Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого внаслідок кримінального правопорушення. В обґрунтування позову зазначено, що вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. В силу ст.75 КК України, звільнено [PERSON] від відбуття покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік. Потерпілим від протиправних дій [PERSON] є [PERSON] , який у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Новоукраїнська міська лікарня» в період з 28.01.2022 року по 11.02.2022 року. Витрати КНП «Новоукраїнська міська лікарня» пов`язані з лікуванням потерпілого [PERSON] від вчинення кримінального правопорушення становлять 3 850 грн 91 коп, які [PERSON] добровільно не відшкодував, та які просить позивач стягнути з відповідача на користь КНП «Новоукраїнська міська лікарня». Ухвалою суду від 27.06.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача прокурор Нагірна С.С. подала до суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги з викладенених у позові підстав та за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа КНП "Новоукраїнська міська лікарня" Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про розгляд справи повідомлена належним чином, з клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. В силу ст.75 КК України, звільнено [PERSON] від відбуття покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік. Вирок вступив в законну сили 31.07.2022 року (а.с.10-12). З вироку суду вбачається, що в результаті вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Відповідно до довідки КНП «Новоукраїнська міська лікарня» № 673 від 02.05.2023 року, [PERSON] [INFO] , внаслідок спричинених йому тілесних ушкоджень, перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 28.01.2022 року по 11.02.2022 року (а.с.30). Згідно розрахунку витрат на лікування [PERSON] в КНП «Новоукраїнська міська лікарня», вартість лікування [PERSON] , з урахуванням вартості медикаментів та вартості ліжко-дня становить 3850 грн 91 коп (а.с.31). Відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст.1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі Порядок). Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п.4 вказаного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до ст.18 Закону України «Основи Законодавства України про охорону здоров`я» фінансування охорони здоров`я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Оскільки жодних заходів КНП «Новоукраїнською міська лікарня» щодо захисту інтересів держави з питань стягнення зазначених коштів з [PERSON] не вжито, тому з даним позовом звертається прокурор, який набуває статусу позивача. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] , КНП «Новоукраїнською міська лікарня» понесла витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , які підтверджені належними доказами та з цими витратами є прямий причинний зв`язок, що встановлено вироком суду, який набрав законної сили, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. За таких обставин, позовні вимоги керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого внаслідок кримінального правопорушення,підлягають задоволенню. Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію відповідача, який позов визнав. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню в повному об`ємі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 2684 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. При цьому, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 50 % судового збору, а саме 2684/2=1342 грн. На підставі викиданого, ст.ст.15, 16, 23, 386, 1166, 1177, ЦК України,

Outcome: approved