Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

В серпні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вона вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком позивачки та колишнім чоловіком відповідачки. Після смерті [PERSON] не може успадкувати майно в нотаріальному порядку, тому просить змінити правовідношення, шляхом зміни спільної сумісної власності на спільну часткову власність, з визначенням часток співвласників у спільній частковій власності на земельну ділянку площею 0,0854 га, кадастровий номер 6125589800:02:001:3497, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , у наступному розмірі: [PERSON] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] - 1/3 частки земельної ділянки; [PERSON] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] - 1/3 частки земельної ділянки; [PERSON] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] - 1/3 частки земельної ділянки; визнати право власності на спадкове майно після смерті гр. [PERSON] , який помер [INFO] , в порядку спадкування за заповітом за гр. [PERSON] , [INFO] , а саме: - на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0854 га, кадастровий номер 6125589800:02:001:3497, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від них поступило клопотання про визнання позову та розгляд справи без участі відповідача, її представника. Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] (надалі - Спадкодавець) який був батьком позивачки та колишнім чоловіком відповідачки. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді рухомого та нерухомого майна, зокрема: - 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] ; 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0854 га, кадастровий номер 6125589800:02:001:3497, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ст. 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно заповіту від 20.12.2021 року все своє майно спадкодавець заповів позивачці. З листа приватного нотаріуса Доліби О.В. від 07.07.2023 року (надалі - Лист нотаріуса) вбачається, що: 03.01.2023 року за заявою Позивача про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 4\\2023 до майна Спадкодавця. Згідно довідки виданої Ягільницьким старостинським округом Нагірянської сільської ради 02.01.2023 року за № 1, на час відкриття спадщини Спадкодавець проживав та був зареєстрований з Позивачем та Відповідачем. 07.07.2023 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частки Земельної ділянки було відмовлено та повідомлено, що згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка належить спадкодавцю та сторонам на праві приватної сумісної власності, в результаті чого не визначено розмір частки спадкодавця у власності земельної ділянки. Договір між співвласниками про визначення ідеальних часток у праві власності на дану земельну ділянку не укладався, а також рішення суду з цього питання не виносилось. З врахуванням того, що частки спадкодавця та сторін даної справи не були визначені ними за життя спадкодавця, нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення часток у спільній власності на земельну ділянку та визнання права власності на належну спадкодавцю частку земельної ділянки. Згідно ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, що перебуває у власності, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно ст. 1226 ЦК України у разі смерті одного із учасників спільної сумісної власності його частка може бути визначена судом за позовом спадкоємця. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Сторони по справі володіють будинковолодінням у наступних частках: позивач -2/3 часткою; відповідач - 1/3 часткою. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно норм статей 25, 30 цього Кодексу мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Відповідно до змісту статей 391, 392 Цивільного кодексу України у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права, у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до статей 15,16 ЦК України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про обґрунтованість вимоги щодо спадкування майна спадкодавця та задовольнити позовні вимоги, змінивши правовідношення, визнавши право власності на вказане майно.

Outcome: approved