Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач з відповідачем перебувала в шлюбі з 16 лютого 2019 року, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №101. Від шлюбу позивач з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем і знаходиться на утриманні позивача. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2022 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Рішення суду набуло законної чинності 01.10.2022 року. Внаслідок того, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, позивач була змушена звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Судовий наказ видано 20.05.2022. На теперішній час судовий наказ звернутий до примусового виконання до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя. Відповідно до розрахунку заборгованості від 01.06.2023 року, виданого Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі загальна сума заборгованості зі сплати аліментів становить станом на 01.06.2023 рік 45 443,31 грн. В порушення вимог статті 196 СК України, відповідач вчасно аліменти не сплачував, допустив заборгованість по сплаті аліментів, а тому просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 45 443,31 грн. надавши відповідний розрахунок. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,що позивач з відповідачем перебувала в шлюбі з 16 лютого 2019 року, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №101. Від шлюбу позивач з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем і знаходиться на утриманні позивача. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2022 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Внаслідок того, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, позивач була змушена звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Судовий наказ видано 20.05.2022. На теперішній час судовий наказ звернутий до примусового виконання до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя. Відповідно до розрахунку заборгованості від 01.06.2023 року, виданого Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі становить станом на 01.06.2023 рік 45 443,31 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував, аліменти на користь позивача не виплачує. Даний розрахунок складено державним виконавцем у відповідності до вимог статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" і сторонами не оспорюються. Доказів протилежного суду не надано. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені). Перерахування грошових коштів на утримання малолітнього сина відповідачем не здійснювалось, що підтверджується поданим суду розрахунком державного виконавця та, станом на 01.06.2023 року, за відповідачем рахується борг зі сплати аліментів в розмірі 45 443,31 гривень. Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів був наявним та підтверджується належними доказами розрахунком заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд дійшов висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими. Згідно з розрахунком пені, складеного позивачем, пеня порахована за кожний місяць з урахування суми боргу та кількості днів прострочки. Кількість днів прострочки порахована до дати фактичного перерахування відповідачем грошових коштів. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Застосовуючи дану норму закону, суд, згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує судову практику, викладену в постановах Верховного суду. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, згідно якої вказано, що суд дійшов правильного висновку про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, як зазначає Велика Палата Верховного Суду, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+ … (An*1%*Qn),де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Доданий позивачем до позову розрахунок пені в розмірі 45 443,31 грн. відповідає вимогам закону, тому суд визнає його, як належний доказ по справі, та покладає його в основу судового рішення, оскільки він не викликає сумніву у суду та не спростований відповідачем по справі. Враховуючи наведене, а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, шляхом стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 45 443,31гривень. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved