Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У квітні 2023 року представник ТОВ «Факторингова Компанія «Фонд Гарантування Інвестицій» Дорошенко Д.П. звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] , в якому просить звільнити з-під арешту квартиру\~ [ADDRESS] , накладеного постановою державного виконавця МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Чечуй А.М. про арешт майна боржника. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 399/П/33/2007/840, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 51 000 доларів США, а позичальник взяв на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та відсотків. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором було укладено договір іпотеки від 18.07.2007 року за реєстровим № 3714, згідно умов якого предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] . 07.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та позивачем було укладено договір № GL3N217046_ПВ216 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» відступило, а ТОВ "ФК "Фонд Гарантування Інвестицій" набуло право вимоги до [PERSON] згідно кредитного договору № 399/П/33/2007/840 від 18.07.2007 року. 21.04.2021 року в рахунок виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором позивач звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, в порядку встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». А тому, з 21.04.2021 року власником квартири [ADDRESS] являється ТОВ «ФК «Фонд Гарантування Інвестицій». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Чечуй А.М., номер запису про обтяження 1363510, особа майно якої обтяжується: [PERSON] . А тому позивач звернувся до відділу ДВС із запитом щодо отримання інформації, на якій підставі накладено арешт, однак відповіді не надійшло. Позивач вказує, що накладений арешт порушує майнові права позивача, а тому,\~ просить суд зняти арешт з квартири [ADDRESS] . Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 31.05.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в загальному порядку, призначив справу до підготовчого засідання. (а.с. 38-39) 04.07.2023 року позивач ТОВ "ФК "Фонд Гарантування Інвестицій" подав клопотання про витребування доказів. (а.с. 43-49) Ухвалою суду від 04.07.2023 року витребувано у Відділі ДВС у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) матеріали виконавчого провадження, в рамках якого було внесено запис про арешт об`єкта нерухомого майна. (а.с. 51-52) 20.07.2023 року на електронну адресу суду від начальника відділу ДВС у Білоцерківському районі надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу, а також надано відповідь на ухвалу суду. (а.с. 62,63) Ухвалою суду від 27.07.2023 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. (а.с. 67-68) Позивач в судове засідання свого представника не направив, 23.08.2023 року представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Жодних заяв, клопотань до суду не надходило, причини неявки суду невідомі. Третя особа відділ ДВС у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання свого представника не направили, 20.07.2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 18.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 399/П/33/2007/840, згідно п. 1.1. якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 51 000, 00 доларів США.\~ (а.с. 5-6) З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 399/П/33/2007/840 18.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Т.А., зареєстрований в реєстрі за № 975. (а.с. 7-8) Предмет іпотеки виступала двокімнатна квартира під [ADDRESS] . Встановлено, що 07.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ "Факторингова Компанія "Фонд Гарантування Інвестицій" укладено договір № GL3N217046_ПВ216 про відступлення прав вимоги, згідно умов якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб\~ та/або фізичних осіб підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору. (а.с. 10-11) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] станом на 27.01.2022 року, накладено арешт на нерухоме майно: номер запису про обтяження: 1363510; дата та час державної реєстрації 19.06.2013 16:21:00; державний реєстратор Журов Олександр Володимирович, Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області; підстава для державної реєстраційної реєстрації: постанова про арешт майна боржника, серія та номер 38357655, виданий 06.06.2013, видавник: державний виконавець Чечуй А.М.; обтяжувач: Міський відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ; особа, майно/права якої обтяжуються [PERSON] . (а.с.16-17) З відповіді Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області від 19.07.2023 року за вих. № 63251 вбачається, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у період з 05.06.2013 року по 26.12.2014 року на примусовому виконанні перебував виконавчий напис № 387, виданий приватним нотаріусом Київського міського округу Кобелєвою А.М. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 685752,15 грн (ВП № 38357655), виконавче провадження знищено відповідно до пункту 9.9.-9.15 Порядку роботи з документами в органах ДВС. (а.с. 63) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Фонд Гарантування Інвестицій" 21.04.2021 року зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольгою Володимирівною, на підставі договору № GL3N217046_ПВ216 про відступлення прав вимоги та договору іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 975. (а.с. 15) Позиція суду та оцінка аргументів . Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч.1 ст. 32 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, зокрема кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ч. 1,2,3 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Відповідно до ч. 1 ст.316, ст.317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та\~ розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. ч. 1,2ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Так, судом встановлено, що ТОВ "Факторингова Компанія "Фонд Гарантування Інвестицій" набуло право власності на квартиру [ADDRESS] 21.04.2021 року, зареєструвало належно право власності, проте квартира обтяжена в інтересах колишнього власника боржника [PERSON] , стосовно невиконання нею зобов`язань щодо повернення боргу ПАТ КБ «Надра», а тому накладений арешт та заборона на відчуження майна порушує права позивача, як власника. З огляду наведеного, позивач правомірно вимагає усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що врегульовано статтею 391 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову в повному обсязі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved