Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

01 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] мотивуючи тим, що 14 жовтня 2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2137. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , 2015 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.08.2023 справу за вказаною позовною заявою передано для розгляду за підсудністю до Куликівського районного суду Чернігівської області. 28 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 04.09.2023. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, Позивач вказує, що позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі фактичні обставини та правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 14 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції , актовий запис № 2137 (а.с.3). В шлюбі у сторін народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Як вбачається з доводів позивача, сторони не знайшли взаєморозуміння між собою та фактично припинили шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідач вказані обставини не заперечував, позов визнає. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 56 СК України передбачає право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що на даний час шлюб носить формальний характер, сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства, позивач не бажає збереження шлюбу та заперечує проти надання часу на примирення, відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та малолітньої дитини сторін, яка проживає разом з позивачем, що має істотне значення в даній справі. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved