Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви З відповідачем по цій справі [PERSON] , [INFO] , позивач я перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу 24 січня 2020 року. Від спільного подружнього життя у сторін по справі є дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні з урахуванням аліментних платежів відповідача. 14 серпня 2021 року позивач змінила прізвище на [PERSON] , внаслідок укладання шлюбу з [PERSON] . Квартира за адресою: [ADDRESS] належить вітчиму позивача згідно свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло від 01.10.2008 року. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Після припинення шлюбних відносин, позивач з відповідачем не спілкується та сімейні стосунки не підтримує. 05 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до Органу реєстрації департаменту адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровського району, з заявою про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з адреси: [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS] але у реєстрації доньки позивачу було відмовлено на підставі п.11 абзацу 1 Постанови КМУ №207 від 02.03.2016 а саме за не наданням письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері. Тому просить суду надати дозвіл на реєстрацію місця проживання доньки, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] без згоди батька - [PERSON] . Рух по справі Ухвалою судді 24 травня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 38). Ухвалою судді 20 червня 2022 року залучено третю особу орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради. Зобов`язано орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради надати суду висновок щодо доцільності надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 44). 20 липня 2023 року на виконання ухвали суду від 20.06.2023 року Виконавчим комітетом Покровської районної у місті ради надано висновок щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини № 333 від 21.06.2023 року (а.с.47). Аргументи учасників справи В судовому засіданні, призначеному на 24 серпня 2023 року позивач присутня не була. 20 липня 2023 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судовому засіданні призначеному на 24 серпня 2023 року відповідач присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи Служба у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради Медякова О.М. в судовому засіданні присутня не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. 20.07.2023 року надала висновок щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини № 333 від 21.06.2023 року. Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судами 21 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище « [PERSON] », про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 85, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.02.2014 року (а.с.7). [INFO] народилася [PERSON] , про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 525, батьками дитини зазначені: батько: [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.04.2014 року (а.с.10). Згідно Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 01.10.2008 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, витягу КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» № 20666993 від 20.10.2008 року, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] (а.с. 12-13). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8-9). 14 серпня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище « [PERSON] », про що Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) зроблено відповідний актовий запис № 444, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.08.2021 року (а.с.11). Відповідно до Довідки № 32 від 14.11.2022 року, складеної Криворізькою об`єднаною міською довідково-інформаційною службою, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). 05.12.2022 року [PERSON] звернулася до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради із з`явою про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у реєстрації місця проживання з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання відмовлено у зв`язку з відсутньою згодою батька дитини (а.с.15-16). Відповідно до рішення виконавчого комітету Покровської районної у місті ради № 333 від 21.06.2023 року затверджено висновок щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.47). Згідно Висновку щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.47 зворот). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року. Згідно зі ст.ст. 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що набрала чинності для України з 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до вимог ст.ст.160, 161 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батька. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до Постанови КМУ № 207 від 02.03.2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», визначено порядок реєстрації місця проживання і порядок зняття з реєстрації місяця проживання дітей, які не досягли 14 років. Так, п.18 вказаного Порядку встановлено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Також, п. 26 встановлено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч.2 ст.3 ЦПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України. Статтею третьою Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991р. №789-XII, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п.18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Як вказує позивач, після припинення сімейних стосунків малолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , а відповідач у добровільному порядку не бажає надати згоду для реєстрації її за адресою: [ADDRESS] . Квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , однак матеріали справи не містять дозволу останнього на реєстрацію в ній місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства, матеріалів справи, враховуючи, що місце проживання позивача не зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , зазначена квартира не належить їй на праві власності, однак місце проживання малолітньої дитини визначене разом з матір`ю за адресою позивача та квартира знаходиться особистій приватній власності матері позивача та враховуючи відсутність дозволу [PERSON] на реєстрацію місця проживання, суд вважає, що є підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 11 Правил реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207 та статтею 9 Закону, передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику. Разом з тим, позивач не довела та не обґрунтувала у позові поліпшення становища малолітньої дитини у випадку її реєстрації в квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] за відсутності його письмової згоди на реєстрацію малолітньої дитини. Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч. 1 та 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмовляючи у задоволенні позову, суд звертає увагу на те, що жодних доказів порушення прав малолітньої дитини перебуванням на реєстраційному обліку у квартирі, що належить її бабусі, позивач суду не надала. Оцінивши усі докази наявні у справі в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, тому не підлягають задоволенню. Що стосується розподілу судових витрат. Пунктом 2 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed