Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 4500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 25 травня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано згідно рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2023 року. Після розірвання шлюбу їхні спільні неповнолітні діти залишились проживати разом із позивачем та перебувають на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, коштів на утримання дітей не надає, не бере участі у їх вихованні та ухиляється таким чином від виконання своїх батьківських обов`язків. Зважаючи на те, що відповідач є матеріально забезпеченим, офіційно працевлаштований та отримує постійний дохід у розмірі 20000,00 грн. щомісячно вважає, що він спроможний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі та просить її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. 26 липня 2023 року представником відповідача подано відзив на позов, у якому зазначено, що [PERSON] заявлені позовні вимоги визнає частково та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів відповідач просить врахувати, що на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку-мати [PERSON] , [INFO] , яка має 2-гу групу інвалідності та батько [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю 3-ї групи. Батьки хворіють та потребують систематичного лікування, мати отримує пенсію у розмірі 2956,29 грн. в місяць, а батько-2760,00 грн. Також відповідач зазначає, що він систематично приймав участь у вихованні дітей, переказуючи кошти позивачці на рахунок. Крім того, відповідач надсилав позивачці кошти, коли їх донька перебувала на лікуванні, що підтверджується квитанціями ПАТ «МТБ БАНК»: 05 січня 2023 року на суму 3000,00 грн., 10 січня 2023 року на суму 950,00 грн., 13 січня 2023 року на суму 1000,00 грн., 16 січня 2023 року на суму 2440,00 грн., 20 лютого 2023 року на суму 2500,00 грн., 24 березня 2023 року на суму 2000,00 грн., 22 квітня 2023 року на суму 2000,00 грн., 18 травня 2023 року на суму 3000,00 грн., 12 липня 2023 року на суму 1000,00 грн., 22 жовтня 2022 року на суму 1250,00 грн., 22 листопада 2022 року на суму 1500,00 грн., 23 грудня 2022 року на суму 2900 грн., 27 грудня 2022 року на суму 1000,00 грн. Доводи позивачки про отримання відповідачем щомісячного доходу у розмірі 20000,00 грн. не відповідають дійсності, оскільки з виданої ТзОВ «Парктур» довідки вбачається, що його місячний дохід становить 9257,63 грн., інших доходів у нього немає. Просить врахувати, що діти сторін здорові, на «Д» обліку не перебувають, хронічними захворюваннями не хворіють, систематичного лікування не потребують, а одноразове тривале лікування однієї дитини не є підставою для визначення розміру аліментів в сумі 9000,00 грн., що фактично становить 100% доходу відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі, з викладених мотивів. Підтвердила той факт, що відповідач дійсно надавав їй кошти на утримання дітей згідно долучених квитанцій та періодично діти проживали разом із батьком, деколи він забирав їх на тиждень, інколи на вихідні та під час літніх канікул. Однак посилання відповідача на те, що він утримує своїх батьків, які мають інвалідність не відповідають дійсності, оскільки його батьки працюють, а також мають інших працездатних дітей, окрім відповідача, а також їй відомо, що кошти за операцію матері відповідача виплачені повністю. Також зазначила, що відповідач окрім ТзОВ «Парктур» працює на будові та має неофіційний дохід, а вона за станом здоров`я перебуває на диспансерному обліку та потребує періодичного лікування. Представник відповідача адвокат Гайтанюк М.М. в судовому засіданні позов визнала частково та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач має на утриманні батьків пенсійного віку, які є особами з інвалідністю ІІ та ІІІ групи та потребують постійного систематичного лікування. Відповідач є працевлаштованим та його щомісячний дохід після вирахування необхідних податків та зборів становить 9257,63 грн., інших доходів він не має, а тому запропонований ним розмір аліментів становитиме 2/3 частини від його доходу, що відповідає вимогам законодавства. Крім того, відповідач систематично у добровільному порядку надавав кошти на утримання дітей, які періодично проживать у батька, що підтвердила позивач. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони у справі з 25 травня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2023 року. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей- донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане виконкомом Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 19 вересня 2013 року) та син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконкомом Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 19 вересня 2016 року). Згідно витягу з реєстру Ворохтянської територіальної громади №2023/003271267 від 26 квітня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Довідкою Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №442 від 26 квітня 2022 року підтверджується, що малолітні діти сторін у справі після розлучення проживають разом із матір`ю [PERSON] за місцем її реєстрації. Із долучених виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «ІФОДКЛ ІФ ОР» №12925/22р та №145/23 вбачається, що донька сторін [PERSON] , [INFO] знаходилась на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі у період з 23 по 28 грудня 2022 року з діагнозом функціональні порушення шлунково-кишкового тракту та з 04 по 23 січня 2023 року з діагнозом гострий гастрит ускладнений токсичним синдромом. Згідно витягу з реєстру Ворохтянської територіальної громади №2023/003271356 від 26 квітня 2023 року, довідки Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №662 від 14 липня 2023 року відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] разом із батьками. Згідно довідки ТзОВ «Парктур» №ПТБП-000038 від 14 липня 2023 року відповідач працює в ТзОВ «Парктур» з 19 травня 2020 року на посаді машиніст, а розмір отриманого ним доходу за період з 01 липня 02022 року по 30 червня 2023 року за відрахуванням обов`язкових податків та зборів становить 109459,06 грн. Відповідно до довідок до акта огляду МСЕК серії 12 ЛАВ №230468 та серії АВ №585339 мати відповідача [PERSON] , [INFO] є особою з івалідністю 2-ї групи та проходить періодичне лікування, що засвідчується довідкою Яремчанської лікарської амбулаторії ЗПСМ від 14 липня 2023 року, а батько [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю 3-ї групи та перебуває на «Д» обліку, що підтверджується довідкою КНП «Ворохтянська амбулаторія ЗПСМ» №84. Батьки відповідача перебувають на обліку у в Надвірнянському об`єднаному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області та отримують пенсію за віком- мати [PERSON] у розмірі 2956,29 грн., батько [PERSON] у розмірі 2760,00 грн., що підтверджується довідками про доходи №5722651379778716/186 та №5713651469777718/187. Із долучених відповідачем квитанцій про переказ коштів вбачається, що останній здійснював платежі на рахунок отримувача [NUMBER] , а саме: 20 серпня 2022 року на суму 2000,00 грн., 09 вересня 2022 року на суму 4788 грн., 05 січня 2023 року на суму 3000,00 грн., 10 січня 2023 року на суму 950,00 грн., 13 січня 2023 року на суму 1000,00 грн., 16 січня 2023 року на суму 2440,00 грн., 20 лютого 2023 року на суму 2500,00 грн., 24 березня 2023 року на суму 2000,00 грн., 22 квітня 2023 року на суму 2000,00 грн., 18 травня 2023 року на суму 3000,00 грн., 12 липня 2023 року на суму 1000,00 грн., 22 жовтня 2022 року на суму 1250,00 грн., 22 листопада 2022 року на суму 1500,00 грн., 23 грудня 2022 року на суму 2900 грн., 27 грудня 2022 року на суму 1000,00 грн. Позивач у судовому засіданні підтверила факт отримання зазначених грошових коштів від відповідача в якості коштів на утримання дітей. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно роз`яснень, викладених у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частинами першою, третьою ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у 2023 році становить: з 1 січня - 2833 гривень. Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною шостою ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 4500 грн. щомісячно на кожну дитину, однак не доведено достатності заробітку (доходу) платника аліментів, щоб задовольнити її вимоги у повному обсязі. Як вбачається із долученої відповідачем довідки про доходи вбачається, що розмір його заробітної плати з січня 2023 року становить 11289,79 грн., а також разом із ним зарестровані та проживають його батьки пенсійного віку, які є особами з інвалідністю. Доказів щодо наявності у відповідача будь-яких інших доходів, в тому числі отримання ним середньомісячного доходу у розмірі 20000,00 грн. як зазначено у позові, [PERSON] суду не надано. За таких обставин, враховуючи вищенаведені правові норми та подані суду докази, приймаючи до уваги розмір законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, дані про особу відповідача, який є працездатним, його стан здоров`я, той факт, що позивачем не представлено доказів того, що вона з поважних причин не має можливості надавати матеріальне утримання дітям хоча б у мінімальному розмірі та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що стягнення аліментів у вказаному розмірі буде достатнім для забезпечення дітям належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству та реальній можливості платника аліментів сплачувати їх, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. У відповідності до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Враховуючи те, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial