Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, по якому просить: Визнати квартиру [ADDRESS] , спільним майном подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , яка складається з приміщень, загальною площею 93.5кв.м. та житловою площею 38,7 кв.м, яка складається з двох окремих кімнат , площею 14,4 кв.м. та 24.3кв.м. Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності по 1/2 частини квартири [ADDRESS] за кожним. Стягнути судові витрати. Мотивує вимоги тим, що в зв`язку з розірванням шлюбу між сторонами, виникла необхідність у поділі майна. В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила не розглядати вимоги про стягнення судових витрат. Представник відповідача визнала позовні вимоги. В силу ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено, що 29.12.2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 2118. Свідоцтво про\~\~шлюб [NUMBER] . Від спільного шлюбу подружжя мають малолітніх дитей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Рішенням суду по справі № 522/23265/20 ухвалено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу -\~\~задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] )\~ та [PERSON] ( [INFO] ), зареєстрований 29 грудня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції (актовий запис № 2118). Свідоцтво про\~\~шлюб [NUMBER] . 29 листопада 2012 року у шлюбі на ім`я [PERSON] , була придбана двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] загальною площею 93.5кв.м., житловою площею 38.7кв.м. \~ \~ \~ \~Право власності на квартиру зареєстровано 18.12.2012. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Такий висновок приведено у постановах Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 червня 2020 року у цивільній справі №664/3661/15-ц, постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 червня 2020 року у цивільній справі №361/4130/16-ц, у постанові Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 червня 2020 року у цивільній справі №447/3676/14-ц. Конституційний суд України в рішенні № 17-рп/2012 від 19 вересня 2012 року у справі №1-8/2012 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України, зазначає, що відповідно до Конституції України засади регулювання шлюбу і сім`ї визначаються виключно законами України; шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (частина перша статті 51,пункт 6 частини першої статті 92). Рівність прав і обов`язків у шлюбі та сім`ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннямиКодексутаЦивільного кодексу України(далі - ЦК України). Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві є спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61Кодексу). Учасники справи\~в ході\~судового розгляду\~визнали,\~що квартира [ADDRESS] , спільним майном подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням викладенного, суд дійшов висновку, що квартира була набута сторонами за час перебування в шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим, підлягає поділу між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, шляхом визнання за кожним із співвласників права власності на 1/2 частину квартири.

Outcome: approved