Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.02.2022 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку, аліментів за минулий час, а саме з 15.03.2019 року у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку, додаткових коштів на утримання [PERSON] [INFO] , пов`язаних із станом його здоров`я та необхідністю лікування, у розмірі 31852,00 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком двох її дітей, що встановлено рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18.10.2021 року у справі № 462/1638/19, яке набрало законної сили 23.11.2021 року. На даний час вона не працює, перебуває на обліку як безробітна у Львівському міському центрі зайнятості та отримує допомогу по безробітності в середньому у розмірі 5113,00 грн. щомісяця. Діти проживають із нею та перебувають на її утриманні, в той час як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо них, не цікавиться їх розвитком, не приймає участі у їх матеріальному забезпеченні та вихованні, хоча працює та має таку змогу. Окрім того, [PERSON] при народженні встановлено діагноз: лівобічний гідронефроз, гіпертрофія мигдалин з гіпертрофією аденоїдів, порушення мовлення, двобічна хронічна сенсоневральна туговухість 4 ст. і для забезпечення подальшого слухового розвитку та соціальної адаптації йому показане протезування слуховими апаратами Muse iQ240+BTE 13 SLTE Champ, виробництва компанії "Starkey Heating Technologies" (США), про що центром слуху «Беттерон» надано довідку від 30.09.2021 року за № 150921-01. Вартість 2-ох апаратів становить 56000,00 грн. Також у жовтні 2017 року син переніс операцію: пластика пієлоуретерального сегменту за Гайнс-Андерсеном зліва, стентування нирки. У травні 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні з цим же діагнозом, у жовтні 2021 року пройшов комплексне обстеження логопеда, психолога та дефектолога, в ході якого було виявлено дифіцитарність стовбурово-підкіркової функції, вторинну диспраксію артикуляційного апарату, фонетип мовно-слухової агнозії, рекомендовано інтенсивні заняття з логопедом, дефектологом, психологом, сурдопедагогом та заняття спортом. У липні 2021 року [PERSON] поставлено діганоз: двобічна сенсоневральна приглухуватість IVступеня, розлад спектру аудиторної нейропатії: у листопаді 2021 року - порушення нервової системи, затримка психо-мовленевого розвитку. На лікування нею було витрачено кошти у сумі 77065,03 грн. Із врахуванням наведеного просить стягнути з відповідача на свою користь половину сплачених коштів, пов`язаних із лікуванням сина у розмірі 31852,00 грн. Окрім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 191 СК України просить стягнути із відповідача аліменти за минулий час, а саме з 15.03.2019 року - часу звернення до суду із позовною заявою про визнання батьківства у справі № 462/1638/19. Просила позов задовольнити. Ухвалою від 23.02.2022 року Залізничним районним судом міста Львова справу було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін з визначенням строку на подання відзиву та інших заяв по суті справи. 07.08.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечив проти стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей з часу встановлення факту батьківства, а саме з моменту набрання рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18.10.2021 року у справі № 462/1638/19 законної сили, яке постановою Львівського апеляційного суду від 19.06.2023 року залишене без змін. Заперечив щодо стягнення аліментів за минулий час, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що нею вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача , однак останній ухилявся від їх сплати. Також заперечив проти стягнення із нього додаткових витрат, оскільки позивачем не надано доказів понесення таких, у справі відсутні оригінали чеків на придбання ліків. Окрім того він не має змоги нести такі витрати, оскільки має непрацездатних батьків-пенсіонерів - батька [PERSON] , [INFO] та матір [PERSON] , [INFO] , які перебувають на його утриманні, для яких він купує продукти, ліки, сплачує комунальні платежі. Також на його утриманні перебуває малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Із врахуванням його майнового стану, а також позиції ВС, викладеної у постанові від 12.03.2020 року у справі № 520/12681/17, просив у позові у цій частині відмовити. 22 серпня 2023 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова від [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Коцюбинська Л.С. надійшла відповідь на відзив, у якій вона просить задовольнити позовні вимоги повністю. З приводу стягнення аліментів за минулий час зазначає, що позивач зверталася до відповідача з питанням про надання коштів (аліментів) на утримання дітей, але вона не мала змоги в інший (аніж судовий) спосіб отримати аліменти з відповідача за минулий час, оскільки останній не визнавав своє батьківство щодо дітей, ухилявся від добровільної сплати аліментів, мотивуючи це тим, що він не є їх батьком, а відповідно такого обов`язку не має. А тому вважає, що факт подання нею заяви про визнання батьківства є доказом того, що позивачем вживалися заходи щодо одержання аліментів. З приводу твердження відповідача про присудження аліментів з моменту набрання рішенням суду про визнання батьківства зазначає, що таке не відповідає положенням чинного законодавства, зокрема ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України. Щодо доводів відповідача про неможливість оплачувати додаткові витрати на лікування дитини, то позивач вважає, що такі не є належними і достатнім в розумінні ст.ст. 77, 80 ЦПК України. Зокрема відповідач вказує, що на його утриманні є батьки-пенсіонери, проте на підтвердження цього долучає лише копії пенсійних посвідчень, що не є належним доказом про перебування таких на його утриманні. Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 1,2 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зі змісту ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18.10.2021 року у справі № 462/1638/19 /а.с. 11-14/, яке постановою Львівського апеляційного суду від 19.06.2023 року залишене без змін /а.с. 63/, [PERSON] визнано батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , матір`ю яких є [PERSON] , про що також внесено зміни до актового запису про їх народження. Наведене також вбачається із свідоцтв про народження дітей, виданих повторно /а.с 15, 16/. З довідки ЛКП «Левандівка» з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 20.01.2022 року /а.с. 17/ вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З довідки Львівського міського центру зайнятості від 24.01.2022 року /а.с. 18/ вбачається, що позивач зареєстрованаяк безробітна у Львівському міському центрі зайнятості та отримує у зв`язку із цим допомогу, зокрема за період з 05.07.2021 року по 31.12.2021 року розмір такої склав 30678,11 грн. Водночас, з довідки Львівського РСП Украероруху про заробітну плату від 04.01.2022 року /а.с. 19/ вбачається, що [PERSON] працює на посаді інженера-електроніка з експлуатації електрообладнання та його заробітна плата за період з липня 2021 року по грудень 2021 року становить 147266,31 грн. Із врахуванням віку, стану здоров`я та потреб дітей на їх утримання, матеріального становища позивачки і відповідача, який працює, має регулярний дохід, доказів утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] не надав, а також виходячи із рівності обов`язків батьків щодо матеріального утримання дітей, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття, є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Що стосується стягнення аліментів за минулий період, суд зазначає наступне. Згідно із ч. 2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. За таких обставин для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Аналогічна позиція висловлена ВС у постановах від 06.08.2018 у справі №748/2340/17 та від 18 травня 2020 року у справі № 215/5867/17. Водночас же в постанові від 09 квітня 2020 року у справі № 199/3429/18 ВС зазначає, що присудження аліментів за минулий час є правом, а не обов`язком суду. Із врахуванням наведеного суд зазначає, що позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що з 15.03.2019 року вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача (офіційні звернення, листи стягувача до платника аліментів і т.д.), але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Твердження позивачки про те, що таким доказом є подання до суду позову про визнання [PERSON] батьком дітей, суд оцінює критично, оскільки така позовна заява не є належним доказом даних обставин. Окрім того, ч. 1, 2 ст. 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] у період з 18.12.2017 р. по 27.12.2017 р. перебував на лікуванні у міській дитячій клінічній лікарні з діагнозом - лівобічний гідронефроз, стент нирки, вторинний пієлонефрит. Надалі проходив планове обстеження з цього приводу у період з 24.05.2021 року до 27.05.2021 року /а.с. 20, 21/. 04.10.2021 року за результатами медичного обстеження встановлено діагноз хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість 4 ступеня. Рекомендовані інтенсивні заняття з логопедом, дефектологом, психологом, сурдопедагогом та заняття спортом /а.с. 24/. З довідки огляду невролога від 09.11.2021 року /а.с. 25/ вбачається, що [PERSON] , звернувся до лікаря із скаргами на порушену мову, сон і період засинання, встановлено діагноз нейросенсорна приглухуватість 4 ст., інших порушень нервової системи, затримка психо-мовленевого розвитку. Рекомендовано препарати - Анантаваті кідс, Фломма, за огляд сплачено 610 грн. (а.с. 40). За результатами огляду позивачкою придбано вказані препарати на суму 399,98 грн. (чек № 273497 від 10.11.2021 р.), 176,50 грн. (чек № 250622 від 12.2021 р.), 225,99 грн. (чек № 81711від 07.12.2021 р.) та 224,99 грн. (чек № 251893 від 09.01.2022 р.), а всього 1027,46 грн. (а.с. 37) З довідки лікаря-отоларинголога ТОВ «Беттертон» від 30.09.2021 року /а.с. 27/ вбачається, що [PERSON] , [INFO] відповідно до стану слуху згідно із результатами аудіологічного обстеження (двобічна хронічна сенсоневральна туговухість 4 ступеня) для забезпечення подальшого належного слухового розвитку та соціальної адаптації показане протезування слуховими апаратами Muse iQ i2400 P+BTE 13SLTE Champ виробництва компанії «Starkey Нearing Technologies» (США) у Центрі слуху «Беттертон». З замовлення покупця № 20269 від 30.09.2021 року та товарного чеку № 23603 від 05.11.2021 року вбачається, що вартість придбання та обслуговування слухового апарату Muse iQ i2400 P+BTE 13SLTE Champ таких становить 56387,08 та 1520,00 грн. відповідно, а разом 57907,08 грн. /а.с. 28-29/. З квитанції до прибуткового ордеру № 1772 від 30.09.2021 вбачається, що позивачкою на користь ТОВ «Беттертон» сплачено 28500,00 грн., /а.с. 31/, № 1975 від 05.11.2021 - 4600,00 грн. /а.с. 32/, № 2292 від 24.12.2021 р.- 4500,00 грн. /а.с. 33/, №1798 від 05.10.2021 - 4500,00 грн. /а.с. 34/, а всього сплатила 42100 грн. Окрім того, з бланка -замовлення ПП «ПСМЛ «Ескулаб» за № 2530280 від 14.07.2021 року (а.с. 30) та медичного центру маг. від 07.09.2021 року (а.с. 39) вбачається, що [PERSON] проведено ряд медичних аналізів, за що сплачено 595 грн та 1750 грн відповідно. З ПП «Ехокор» від 01.07.2021 р. вбачається, що [PERSON] проведено електроенцефалограму вартістю 500 грн. /а.с. 35/ Також позивачем надано квитанції від 03.06.2021 р. про придбання медичних препаратів Феністил (краплі оральні) на суму 150,99 грн., Назонексспрей, Ламі Соль, Нокспрей дитячий на загальну суму 468,51 грн. /а.с. 36/, які призначені за результатами консультації лікаря-сурдолога КНП «МДКЛ м. Львова /а.с. 26/. Водночас, суд не приймає до уваги квитанцію № 220730 від 05.06.2021 року про придбання ліків гамалате В6 ПП «Соломія -Сервіс» на суму 707,99 грн. /а.с. 35/, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження призначення таких ліків лікарем та необхідності таких саме дитині. Відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси та обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Таких висновків дійшов у Постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17 Верховний суд України та Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 12.03.2020 року у справі № 520/12681/17. Таким чином, судом встановлено, що позивач зазнала додаткових витрат на лікування малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та встановлення йому слухового апарату. Із врахуванням наведеного, того, що позивачем надано достатні докази на підтвердження наявності додаткових витрат на утримання дитини у сумі 63705,03 грн, їх необхідності у зв`язку із особливими обставинами, а також того, що відповідач працездатний, доказів того, що утримує своїх батьків та того, що такі витрати превалюють над потребами його малолітніх дітей не надав, працює, отримує заробіток, у зв`язку із чим має матеріальні можливості для оплати додаткових витрат на дітей, а тому половина таких витрат у сумі 31852,00 грн підлягає стягненню із нього. Таким чином, позов підлягає до задоволення частково, а у решті позовних вимог слід відмовити. Також, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням наведеного з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у вказаній категорії справ. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.12.2021 року між позивачем та адвокатом Коцюбинською Л.С. було укладено договір № 141 про надання правової допомоги, предметом якого є надання правової допомоги клієнту [PERSON] , Відповідно до протоколу № 1 від 28.12.2021 року до вказаного Договору [PERSON] узгодила із адвокатом вартість послуг у виді 5000грн., з яких: усна консультація вартістю 300,00 грн, підготовка позовної заяви та додатків до неї - 2700 грн та представництво у суді першої інстанції - 2000 грн. Водночас, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення адвокатом представництва у суді, а тому такі не можуть стягуватись Із врахуванням наведеного, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що із позивача на користь відповідача слід стягнути 3000 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved