Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Рахівського відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] (позивач) з 1995 року проживав з [PERSON] однією сім`єю у громадянському шлюбі. За період спільного проживання у сторін народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] .. На момент народження дітей, всі вони були записані згідно ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме: при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У первинних свідоцтвах про народження відповідачів: [PERSON] , [INFO] , видане 18.06.1996 року; [PERSON] , [INFO] , видане 17.05.2001 року; [PERSON] , [INFO] , видане 17.11.2000 року, мати - [PERSON] (уродженка с. Богдан) була зазначена, громадянка України. Однак, у зв`язку з тим, що [PERSON] з 1985 року виїхала у Росію та поверталась в Україну аж у 1994 році, не обміняла вчасно паспорт громадянина СРСР, остання автоматично стала громадянином Росії. Аж 14 липня 2017 року Генеральне посольство російської федерації у Львові [PERSON] видано паспорт громадянина [NUMBER] . На підставі вказаного паспорта, органом 2101, 05.09.2019 року видано посвідку на постійне проживання. При зверненні відповідачів до органів міграційної служби для оформлення паспортів при подачі документів було виявлено розбіжності, а саме: у свідоцтвах про народження відповідачів громадянство матері ( [PERSON] ) було записано - громадянка України, а насправді [PERSON] тоді являлася громадянкою РФ. У зв`язку з цим відповідачі звернулася до Рахівського районного суду із заявою про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та внесення відповідних змін до актового запису. Після отримання рішення суду у актових записах про народження Відповідачів були внесені відповідні зміни та видано повторні свідоцтва про народження. Відповідачі, не маючи іншого вибору були змушені оформити паспорта громадянина Росії, які останні отримали 27.07.2021 року. Позивач звертався до Державної міграційної служби України щодо надання роз`яснень законодавства України про громадянство України. На вказану заяву отримано відповідь про те, що умови та порядок набуття громадянства України регламентуються Законом України «Про громадянство України» (далі - Закон) та Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Визнання батьківства має для сторін важливе і принципове значення і необхідне з метою ідентифікації родинного походження дитини, та набуття Відповідачами громадянства України. Позивач являється біологічним батьком дітей, що підтверджується звітами про встановлення батьківства від 26.07.2023. Враховуючи вище викладене позивач просить визнати його, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , батьком: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , які народилися у с. Богдан, Рахівський район, Закарпатська область, Україна. Внести відповідні зміни до актового запису про народження: [PERSON] за № 29 від 18.06.1996 року; [PERSON] за № 10 від 17.05.2001 року, [PERSON] за № 62 від 17.11.2000 року, а саме: записати батьком - громадянина України, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] . Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позов у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилась, надали, кожен окремо, до суду письмову заяву, в якій просили суд розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують та визнають позовні вимоги. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно із копій свідоцтв про народження виданих повторно на підставі Рішення Рахівського районного суду від 08.11.2019 року та витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу, батьками дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , записані в графі мати - [PERSON] , громадянка Російської Федерації, в графі батько - [PERSON] , громадянин Російської Федерації, який записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. У зв`язку з тим, що на момент проведення державної реєстрації народження дитини, позивач не перебував з [PERSON] (відповідачкою) в зареєстрованому шлюбі, то запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень проводився на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Тобто у свідоцтвах про народження дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , батьком записано [PERSON] , громадянина Російської Федерації, хоча насправді батьком вказаних дітей являється позивач - [PERSON] , що підтверджується звітами про встановлення батьківства ДНК від 26.07.2023 року, відповідно до яких ймовірність батьківства [PERSON] до дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , дорівнює 99,999995 відсотка. Крім того зазначена обставина не заперечується відповідачами, а повністю визнається. В зв`язку з тим, що відповідачі визнали позовні вимоги і визнають всі обставини, на які посилається позивач. Суд застосовуючи норми матеріального права виходить з такого. У відповідності до ст. 128 ч. 1 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ст. 128 ч. 3 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3встановлено, що Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що запис про батька дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] у Книзі реєстрації народжень зроблений за прізвищем матері дитини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З урахуванням викладених обставин, а саме того факту, що запис [PERSON] батьком дітей був здійснений з вказівки матері оскільки діти народжені поза шлюбом; прийнявши до уваги, що способом спростування презумпції шлюбного батьківства матір`ю дитини є оспорювання батьківства за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство, з урахуванням визнання позивачем [PERSON] себе біологічним батьком дітей, зачатих поза шлюбом; суд вважає за можливе встановити, що [PERSON] є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із визнанням судом вказаного факту, позовні вимоги про внесення відповідних змін також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved