Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовною заявою до Великолюбінської селищної ради Львівської області, третя особа: [PERSON] , у якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по адресу: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] . За життя, 08.07.1997, склала заповіт, яким все своє майно з чого воно б не складалося і де б воно не знаходилося, яке їй буде належати на день смерті заповіла своїм онукам [PERSON] (її сину) та [PERSON] (її племінниці). При цьому зазначила, що спадкоємець [PERSON] [INFO] помер (а.с.22), а інша спадкоємиця [PERSON] на спадщину не претендує, про що свідчить її заява, долучена до матеріалів позовної заяви від 02.02.2023 (а.с.39). Документ, що посвідчує право власності на спірний будинок, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] - відсутній. Зазначила, що після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Зазначає, що спір щодо зазначеного спадкового майна відсутній, жодних спадкоємців, які претендують на будинок та земельну ділянку, крім неї, немає, в інший спосіб реалізувати своє право на спадкове майно не може, з огляду на що, просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась, 10.07.2023 подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила про його задоволення та про розгляд справи у її відсутності (а.с. 106). Представник Великолюбінської сільської ради Львівської області в судове засідання не з`явилася, 01.03.2023 подала до суду заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просила справу розглядати без участі представника селищної ради (а.с.36). Третя особа: [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності на спадкове майно не претендує (а.с.39-42). Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Із копій свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] виданого 08.08.1997, свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 18.08.2015, із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06.0109.2013 вбачається, що [PERSON] є матір`ю позивачки [PERSON] (а.с. 5, 6,7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Із копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому В.Проциком, складеної в Коропузькій сільській раді Городоцького району Львівської області., зареєстрованого в реєстрі за № 61 від 08.07.1997, вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно, з чого б не складалося на день її смерті, в тому числі, житловий будинок та сарай, що знаходиться в с.Хишевичі, заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.01.2010 вбачається, що спадкоємець за заповітом [PERSON] [INFO] помер (а.с.22). Згідно копії долученої заяви іншої спадкоємиці: [PERSON] від 02.02.2023, вбачається, що вона на спадщину не претендує (а.с.39). [PERSON] у встановленому законодавством порядку право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не зареєструвала, що підтверджується долученими довідками, а саме, довідкою, виданою Самбірським МБТІ № 1460 від 26.10.2022 (а.с. 10), та довідкою Городоцького БТІ № 132 від 16.07.2022 (а.с.11). Отже, спадкоємцем після смерті [PERSON] є його матір, позивачка у справі [PERSON] , оскільки ні її син, ні її племінниця за заповітом не успадкували майно після смерті [PERSON] , спадкоємцем за законом є [PERSON] позивачка. Із позовної заяви, листа приватного нотаріуса Мухи М.Т. №235/01-16 від 09.12.2022, вбачається, що позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане майно (а.с. 12). Із копії технічного паспорту (виготовленого станом на 14.11.2022), видно, що вищезазначений житловий будинок 1988 року побудови, загальною площею 44,6 м.кв. Згідно довідки виданої старостою Коропузького старостинського округу Великолюбінської селищної ради Львівського району, Львівської області № 428 від 08.12.2022, [PERSON] була зареєстрованою та постійно проживала до дня смерті [INFO] у вказаному будинку, за адресою: [ADDRESS] - одна (а.с. 18-20). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на вищенаведене, оскільки визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення майнових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що [PERSON] набула та/або володіє житловим будинком по [ADDRESS] , неправомірно, в суді не встановлено, відповідач та третя особа задоволенню позову в її користь не заперечили, в інший спосіб визнати право власності на житловий будинок неможливо, а тому жодних перешкод для визнання за позивачкою права власності вказаний об`єкт нерухомого майна господарськими будівлями та спорудами, немає. З огляду на наведене, суд приходить за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачкою. На підставі ст.ст.328, 1217, 1218, 1261, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved