Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 27.09.2020 року його прийняли на роботу до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг». 29.06.2023 року позивач звернувся до керівництва підприємства з заявою про звільнення з 30.06.2023 року за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати. 29.06.2023 року на підприємстві було видано Наказ №2000/ВК, відповідно до якого його, заступника начальника відділу - начальника бюро конструкторського відділу № 372 спеціальних систем спеціального конструкторського бюро, звільнити 30 червня 2023 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. Позивач не погоджується з таким формулюванням його звільнення і вважає наказ незаконним. Так, станом на липень 2022 року борг підприємства перед ним становив 66304,22грн., на серпень 2022 року 84136,08грн. Відповідач відмовляється\~сплатити йому\~заборгованість,\~чим грубо\~порушує вимоги\~КЗпП України.\~З такими\~діями відповідача\~позивач категорично\~не погоджується,\~адже відповідно\~до ст.115\~КЗпП України\~заробітна плата\~виплачується працівникам\~регулярно в\~робочі дні\~у строки,\~встановлені колективним\~договором або\~нормативним актом\~роботодавця,\~погодженим з\~виборним органом\~первинної профспілкової\~організації чи\~іншим уповноваженим\~на представництво\~трудовим колективом\~органом,\~але не\~рідше двох\~разів на\~місяць через\~проміжок часу,\~що не\~перевищує шістнадцяти\~календарних днів,\~та не\~пізніше семи\~днів після\~закінчення періоду,\~за який\~здійснюється виплата.\~Відповідно до\~ч.1\~ст.116\~КЗпП України,\~виплата всіх\~сум,\~що належить\~працівнику від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення. Однак,\~виплат так\~і не\~відбулось. Вказане є підставою для зміни формулювання причин звільнення із внесенням відповідних відомостей у трудову книжку. Він не просив звільнити його за власним бажанням за частиною першою статті 38 КЗпП України. В заяві про звільнення від 29.06.2023 pоку адресованій директору АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» зазначено факт порушення відповідачем законодавства про працю, а саме: систематичне порушення строків виплати заробітної плати, тому обґрунтовано ставилася вимога про її звільнення за частиною 3 статті 38 КЗпП України. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав зазначених у ч.3 ст.38 працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. При нарахуванні та стягненні вихідної допомоги слід виходити з наступного розрахунку середньоденного заробітку: згідно до розрахункових листів, наданих AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» та відповідно до порядку визначеного постановою КМУ №100 його заробітна плата за два останні місяці, які він працював, що передували звільненню становить: за липень 2022 року - 28096,41грн., за серпень 2022 року - 23038,14грн., що в сумі складає 51136,55грн. Таким чином, середньомісячна заробітна плата становить 25568,28грн. (51136,55/2). Отже, вихідна допомога, що має бути стягнута на його користь відповідно до положень ст.44 КЗпП України становить 76704,84грн. (25568,28грн.*3) з послідуючим утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким змінити формулювання причини звільнення та визнати його, заступника начальника відділу - начальника бюро конструкторського відділу №372 спеціальних систем спеціального конструкторського бюро, звільненим 30 червня 2023 року за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати, з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»; стягнути на його користь з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг», нараховану але не виплачену заробітну плату в сумі 84136,08грн.; стягнути на його користь з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» вихідну\~допомогу у\~розмірі тримісячного\~середнього заробітку,\~у сумі\~76704,84грн.,\~з послідуючим\~утриманням з\~цієї суми\~належних до\~сплати податків\~і зборів. Від представника Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Товариство\~не заперечує\~щодо стягнення\~заробітної плати\~в сумі\~84136грн.08коп.\~В той\~же час,\~Товариство не\~погоджується з\~визначеним розміром\~вихідної допомоги\~в сумі\~76704грн.84коп. Для повного\~та об`єктивного\~розгляду справи\~Товариство надає\~Суду довідку\~№16-07/494\~від 10.08.2023\~року про\~розмір середньоденної\~заробітної плати\~позивача. Відповідно до\~довідки розмір\~середньоденної заробітної\~плати позивача\~складає 976грн.74коп.\~(без\~відрахувань податків\~та обов`язкових\~платежів). Відповідно до\~Постанови Кабінету\~Міністрів України\~«Про затвердження\~Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати» середня\~заробітна плата\~обчислюється виходячи\~з виплат\~за останні\~два календарні\~місяці роботи,\~що передують\~місяцю,\~в якому\~відбувається подія,\~з якою\~пов`язана\~відповідна виплата. Позивач звільнився\~29.06.2023\~року (останні\~два місяці\~що передують\~звільненню квітень\~та травень)\~кількість робочих\~днів позивача\~складає 27\~робочих днів\~(в\~квітні 12\~робочих днів,\~в травні\~15\~робочих днів),\~таким чином\~середньомісячне число\~робочих днів\~складає 13,5\~робочих днів\~(27/2=13,5). Товариство вважає\~за необхідне\~повідомити,\~що відповідно\~до наказу\~№82\~від 07.10.2022\~року встановлений\~факт дії\~в Товаристві\~режиму неповного\~робочого часу,\~а саме\~триденного робочого\~тижню з\~робочими днями:\~понеділок,\~вівторок,\~середа з\~10.10.2022\~року. Таким чином,\~у разі\~задоволення позовних\~вимог,\~вихідна допомога,\~що може\~бути стягнута\~з Товариства\~на користь\~позивача становить\~-\~39557грн.97коп.\~(13,5\~(середньомісячне\~число робочих\~днів)\~*\~976,74\~(середньоденна\~заробітна плата)*3\~=\~39557грн.97коп.) З суми\~39557грн.\~97коп.\~підлягають відрахуванню\~ПДФО та\~військовий збір,\~відповідно до\~вимог Податкового\~кодексу України. Статтею 44\~КЗпП України,\~перебачено відповідальність\~роботодавця внаслідок\~порушення останнім\~законодавства про\~працю,\~умов колективного\~чи трудового\~договору,\~якщо таке\~прощення допущено\~з вини\~роботодавця. 24.02.2022\~року на\~території м.Суми\~внаслідок військової\~агресії російської\~федерації,\~розпочались бойові\~дії,\~у зв`язку\~з чим,\~повністю був\~зупинений рух\~транспорту громадського\~користування,\~введено комендантську\~годину (з\~07:00\~до 18:00),\~запроваджено обмеження\~пересування містом,\~припинена робота\~державних (комунальних,\~приватних)\~підприємства,\~установ та\~організацій,\~та інші,\~що є\~поважними причинами\~для відсутності\~на робочому\~місці. 05.03.2022\~року по\~виробничим приміщенням\~Товариства літаком\~країни агресора\~був нанесений\~авіаудар,\~внаслідок чого\~були зруйновані\~виробничі приміщення,\~знищені засоби\~виробництва,\~виготовлена продукція\~та інші\~матеріальні цінності. 08.04.2022\~року Сумська\~область та\~місто Суми\~(за\~інформацією Сумської\~обласної військової\~адміністрації)\~були звільнені\~від військ\~країни агресора,\~про те,\~останні щоденно\~здійснюють повітряні\~або артилерійські\~обстріли Сумської\~області,\~які вимагають\~від Товариства\~та його\~працівників обов`язкового\~дотримання вимог\~правил цивільного\~захисту,\~та в\~свою чергу\~створюють об`єктивну\~неможливість виконання\~працівниками в\~повному обсязі\~виробничих завдань. Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Виходячи з зазначених норм, які на даний час (в період воєнного стану) регулюють трудові відносини, роботодавець звільняється від відповідальності за несвоєчасну виплату всіх належних грошових сум звільненому працівнику у зв`язку з обставинами непереборної сили, які дійсні на момент такого порушення. Щодо зміни формулювання підстав звільнення, стягнення вихідної допомоги. У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан. На період воєнного стану Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» має пріоритетне право ніж Кодекс законів про працю України. Статтею 44 КЗпП України, перебачено відповідальність роботодавця внаслідок порушення останнім законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, якщо таке порушення допущено з вини роботодавця. Передумовами виникненню заборгованості по заробітній платі було неможливість Товариства в нормальному режимі забезпечувати працею своїх працівників, через що Товариство було вимушено призупинити трудові відносини з усіма своїми працівниками і суттєво скоротити обсяги виробництва. З урахуванням зазначеного зменшення виробничих потужностей Товариства, не могло не позначитись на фінансово-економічному стані. Військова агресія росії проти України безпосередньо та вкрай негативно позначилась на забезпеченні функціонування більшості підприємств, завдавши нищівного удару по логістичних ланцюгах збуту продукції. Виходячи з зазначених норм, які на даний час (в період воєнного стану) регулюють трудові відносини, роботодавець звільняється від відповідальності за несвоєчасну виплату всіх належних грошових сум звільненому працівнику у зв`язку з обставинами непереборної сили, які дійсні на момент такого порушення. В обґрунтування наявності обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які спричинили порушення зобов`язання Товариства по своєчасній виплаті заробітної плати є надзвичайність та невідворотність військової агресії з боку російської федерації. Як вбачається з листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 року. Також, 30.11.2022 року, 24.01.2023 року, 13.02.2023 року Сумською Торгово-промисловою палатою сертифікатами №5900-22-1596, №5900-23-0322, №5900-23-0741 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) AT «CMHBO - Інжиніринг». Просять суд в частині позовних вимог [PERSON] до AT «CMHBO - Інжиніринг» про стягнення заробітної плати задовольнити, в задоволенні інших позовних вимог [PERSON] до AT «CMHBO - Інжиніринг» відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Суд установив, що з 27.09.2020 року [PERSON] був прийнятий на роботу до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг». 29.06.2023 року позивач звернувся до керівництва Товариства з заявою, у якій просив звільнити його з 30.06.2023 року за власним бажанням відповідно до частини 3 статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати. 29.06.2023 року було видано наказ №2000/ВК відповідно до якого, [PERSON] , заступника начальника відділу - начальника бюро конструкторського відділу №372 спеціальних систем спеціального конструкторського бюро, звільнити 30 червня 2023 року за власним бажанням, ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] , копією заяви від 29.06.2023 року та копією наказу №2000/ВК від 29.06.2023 року. Відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Розірвання трудового договору за частиною третьою статті 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення, чи мали місце порушення з боку роботодавця законодавства про працю чи умов колективного чи трудового договору, а також письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку. Особливістю розірвання трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору. Роботодавець може не погоджуватись з тим, що мають місце порушення, які відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України є підставами для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у строки, визначені останнім, що, у свою чергу, свідчить про виникнення трудового спору. Отже, при вирішенні трудового спору щодо припинення трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України визначальним є те, чи мали місце порушення трудового законодавства зі сторони роботодавця стосовно працівника на момент подання таким працівником заяви про звільнення на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. В заяві про звільнення від 29.06.2023 pоку адресованій Генеральному директору Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» зазначено факт порушення відповідачем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, а саме - систематичне порушення строків виплати заробітної плати. З розрахункових корінців за липень, серпень 2022 року та червень 2023 року вбачається, що борг підприємства перед [PERSON] на липень 2023 року становить 66304,22грн., на серпень 2022 року 84849,92грн., червень 2023 року 84136грн.08коп. Отже, порушення відповідачем законодавства про оплату праці носять триваючий характер. Відповідач порушив вимоги трудового законодавства і у позивача були підстави для написання ним заяви про звільнення за ч.3 ст. 38 КЗпП України. Таким чином, оскільки позивачем було наведено конкретні факти порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, тому були всі підстави для звільнення позивача за частиною 3 статті 38 КЗпП України на підставі поданої ним заяви. У день звільнення працівника за власним бажанням на підставі п.3 ст.38 КЗпП необхідно згідно вимог законодавства у цей же день видати наказ на звільнення, видати трудову книжку та провести розрахунок. Позивач в своїй заяві від 29.06.2023 року просив його звільнити саме 30.06.2023 року, тобто скористався правом, яке йому надає саме частина 3 ст.38 КЗпП України. Таким чином, звільняючи [PERSON] саме з 30 червня 2023 року відповідачем не заперечувалось порушення законодавства про працю, в частині своєчасної виплати заробітної плати. Отже, роботодавець фактично визнав та погодився із зазначеною працівником підставою для звільнення, тому саме 30 червня 2023 року роботодавець повинен був звільнити позивача на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, однак відповідачем самостійно було змінено підставу розірвання трудового договору. Адже саме порушення роботодавцем законодавства про працю спонукало позивача розірвати з ним трудовий договір та подати заяву на звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі №754/1936/16-ц і від 22 квітня 2020 року у справі № 199/8766/18, при незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися. Таким чином, Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» не мало права звільняти [PERSON] , за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, не вирішивши питання щодо можливості його звільнення згідно з поданою ним заявою на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. З викладених підстав, суд вважає необхідним змінити формулювання причини звільнення [PERSON] та вважати [PERSON] , заступника начальника відділу- начальника бюро конструкторського відділу № 372 спеціальних систем спеціального конструкторського бюро, звільненим 30 червня 2023 року за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 Кодекс) законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства пре працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати, з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг». Згідно з ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач по справі протягом останнього року виплачував заробітну плату нерегулярно, виплати проводились у частковому еквіваленті від зарплати та за попередні місяці, а в деякі періоди заробітна плата взагалі не виплачувалася, внаслідок чого утворилась заборгованість по заробітній платі. З розрахункового корінця за червень 2023 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] , станом на червень 2023 року становить 84136грн.08коп. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 84136грн.08коп. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав зазначених у ч.3 ст.38 працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Позивач звільнився 29.06.2023 року (останні два місяці що передують звільненню квітень та травень) кількість робочих днів Позивача складає 27 робочих днів (в квітні 12 робочих днів, в травні 15 робочих днів), таким чином середньомісячне число робочих днів складає 13,5 робочих днів (27/2=13,5). Відповідно до наказу №82 від 07.10.2022 року встановлений факт дії в Товаристві режиму неповного робочого часу, а саме триденного робочого тижню з робочими днями: понеділок, вівторок, середа з 10.10.2022 року. Згідно до довідки AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» №16-07/491 від 10.08.2023 року вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] без відрахування ПДФО та військового збору становить 976грн.74коп. Таким чином, вихідна допомога, що може бути стягнута з Товариства на користь позивача становить - 39557грн. 97коп. (13,5 (середньомісячне число робочих днів)х976,74 (середньоденна заробітна плата)*3 =39557грн.97коп.). Отже, вихідна допомога, що має бути стягнута на користь [PERSON] відповідно положень ст.44 КЗпП України становить 39557грн.97коп., з наступним утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. Відповідно до ст.141\~ЦПК України суд\~стягує з\~відповідача на\~користь держави\~ судовий\~збір в\~сумі 1073грн.60коп.\~за вимогу\~немайнового характеру\~та 1236грн.90коп. за вимогу майнового характеру.

Outcome: partial