Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

01 травня 2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він, будучі неповнолітнім, мешкав разом з батьками без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла його мати - [PERSON] . [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після смерті батьків він постійного місця мешкання не мав, зареєстрованим не значився, оскільки будучі неповнолітнім, перебував у притулках для дітей та в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради від 15.07.2009 за №246 позивачу було надано статус дитини-сироти та влаштовано мене до державного закладу на повне державне забезпечення. У зв`язку з наданням статусу дитини-сироти його було зараховано до квартирного обліку в чергу на отримання житла. З 11.12.2019 по 04.11.2022 року позивач був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У подальшому, на підставі ордеру на жиле приміщення №4 від 18.08.2022 року [PERSON] отримав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим, 18.08.2022 року ним був укладений договір найму житла з виконавчим комітетом Металургійної районної у місті ради. З питанням приватизації квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , позивач звернувся до виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради. Згідно з рішенням Металургійної районної у місті ради від 29.11.2022 року за №338 позивачу відмовлено в приватизації квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , через те, що документи про невикористання заявником житлових чеків для приватизації житла за період з січня 1993 року по червень 2018 року, а також з лютого по грудень 2019 року відсутні. Разом з цим, згідно з довідкою виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 09.11.2022 №5/30-2825вбачається, що рішення про передачу у приватну власність житла за адресою: [ADDRESS] , у період його реєстрації з 11.12.2019 по 04.11.2022 року виконком не приймав, свідоцтво про право власності не видавав. Відповідно до змісту довідки виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 14.04.2023 вбачається, що у виконкомі відсутня інформація щодо участі (неучасті) у приватизації житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] , за період з січня 1993 року по червень 2018 року, та з лютого 2019 року по грудень 2019 року. Також, зі змісту довідки від 22.12.2022 №103.14-16/1-1936/2022-03 вбачається, що Філія-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» не має можливості надати інформацію щодо використання житлового чеку по [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю списків. Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за вказаними параметрами відомості відсутні. Таким чином, вбачається, що за жодним місцем проживання чи реєстрації позивача участі у приватизації житла він не мав, право власності на нерухоме майно за ним не реєструвалось, свідоцтво про право власності не видавалось, житлові чеки на приватизацію житла ним не використовувались. Тому, [PERSON] просить суд встановити факт невикористання ним, житлових чеків для приватизації житла за період з січня 1993 року по червень 2018 року, а також з лютого по грудень 2019 року. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні заяви наполягає. Від відповідача Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради надійшла заява про розгляд заяви без їх присутності, просили суд розглянути заяву за наявними письмовими матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що на підставі ордеру на жиле приміщення №4 від 18.08.2022 року [PERSON] отримав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим, 18.08.2022 року позивачем був укладений договір найму житла з виконавчим комітетом Металургійної районної у місті ради (а.с. 12, 13-14). Рішенням Металургійної районної у місті ради від 29.11.2022 року за №338 [PERSON] відмовлено в приватизації квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , через те, що документи про невикористання заявником житлових чеків для приватизації житла за період з січня 1993 року по червень 2018 року, а також з лютого по грудень 2019 року відсутні (а.с. 16). З 11.12.2019 по 04.11.2022 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 09.11.2022 №5/30-2825вбачається, що рішення про передачу у приватну власність житла за адресою: [ADDRESS] , у період реєстрації [PERSON] з 11.12.2019 по 04.11.2022 рік виконком не приймав, свідоцтво про право власності не видавав (а.с. 15). Відповідно до довідки виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 14.04.2023 року вбачається, що у виконкомі відсутня інформація щодо участі (неучасті) у приватизації житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] , за період з січня 1993 року по червень 2018 року, та з лютого 2019 року по грудень 2019 року (а.с. 18). Згідно довідки від 22.12.2022 року №103.14-16/1-1936/2022-03 зазначено, що Філія-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» не має можливості надати інформацію щодо використання житлового чеку по [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю списків (а.с. 17). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за вказаними параметрами відомості відсутні (а.с. 19). Таким чином, вбачається, що за жодним місцем проживання чи реєстрації [PERSON] участі у приватизації житла він не мав, право власності на нерухоме майно за ним не реєструвалось, свідоцтво про право власності не видавалось, житлові чеки на приватизацію житла ним не використовувались. Згідно ст.ст.30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.345 ЦK України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст.1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. За своєю правовою природою приватизація житла є правочином, за яким особа безоплатно, у межах норм, встановлених законом, набуває у власність житлове приміщення, яке перебуває у його правомірному користуванні. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду (ВП ВС) від 20 червня 2018 року у справі №200/18858/16-ц провадження №14-165цс18. Статтею 4 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Номінальна вартість житлового чеку визначається відновною вартістю наявного державного житлового фонду з урахуванням загального індексу зростання вартості майна - 10, прийнятого для розрахунків в Державній програмі приватизації державного майна (606 млрд. крб. за станом на 1 липня 1992 року), з розрахунку на кожного громадянина України - 12 тис. карбованців. Ця сума підлягає періодичній індексації відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до п. 17, 18, 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подається, зокрема документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Згідно з ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п.2 ст.2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Спірна кімната розташована в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації у розумінні ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Частиною 1 статті 15 ЦК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У п. 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10 червня 2010 року (справа про безоплатну приватизацію житла) зазначено, що «приватизація державного житлового фонду згідно з Законом відбувається шляхом використання всіма громадянами України приватизаційних житлових чеків. Громадянам надано право змінити цільове використання цих чеків, а тому вони можуть бути використані також для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Зазначене положення Закону дає підстави для висновку, що приватизація державного житлового фонду не є обов`язком громадян України, а є їх правом, яке повинне реалізовуватися ними на власний розсуд, на умовах, у порядку та спосіб, встановлених законом. Системний аналіз положень Закону та ЖК України дає підстави для висновку, що право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком. Таким чином тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого п.5 ст.5 Закону. При зверненні позивача із позовом про приватизацію житлового приміщення недоліком було зазначено саме відсутність інформації про невикористання свого права на приватизацію державного житлового фонду. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту, про те, що позивач не використовував житлові чеки для приватизації квартири, необхідно для реалізації його права передбаченого ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У відповідності з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», №5 від 31 березня 1995 року, наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що надані документи в повній мірі підтверджують той факт, що позивач не використовував чеки для приватизації житлової площі, як наслідок участі у приватизації державного житлового фонду не приймав, що дає підстави для захисту його права, а тому вимоги, викладені у позові підлягають задоволенню.

Outcome: approved