Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності, а також додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду. Свої вимоги мотивує тим, що 27 липня 2002 року в результаті падіння військового літака СУ-27УБ під час авіа шоу на Скнилівському летовищі [PERSON] , були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, крововиливи в речовину головного мозку, перелом правої ключиці. Позивач був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні , що підтверджується вироком Військового апеляційного суду центрального регіону України від 23.06.2005 року у кримінальному провадженні про обвинувачення військових службових осіб Військово-повітряних Збройних Сил України («Скнилівська трагедія»). В результаті отриманої травми: за висновком МСЕК від 28 лютого 2004 року [PERSON] була встановлена ІІІ група інвалідності зі втратою професійної працездатності, безтерміново, а за висновком МСЕК від 14.05.2004 р. [PERSON] була встановлена ІІ група інвалідності з втратою 100% професійної працездатності, безтерміново. Після переоглядів за висновком МСЕК від 06 червня 2006 року позивачу була встановлена І група інвалідності та визначено, що [PERSON] не здатний до самообслуговування та потребує стороннього догляду. Згідно висновку експерта №150 від 28.12.2007 року стійка втрата працездатності у [PERSON] складає 100% безтерміново. Позивач зазначає, що з дня винесення Галицьким районним судом попереднього рішення від 28.05.2021 року, яким на його користь стягнуто відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності, він продовжує хворіти та потребує стороннього догляду. Просить суд позов задоволити та стягнути з відповідача на його користь відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності, в розмірі мінімальної заробітної плати за період з 01.03.2021 р. по 28.02.2023 р., яка складає152500,00 грн.; стягнути відшкодування додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду в розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати на побутову допомогу та 1/4 мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати - на звичайний догляд, за період з 01.03.2021 р. по 28.02.2023 р. в сумі 114375,50 грн. Ухвалою суду від 12.03.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання. \~ \~ \~ \~Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на їх поштові адреси. \~ \~ \~ \~Від представника\~відповідача 15.06.2023\~року надійшов\~відзив на\~позов, з якого вбачається, що представник відповідача позовні вимоги заперечує та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт використання додаткових коштів на його догляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Суд встановив, що 27 липня 2002 року в результаті падіння військового літака СУ-27УБ під час авіа шоу на Скнилівському летовищі [PERSON] , були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, крововиливи в речовину головного мозку, перелом правої ключиці. [PERSON] визнано потерпілим у кримінальній справ і по обвинуваченню військових службових осіб Військово-Повітряних Збройних Сил України по Скнилівський трагедії. Унаслідок катастрофи літака СУ-27 позивачу спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Згідно з висновком медичної експертизи № 150 від 28 грудня 2007 року позивач отримав черепно-мозкову травму у виді забою головного мозку важкого ступеня з крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку з переважним ураженням лівої його половини, перелом правої ключиці. У зв`язку з наслідками вказаної перенесеної важкої черепно-мозкової травми в період з 2004 р. був визнаний інвалідом 3-ї -2-ї групи, а з червня 2006 р. визнаний інвалідом 1-ї групи із стійкою втратою працездатності, яка у [PERSON] складає 100% безтерміново. З копії довідки серії ЛВА-1 № 290854 від 06 червня 2006 року вбачається, що [PERSON] встановлена І група інвалідності, у висновку вказано, що позивач потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Обставини отримання [PERSON] травм, що стали причиною втрати працездатності, встановлювалися рішеннями Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2008 року, 23 липня 2009 року, 29 вересня 2010 року, 16 травня 2011 року, 10 квітня 2012 року, 28 травня 2013 року, 30 квітня 2014 року, 10 квітня 2015 року, 08 квітня 2016 року, 21 квітня 2017 р., 11.06.2018 р., 28.05.2019 р., 10.06.2020 р. та 28.05.2021 року, тому згідно ч.5 ст.82\~ЦПК\~України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» розмір мінімальної заробітної плати за період 01.01.2021 р. 01.12.2021 р. встановлено в розмірі 6000 грн.; з 01.12.2021 року по 01.01.2022 року 6500, 00 грн. Згідно з законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» розмір мінімальної заробітної плати за період 01.01.2022 р. 01.10.2022 р. встановлено в розмірі 6500, 00 грн.; з 01.10.2022 року по 01.01.2023 року 6700, 00 грн. Згідно з законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» розмір мінімальної заробітної плати за період 01.01.2022 р. 28.02.2023 р. встановлено в розмірі 6700 грн. Всього заборгованість по відшкодуванню втраченого заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності за період з 01.03.2021 р. по 28.02.2023 р. складає: (6000\~грн.\~*\~9\~місяців\~)\~+\~(6500\~грн.\~*\~3\~місяці)\~+\~(6500\~грн.\~*7\~місяці)\~+\~(6700\~грн.\~*\~5\~місяців)\~= 152500,00 грн. Відповідно п.19 Постанові Пленуму ВСУ від 27.03.1992р. №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" для інвалідів І групи висновок МСЕК чи судово-медичної експертизи про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається. Розмір витрат не може бути меншим 0,5 мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати - на побутову допомогу, 1/4 % мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати - на звичайний догляд. Заборгованість по відшкодуванню додаткових витрат викликаних необхідністю стороннього догляду за період з 01.03.2021 р. по 28.02.2023 р. складає: (6000\~грн.\~*\~9\~місяців\~)/2\~+\~(6500\~грн.\~*\~3\~місяці)/2\~+\~(6500\~грн.\~*7\~місяці)/2\~+\~(6700\~грн.\~*\~5\~місяців)/2\~= 76250,00. - на побутову допомогу (6000\~грн.\~*\~9\~місяців\~)/4\~+\~(6500\~грн.\~*\~3\~місяці)/4\~+\~(6500\~грн.\~*7\~місяці)/4\~+\~(6700\~грн.\~*\~5\~місяців)/4\~= 38125,00 - на звичайний догляд. Всього заборгованість по відшкодуванню додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду за період з 01.03.2021 р. по 28.02.2023 р. складає 114375,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачу було завдано шкоду каліцтвом, він визнаний інвалідом 1 групи, тому має право на відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності. Оскільки [PERSON] на час ушкодження здоров`я не працював, втрачений заробіток слід нарахувати виходячи з розміру мінімальної заробітної плати у сумі 152500 грн. за період з 01 березня 2021 року по 28 лютого 2023 року. Також підлягають відшкодуванню за цей період додаткові витрати, викликані необхідністю стороннього догляду у сумі 114375,00 грн. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а позов слід задоволити.

Outcome: approved