Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг та підписала заяву №б/н від 31.03.2014 року. Відповідач порушив умови договору і має заборгованість, яка станом на 15.01.2023 року становить 37 995,24 грн. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.03.2023 року, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву якою зазначає про визнання заборгованості перед позивачем. Водночас [PERSON] враховуючи його скрутний матеріальний стан пов`язаний, зокрема, з наслідками збройної агресії проти України, просив суд розстрочити виконання всієї суми коштів, що підлягають стягненню на користь позивача, на 12 рівних щомісячних платежів. На підтвердження матеріального стану надав довідку відповідно до якої його сукупний дохід за період з 01.12.2022 року по 31.05.2023 року склав 64\~182,06 грн. У порядку ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.03.2014 року між позивачем та відповідачем по справі була підписана заява №б/н, відповідно до якої [PERSON] отримав банківські послуги у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткову картку. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 15.01.2023 року [PERSON] має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 37 995,24 грн., яка складається з наступного: 30\~927,98 грн. заборгованість за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту); 7067,26 грн. заборгованість за простроченими відсотками; Згідност.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбаченост.629 ЦК України. Ч.1ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Ч.1ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість на суму 37 995,24 грн. в межах заявлених позовних вимог. Згідно із частиною першою статті 435 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може розстрочити його виконання. Частиною п`ятою статті 435 ЦПК України встановлено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. З урахуванням обставин справи, розміру боргу, що виник у відповідача, матеріального стану відповідача, враховуючи, що розмір заборгованості становить близько половини сукупного доходу позивача за пів року, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості протягом 12 місяців, шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 3166,27 гривень на поточний рахунок АТ КБ «ПриватБанк». На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони про порційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви, з одночасним поверненням позивачу 50 відсотків від сплаченого судового збору.. На підставі ст.ст.525,526,530,533,549,624,629,651,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved