Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

27.01.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Мінькова В.В. звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів [PERSON] , Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, і просить суд звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам станом на 01.06.2022 року (місяць в якому пред`явлено виконавчий лист до виконання) у розмірі 99\~941,75 грн., стягнутих за рішенням Харківського районного суду Харківської області №635/8681/18 від 22.03.2019 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу колишнє подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області справі №635/8681/18 від 22.03.2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового» мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року і до повноліття дитини, рішення набрало законної сили 26.04.2019 року. Виконавчий лист за вищезазначеним рішенням суду виданий 26.04.2019 року. Позивач з відповідачем - [PERSON] - дійшли згоди щодо самостійного виконання вищезазначеного рішення суду, а саме, що позивач буде добровільно надаватиме грошові кошти на утримання дитини. Факт того, що відповідач не мала до позивача претензій щодо сплати останнім аліментів на її користь, підтверджується тим, що вона тривалий час не пред`являла виконавчий лист на примусове виконання. Позивач дізнався про відкриття виконавчого провадження ВП №69303642, оскільки постановою про арешт коштів боржника накладено арешт на рахунки позивача, відкриті в банківських установах. Виконавче провадження відкрито за результатами розгляду заяви стягувача від 23.06.2022 року про прийняття на примусове виконання виконавчого листа, виданого Харківським районним судом Харківської області №635/8681/18 від 26.04.2019 року. Розрахунок заборгованості по аліментам проведений державним виконавцем за період з 27.11.2018 року по 01.09.2022 року, ним визначено, що станом на 01.09.2022 року заборгованість по аліментам складає 112 451,75 грн. Так, на думку представника позивача, державним виконавцем допущено ряд помилок при проведенні розрахунку заборгованості. По-перше, виконавчим листом визначено, що аліменти стягуються з 27.11.2018 року, тобто за п`ять листопада, а державним виконавцем визначено розмір аліментів за цей місяць із розрахунку 31 день. По-друге, нараховані аліменти за вересень 2022 року враховано сплату аліментів у вересні 2022 року, але заборгованість визначається станом на 01.09.2022 року, а не станом на 01.10.2022 року. По-третє, державним виконавцем не враховано квитанції про перерахування позивачем на користь стягувача аліментів до пред`явлення виконавчого листа. З цього ж розрахунку вбачається, що заборгованість по аліментам станом на 01.06.2022 року становить 99 941,75 грн. Однак, виникла ця заборгованість не через те, що позивач ухилявся від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання доньки, а через те, що повірив у порядність відповідача. Факт того, що позивач ніколи не мав на меті ухилятися від виконання обов`язків батька, підтверджується тим, що як тільки йому стало відомо про перебування на примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого листа, боржник добровільно виконує рішення суду шляхом перерахування грошових коштів на депозитний рахунок органу виконавчої служби. До того ж, позивач є особою з інвалідністю 2-ї групи, за станом свого здоров`я може працювати лише в спеціально створених умовах, однак, через відсутність такої роботи, він не працює. Інших доходів, крім пенсії, він не має. Відповідачу зазначена обставина достеменно відома. На думку позивача, відповідач, користуючись довірливістю платника аліментів та його вірою у їх добрі стосунки, зловживаючи своїми правами, навмисно тривалий час не пред`являла виконавчий лист до виконання, виключно з корисливих мотивів, а саме: задля того, щоб повторно стягнути з позивача грошові кошти. Це підтверджується і тим, що відповідач [PERSON] в заяві про прийняття виконавчого документа до виконання просить нарахувати заборгованість по аліментам з 27.11.2018 року, нехтуючи навіть тим, що я маю, хоч і не багато, але все ж таки, підтверджень про добровільну сплату аліментів. З огляду на викладене, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. 30.01.2023 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова у задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача [PERSON] адвоката Мінькової Вікторії Володимирівни про забезпечення позову у цивільній справі №639/428/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментам відмовлено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Призначено судове засідання. 31.03.2023 року за вх. №6878 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому остання зазначила, що позивач не заперечує факту інформування його про рішення Харківського районного суду Харківської області від 26.04.2019 року про стягнення аліментів на користь відповідача. У позовних вимогах просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах станом на 01.06.2022 року. Аліменти присуджено з 27.11.2018 року. Згідно виписки з медичної карки хворого №2095 позивач проходив лікування з 10 по 30 вересня 2021 року. Пенсійне посвідчення і статус позивач отримав 01.12.2021 року, тобто хвороба платника виникла у вересні 2021 року, але ж ніяк не у листопаді 2018 року. Згідно розрахунку заборгованості від 12.01.2023 року по ВП №69303642 позивачем не надано належних доказів до виконавчої служби щодо сплати аліментів за період з 2018 по червень 2022 року. Якщо ж позивач не погоджується з розрахунком, так як вважає що аліменти він сплачував добровільно, то він вправі в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» надати інформацію державному виконавцю. А в разі незгоди із розрахунком заборгованості - оскаржить його. З 2021 року позивач має пенсійне посвідчення та 2 групу інвалідності. Тобто як мінімум позивач має право на дохід у вигляді пенсії. Оскільки позивач достеменно знав про рішення Харківського районного суду Харківської області від 26.04.2019 року про стягнення з нього аліментів, він мав можливість, враховуючи зміни у своєму здоров`ї, скористатися правом та подати позов про зменшення розміру аліментів, але з незрозумілих причин не зробив цього. З 2016 року по 2021 рік позивач працював у правоохоронних органах, спочатку у Слобідському ВП ГУНП в Харківській області на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції, надалі місце його служби не відоме. Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивач доволі забезпечена людина. У період, за який позивач просить звільнити його від сплати аліментів, він придбав земельну ділянку площею 12 соток на території Слатинської сільської ради Харківської області Дергачівського району (договір купівлі продажу від 02.06.2021 року). У грудні 2020 року отримав у власність (на підставі безоплатної приватизації) земельну ділянку площею 2 га, яку 27 січня 2021 року передав в оренду строком на 14 років. Крім цього, позивач володіє ще однією ділянкою 12 соток (приватизація у 2017 році) та 2 - кімнатної квартирою у місті Харкові. Позивач жодним чином не цікавився життям дитини та її проблемами. У 2016 році донька захворіла туберкульозом легень. В подальшому з 2016 по 2020 рік перебувала на підтримуючій терапії та обліку в тубдиспансері. Усі витрати, пов`язані з лікуванням та терапією доньки, відповідач несла самостійно. Крім того, донька має проблеми із зором. Разом з тим, 14.04.2023 року за вх. №ЕП-2551 від представника відповідача Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що на примусовому виконанні у Холодногірсько-Новобаварському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 69303642, відкрите на підставі виконавчого листа №635/8681/18 від 26.04.2019 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Холодногірсько-Новобаваірський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не погоджується з доводами заявника, вважає їх необґрунтованими та заперечує щодо задоволення вимог останнього. Так, 27.06.2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №635/8681/18 від 26.04.2019 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження. 07.07.2022 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника в межах суми заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 114 748,50 грн. Згідно із розрахунком заборгованості по аліментам від 12.01.2023 за вих. №170 заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.12.2022 року становить 106 834,25 грн. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Крім того, боржником [PERSON] до Відділу згідно із журналом вхідної кореспонденції не надано квитанції про перерахування останнім на користь стягувача [PERSON] аліментів, в матеріалах виконавчого провадження № 69303642 зазначені квитанції відсутні. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~12.04.2023\~року заяву [PERSON] про\~витребування доказів\~у цивільній\~справі №639/428/23\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~Міжрайонного відділу\~державної виконавчої\~служби по\~Холодногірському та\~Новобаварському районах\~у місті\~Харкові Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~про звільнення\~від сплати\~заборгованості по\~аліментам задоволено.\~ Зобов`язано\~ Головне\~управління Державної\~податкової служби\~у Харківській\~області (адреса:\~м.\~Харків,\~вул.\~Пушкінська,\~буд.\~46)\~надати суду: інформацію щодо доходів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , за період з листопада 2018 року по червень 2022 року включно. Витребувані докази надані на адресу суду (а.с.132-135). У судовому засіданні 21.08.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Мінькова В.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини, просила позов задовольнити. Також представник позивача підтвердила, що позивачем у даній справі не оскаржується правильність розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем, хоча й представник позивача звертає увагу суду на певні розбіжності. Також представнику позивача не відомо, чи звертався [PERSON] з відповідною заявою про прийняття до уваги виконавцем сплачених позивачем до відкриття виконавчого провадження сум як аліментів. Взагалі представник позивача пояснила, що позовні вимоги полягають не втому, щоб визначити, що позивачем сплачувались аліменти до відкриття виконавчого провадження, а в тому, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів існували обставини, які відповідно до закону свідчать про наявність підстав для звільнення позивача повністю від заборгованості по аліментам, а не від її частини, тому представник позивача і не додає відповідного розрахунку до матеріалів позову.. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на викладені у відзиви обставини, зазначила, що не отримувала після ухвалення рішення про стягнення аліментів будь-яких сум від позивача в якості аліментів на дитину, яку забезпечує самостійно. Також відповідачу нічого не відомо про укладення договору оренди квартири, за яким оплату проведено позивачем. Крім того відповідач зазначила, картку [PERSON] , відкриту на ім`я [PERSON] в АТКБ «Приватбанк», відповідач дитині не передавав. Представник відповідача Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши заяви по суті справи та письмові докази, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області у справі №635/8681/18 від 22.03.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа : Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про стягнення аліментів - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 26.04.2019 року (а.с.7-10). Виконавчий лист за вищезазначеним рішенням суду виданий 26.04.2019 року (а.с. 13). На даний час на примусовому виконанні у Холодногірсько-Новобаварському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №69303642, відкрите постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.06.2022 року на підставі вищезазначеного виконавчого листа №635/8681/18 від 26.04.2019 року та заяви стягувача, з якою [PERSON] звернулась в червні 2022 року (а.с.14-16). 07.07.2022 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника [PERSON] в межах суми заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 114 748,50 грн. (а.с. 11-12) Згідно із розрахунком заборгованості по аліментам від 01.09.2022 року заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів з 27.11.2018 року по 01.09.2022 року станом на 01.09.2022 року становить 112\~451,75 грн. (а.с. 17-18). Крім того, згідно із розрахунком заборгованості по аліментам від 12.01.2023 за вих. №170 заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів з 27.11.2018 року по 01.12.2022 року станом на 01.12.2022 року становить 106 834,25 грн., з урахуванням сплати аліментів в розмірі по 5000 грн. в вересні, жовтні, листопаді та грудні 2022 року (а.с. 19-20). Позивач [PERSON] , [INFO] , був безпосереднім учасником АТО у період з 09.10.2017 року по 08.11.2017 року, що підтверджується довідкою від 13.11.2017 року №10357/01/29-2017, а також має статус учасника бойових дій, що підтверджується безтерміновим посвідченням, виданим 28.02.2006 року (а.с.33-37). Крім того [PERSON] , [INFO] , з 17.11.2021 року є інвалідом ІІ групи, строк інвалідності до 01.12.2024 року, причина інвалідності травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК №331255 серія 12 ААВ, згідно з якою він може працювати за фахом без додаткових навантажень (а.с.30-31). [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 10.09.2021 по 30.09.2021 року у зв`язку з діагнозами, пов`язаними з перенесеною закритою черепно-мозковою травмою струсом головного мозку (23.03.2005 р.) і проходив медичні обстеження (а.с.21-29). Позивачем [PERSON] на підтвердження сплати грошових сум відповідачу [PERSON] надані копії платіжних доручень від 30.09.2020 року на суму 1\~500,00 грн., від 27.11.2020 року на суму 5\~000,00 грн., від 01.01.2021 року на суму 502,51 грн., від 17.02.2021 року на суму 1\~000,00 грн. з вказівкою призначення платежу переказ власних коштів (а.с.38-41). Також позивачем надано копію договору оренди квартири за адресою [ADDRESS] від 03.08.2021 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та надано копію платіжного доручення від 03.08.2021 року про сплату на картковий розрахунок [PERSON] від [PERSON] 18000 грн.(а.с.42-44). Крім того за період з 01.01.2021 року по 07.07.2022 року [PERSON] перераховував кошти на відкриту ним на ім`я [PERSON] в АТКБ «Приватбанк» картку [PERSON] (а.с.96-103). Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта від 21.03.2023 року позивачем [PERSON] придбана земельна ділянка площею 0,12 га для індивідуального садівництва на території Слатинської селищної ради Дергачівського району на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 2606 від 02.06.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Куксіним С.Ю. Крім того позивач має на праві власності з вересня 2006 року 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , а також земельну ділянку розміром 2 га, яка здається ним в оренду на підставі договору від 31.12.2020 року , і земельну ділянку розміром 0,12 га (а.с.78-83). Головним Управлінням ДПС у Харківській області на виконання ухвали суду надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про джерела та суми доходів [PERSON] за період з 01.10.2018 року по 30.06.2022 року, згідно з якими позивач протягом вказаного весь час отримував дохід в різному розмірі та з різних джерел (а.с.132-135) Відповідно до довідок медичних установ вбачається, що з 2016 по 2020 рік [PERSON] , 2011 р.н. перебувала на підтримуючій терапії та обліку в тубдиспансері, у зв`язку з туберкульозом легень. Крім того, [PERSON] , 2011 р.н. має захворюванню органів зору, що підтверджується копіями відповідних медичних довідок (а.с.84-86). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 4 ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також, ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно зі\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Разом з тим, згідно зі ст.ст.\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Так, відповідно до ч. 2\~ст. 197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.\~Аналогічна позиція міститься у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначається, що суд за передбачених ст. 197 СК\~умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості по аліментах. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за аліментами на підставі судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). За результатами розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що надані позивачем [PERSON] докази не підтверджують наявність таких обставин, що мають істотне значення і можуть бути підставою для повного звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами. Так, позивач був обізнаний про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів і вказане рішення не оскаржував. Не оскаржував він і розмір заборгованості, визначений державним виконавцем. Надані позивачем банківські квитанції свідчать про сплату певних сум на користь відповідача та іншої особи без вказівки на те, що дані суми є аліментами. Факт відкриття картки [PERSON] на ім`я [PERSON] , [INFO] , не є підтвердженням отримання відповідачем аліментів на утримання дитини і сам позивач не вважає вказані суми аліментами, а лише посилається на ці обставини, як на суттєві для звільнення його від сплати заборгованості. Як вбачається з досліджених медичних документів, хвороба позивача виникла після травми 23.03.2005 р., тобто ще до народження дитини, і розвиток цієї хвороби призвів до необхідності лікування та отримання статусу інваліда. Між тим, згідно з висновком МСЕК, вид захворювання дозволяє позивачу працювати за фахом з певними обмеженнями. Отже, будь-яких доказів того, що позивач не може працювати та отримувати дохід, у зв`язку з тяжкою хворобою, або у зв`язку з іншими істотними обставинами позивачем не надано. Навпаки судом на підставі відповідних реєстраційних довідок та інформації ДПС встановлено факт наявності у позивача нерухомого майна, в тому числі придбання ним земельної ділянки в період виникнення заборгованості по аліментам, а також факт наявності у відповідача доходу, від якого аліменти становлять лише 1/4 частину. Отже суд не вважає, що обставини, на які посилається позивач, мають суттєве значення для визначення незадовільного матеріального стану позивача і для висновку про наявність підстав, передбачених ч.2 ст. 197 СК України для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментам є недоведеними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed