Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

07.05.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 18.11.2021 року уточнила та якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановської С.М. № 115/02-14 від 30.04.2021 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що неможливо довести факт родинних відносин. 15.09.2022 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами, які заявою від 21.12.2022 року уточнила та просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] ; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на земельну ділянку площею 4,1112 га, яка розташована на території Великоплоської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5121680800:01:002:0561. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2022 року зустрічний позов прийнято до свого провадження та об`єднано в одне провадження із первісним позовом. В судовому засіданні представник позивача Пшоть Світлани за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом первісні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом первісні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити зустрічний позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача ТОВ «Моноліт» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, з заявою про продовження строку для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] звертатися не буде. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Вказав, що [PERSON] постійно мешкала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2018 року до її смерті. Вони вели спільне господарство. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 26.12.2007 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Ляпустіною Т.І. зареєстрованого за №2390; - земельна ділянка площею 4,1112 га, яка розташована на території Великоплоської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5121680800:01:002:0561 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ОД № 018559, виданого Великомихайлівською райдержадміністрацією 10.09.2003 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії ? [NUMBER] , виданого 23.09.2020 року відділом №3 міськрайонного управління ЗАГС по Одинцовському міському округу та міському округу Краснознаменськ Міського управління ЗАГС Московської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 10.06.2009 року державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області Шавша Г.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1874, [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 4,1112 га, яка розташована на території Великоплоської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5121680800:01:002:0561, що належить на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ОД № 018559, виданого Великомихайлівською райдержадміністрацією 10.09.2003 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Моноліт», ідентифікаційний код 30817023. Згідно до\~Інформаційної довідки\~зі Спадкового\~реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64013008 від 19.03.2021 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановською С.М. заповіт від 10.06.2009 року, зареєстрований за № 2-1874 не змінювався та не скасовувався. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт» у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернулось, що підтверджено копією спадкової справи №16/2021 (яка долучена до матеріалів справи), заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , тобто вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 09.06.1977 року міським відділом ЗАГС м. Тірасполь, показами допитаного в якості свідка [PERSON] ; - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії ? [NUMBER] , виданим 30.12.1981 року міським відділом ЗАГС м. Тірасполь, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 04.03.2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 280 від 18.03.2021 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] , що підтверджено показами допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] . Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк відповідно до ст. 1273 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено заявою від 18.03.2021 року, посвідченою приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Курако К.Л. Згідно до вимог ч.3 ст. 1267 ЦК України між спадкоємцями досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна, що підтверджено відповідною письмовою угодою. Між спадкоємцями була досягнута згода щодо розподілу спадкового майна на підставі угоди, яка міститься в матеріалах справи. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановської С.М. № 115/02-14 від 30.04.2021 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що неможливо довести факт родинних відносин. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів за первісним позовом та за зустрічним позовом неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє первісні та зустрічні позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved