Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Заявник [PERSON] , 1948 року народження, жителька [ADDRESS] подала до суду заяву, в якій просить винести рішення, яким встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) з [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] у с. Цибулівка Гайсинського району Вінницької області, не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме: з 1994 року по 2022 рік за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.11.2022 серії [NUMBER] , виданим Тростянецьким відділом ДРАЦС у Гайсинського районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Оригінал зазначеного свідоцтва перебуває на зберіганні у Заявниці. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, видана Цибулівським старостинським округом Ободівської сільської ради від 19.05.2023 №306 До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,0838 га, кадастровий номер 0524186500:01:005:0181, яка знаходиться на території Цибулівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, що належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 24.10.2006 серії ЯБ №678292. Отже, [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , яка складається із права власності на земельну ділянку. Єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] є заявниця, [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою Цибулівським старостинським округом Ободівської сільської ради від 19.05.2023 №307. Тому [PERSON] має право на спадкування за законом, оскільки проживала із спадкодавцем однією сім`єю більше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1994 року. Матір спадкодавця, [PERSON] , мала право на обов`язкову частку на спадщину після смерті свого сина. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Проте, [PERSON] відмовилася від частки своєї спадщини на користь заявниці, що підтверджується її заявою від 13.02.2023, зареєстровано в реєстрі за №3-1. Задля прийняття спадщини [PERSON] протягом 6-ти місячного строку після смерті [PERSON] подала заяву від 13.02.2023, зареєстровано в реєстрі за №3-2, до державного нотаріуса Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвої Г.С. На підставі такої заяви державним нотаріусом 13.03.2023 було заведено спадкову справу за №49/2023, що підтверджується Витягом в Спадковому реєстрі від 13.03.2023 №71770853. Відповідно до ч.1 ст.296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 19.05.2023 Заявниця звернулася до державного нотаріуса задля отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Однак, постановою приватного нотаріуса від 19.05.2023 №343/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність підтвердження факту родинних відносин з спадкодавцем. Отже, заявниця після смерті [PERSON] , не має змоги реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з відсутність підтвердження факту її проживання з [PERSON] , однією сім`єю без шлюбу не менш п`яти років до часу відкриття спадщини. [PERSON] не перебувала у сімейних відносинах з колишнім чоловіком [PERSON] , що підтверджується рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 29.03.1991 у справі 2-53. Тому у [PERSON] виникла необхідність у встановленні факту її проживання з [PERSON] однією сім`єю без шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини у судовому порядку. Доказами підтвердження факту проживання заявниці з [PERSON] однією сім`єю без шлюбу понад 5 років до часу відкриття спадщини є: 1) довідка, видана Цибулівським старостинським округом Ободівської сільської ради від 19.05.2023 №308, про те, що [PERSON] та [PERSON] з 1994 року проживали разом в [ADDRESS] , і вели спільне господарство; 2) довідка, видана Цибулівським старостинським округом Ободівської сільської ради від 19.05.2023 №307, про те, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті свого цивільного чоловіка - [PERSON] ; 3) довідка, видана Цибулівським старостинським округом Ободівської сільської ради від 19.05.2023 №306, про те, що до складу сім`ї [PERSON] входили [PERSON] та його матір, [PERSON] ; 4) копія правовстановлюючих документів на житловий будинок Заявниці, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана адреса збігається із зареєстрованим місцем проживання спадкодавця, який проживав за цією адресою з 1994 року по день смерті; 5) фотографії за 1994-2021 роки, які підтверджують, що заявниця та [PERSON] разом проводили сімейні свята, спільно проводили дозвілля, відвідували гостей; 6) листівкою 1998 року, якою заявницю та [PERSON] запрошували спільно на святкування весілля; 7) показаннями свідків: [PERSON] та [PERSON] , які можуть підтвердити, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та мали взаємні права і обов`язки. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 28 липня 2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено судове засідання та задоволено клопотання заявника про виклик свідків та витребування доказів. 18 серпня 2023 року на виконання ухвали суду від Другої Тростянецької державної нотаріальної колнтори надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] №49/2023. Заявниця та її представник - адвокат Хитрук І. С. в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Заінтересована особа Ободівська сільська рада Гайсинського району в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, однак до суду подала заяву, в якій зазначила, що Ободівська сільська рада проти задоволення заяви не заперечує та просить розглядати справу без участі їх представника. Дії учасника справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Суд, заслухавши заявника, її представника та свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно із ч.ч. 2, 4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім`єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.11.2022 серії [NUMBER] , виданим Тростянецьким відділом ДРАЦС у Гайсинського районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,0838 га, кадастровий номер 0524186500:01:005:0181, яка знаходиться на території Цибулівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, що належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 24.10.2006 серії ЯБ №678292 (а.с.5). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, видана Цибулівським старостинським округом Ободівської сільської ради від 19.05.2023 №306 (а. с. 12). Єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою Цибулівським старостинським округом Ободівської сільської ради від 19.05.2023 №307 (а.с. 13). Матір спадкодавця, [PERSON] , мала право на обов`язкову частку на спадщину після смерті свого сина. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Проте, [PERSON] відмовилася від частки своєї спадщини на користь Заявниці, що підтверджується її заявою від 13.02.2023, зареєстровано в реєстрі за №3-1 (а.с. 9). Пунктом 2.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) встановлено, що нотаріус заводить спадкову справу на підставі поданої першої заяви. При цьому відповідно до вимог п. 2.2 глави 10 розділу ІІ Порядку при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної справи, спадкового договору, заповіту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження (п. 2.4 глави 10 розділу ІІ Порядку). Задля прийняття спадщини [PERSON] протягом 6-ти місячного строку після смерті [PERSON] подала заяву від 13.02.2023, зареєстровано в реєстрі за №3-2, до державного нотаріуса Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвої Г.С. (а.с. 8). Листом приватного завідувача Другою тростянецькою державною нотаріальною конторою Кощеєвою Г. С. № 564/01-16 від 09.08.2023 на виконання вимог ухвали суду надано копію спадкової справи за №49/2023 від 13.03.2023, з якої доводиться, що на підставі заяви [PERSON] державним нотаріусом 13.03.2023 було заведено спадкову справу за №49/2023, що підтверджується також і Витягом в Спадковому реєстрі від 13.03.2023 №71770853 (а.с. 10). 19.05.2023 [PERSON] звернулася до державного нотаріуса задля отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті громадянина [PERSON] . Однак, постановою приватного нотаріуса від 19.05.2023 №343/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність підтвердження факту родинних відносин з спадкодавцем (а.с. 11). Отже, заявниця після смерті [PERSON] , не має змоги реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з відсутність підтвердження факту її проживання з [PERSON] , однією сім`єю без шлюбу не менш п`яти років до часу відкриття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] житель с. Цибулівка та [PERSON] , житель с. Цибулівка, ствердили, що заявник була цивільною дружиною [PERSON] , які спільно проживали по [ADDRESS] з 1994 року по 2022 рік та заявник здійснювала поховання [PERSON] . Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Враховуючи наведене вище, суд дійшов переконання, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] у с. Цибулівка Гайсинського району Вінницької області, не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме: з 1994 року по 2022 рік за адресою: [ADDRESS] . Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати їй права спадкоємця. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved