Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

10.08.2023 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Васюка Д.Г. про ухвалення у справі додаткового рішення, яким просить вирішити питання про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 000 грн. 15.08.2023 представником відповідача ТОВ «ДЖОІН АП!» адвокатом Слаблюком Н.С. подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та про розгляд заяви за його відсутності. 16.08.2023 від представника відповідача ФОП [PERSON] адвоката Середи Д.А. до суду надійшла заява, в якій просив відмовити позивачу у задоволенні вимог про відшкодування судових витрат, у зв`язку з тим, що рішенням суду від 08.08.2023 [PERSON] відмовлено у позові. Сторони в судове засідання не з`явились. Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення по справі. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні позовної заяви [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП!» про захист прав споживачів та стягнення 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання договору та повернення коштів. Разом з тим, вказаним рішенням не було вирішено питання про судові витрати позивача, зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Як вбачається з матеріалів справи, початкові позовні вимоги [PERSON] полягали у стягненні з відповідачів на її користь коштів за ненадані туристичні послуги в сумі 62 651 грн., 3% річних у сумі 2169,20 грн. та 19 745,08 грн. інфляційних втрат. У зв`язку з добровільним відшкодуванням відповідачем коштів за ненадані туристичні послуги в сумі 62 651 грн., позивачем 24.03.2023 було зменшено позовні вимоги на зазначену суму. Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Оскільки ТОВ «ДЖОІН АП!» повернуло кошти за ненадані туристичні послуги позивачу [PERSON] після звернення останньої з позовом до суду, суд вважає, що позивач має право на стягнення судових витрат з відповідача ТОВ «ДЖОІН АП!». Одночасно, судом враховується, що самостійною підставою відмови у позові до ФОП [PERSON] є пред`явлення позову до неналежного відповідача, що виключає можливість покладення на неї судових витрат. Положеннями ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.8 ст 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч.ч.2,3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved