Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

в травні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.08.2010 року Донецьким міським відділом реєстрації атів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 685. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.08.2010 року Донецьким міським відділом реєстрації атів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області між сторонами було зареєстровано шлюб. В період шлюбу у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, подружнє життя між сторонами не склалось, між ними відсутнє взаєморозуміння, відсутні спільні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Шлюбні відносини припинились, вони не ведуть спільне господарство, та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Збереження формально зареєстрованого шлюбу суперечить її інтересам, в зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2023 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 26.06.2023 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання, в якому сторона відповідача з метою збереження сім`ї просила зупинити провадження у справі та надати сторонам строк для примирення терміном на шість місяців. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.06.2023 року, клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Паруль Ю.О. про надання строку для примирення сторін та зупинення провадження у даній цивільній справі було задоволено частково. Надано сторонам [PERSON] та [PERSON] термін для примирення строком на два місяці. Провадження у справі було зупенено до закінчення терміну надання часу для примирення, тобто до 01.09.2023 року. Після закінчення терміну надання сторонам часу для примирення, сторона позивача з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відповідач з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертався, відзив на позов до суду не подав. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 06.08.2010 року Донецьким міським відділом реєстрації атів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що було зроблено актовий запис № 685. В період шлюбу у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї неможливе, та переконливих доказів, які б спростовували наведене з боку сторони відповідача суду в ході розгляду справи надано не було. Згідно зі ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Аналогічна позиція викладена і в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де зазначено що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року), кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Суд приймає до уваги те, що між сторонами подружні стосунки припинені, наданий сторонам строк для примирення не призвів до налагодження сімейних стосунків, а тому, на думку суду, збереження сім`ї неможливе. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що має місце припинення подружніх стосунків, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1073,60 грн. слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved