Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , просить поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності та визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що за час проживання в шлюбі за спільні сімейні кошти, придбано (сплачено) однокімнатну квартиру згідно договору №279/03/20 від 9 листопада 2020 року про пайову участь у будівництві житла між [PERSON] та СК «ЖБК «Київський квартал». Правовстановлюючі документи на квартиру були оформлені на відповідача 01 червня 2022 року. Вважає, що вказана квартира є спільною сумісною власністю, а тому підлягає поділу по . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася не повідомила про причини неявки. Від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення слухання справі у зв`язку із перебуванням на лікарняному. Зважаючи на те, що це повторна неявка сторони відповідача, доказів поважності причин неявки суду не надано, у процесуальний строк встановлений судом будь-які докази та відзив суду не надано, суд вважає, що клопотання про відкладення слід відхилити. За відсутності заперечень позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 липня 2020 року, що видно із свідоцтва про одруження від 14 червня 2020 року серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до договору №279/03/20 від 9 листопада 2020 року про пайову участь у будівництві житла між [PERSON] та СК «ЖБК «Київський квартал», кооператив зобов`язується організувати будівництво будинку за рахунок внесків членів та здати його в експлуатацію, передати «Асоційованому члену» - [PERSON] об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] загальною площею 54,16 кв.м. на другому поверсі, а «Асоційований член» зобов`язується сплатити повну вартість пайових внесків у розмірі та порядку, встановленому договором (п.2.1.). Згідно довідки Споживчого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Київський квартал» №59 від 05.04.2022 [PERSON] є асоційованим членом кооперативу та нею дійсно внесено пайовий внесок у повному обсязі щодо фінансування будівництва однокімнатної квартири [ADDRESS] . Також, як видно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 01.06.2022 №301851356 (а.с. 8), інформації з державного реєстру речових прав від 27.06.2023 (а.с. 9), право власності на квартиру загальною площею 61 кв.м., житлова площа 17,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Захарків Тетяни Богданівни, документи подані для державної реєстрації - технічний паспорт, акт приймання передачі нерухомого майна №311 від 05.04.2022 Споживчого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Київський квартал», довідка Споживчого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Київський квартал» №59 від 05.04.2022, список інвесторів. Надавши оцінку встановленим обставинам справи, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми ст.60 СК свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Із змісту статті 12,13 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Із змісту статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як установлено судом, квартира загальною площею 61 кв.м., житлова площа 17,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] набута у власність та оплачена відповідачкою за час перебування у шлюбі із [PERSON] - 09 листопада 2020 року - 01 червня 2022 року. Суду не надано жодних доказів того, що кошти на оплату дольової участі в будівництві були особистою власністю відповідачки. Тому, враховуючи те, що не спростована презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, суд доходить висновку, що спірна квартира є спільною сумісною власністю. Згідно з вимогами статтей 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, зважаючи на те, що позивач не може реалізувати свої права власника, суд вважає, що його право підлягає судовому захисту, а позовні вимоги до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на частку квартири загальною площею 61 кв.м., житлова площа 17,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В силу вимог статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у зв`язку із чим з неї слід стягнути 4365 гривень сплаченого позивачем судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved