Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 05.11.2011 року, він уклав шлюб зі [PERSON] . За період шлюбних відносин він удочерив доньку відповідачки [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2023 року. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З березня 2023 року з відповідачкою сумісного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані проживають окремо один від одного. На теперішній час у Дружківському міському суді Донецької області перебуває позовна заява про розірвання шлюбу, яка ще не розглянута. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у вересні 2022 року за спільні кошти ними на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., зареєстрованого в реєстрі за №5637, набуто спірне майно - житловий будинок та земельна ділянка по [ADDRESS] вартість яких становила 114873 грн.31 коп. який оформлений на відповідачку [PERSON] . Житловий будинок [ADDRESS] , з надвірними будівлями, загальною площею 145,3 кв.м., житлова площа - 66,7 кв.м. позначений у плані літерою "А" прибудова під літерою "а", а також сараї під літерами "Б,В" погріб під літерами "Пд", криниця під №1, огорожа під №2,3 вартість якого становить 99939 грн.85 коп. розташований по [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,2096 га кадастровий номер 7120385000:01:001:0202 з цільовим призначенням "для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" по [ADDRESS] , вартість якої складає відповідно Витягу з Державного земельного кадастру земельної ділянки 14933,46 гривень. Позивач самостійно продовжує проживати у будинку, та здійснювати догляд і утримання, а відповідачка з донькою проживають у м. Києві. Між сторонами не укладався договір про виділ нерухомого майна і відсутній шлюбний договір. Відповідачка відмовляється самостійно вирішити питання добровільного розподілу майна. Тому, враховуючи вищевикладене, просив, визнати житловий будинок [ADDRESS] та надвірні споруди, загальною площею 145,3 кв.м., з житловою площею 66,7 кв.м. позначений у плані літерою "А" прибудова під літерою "а", а також сараї під літерами "Б,В" погріб під літерами "Пд", криниця під №1, огорожа під №2,3 та земельну ділянку, площею 0,2096 га кадастровий номер 7120385000:01:001:0202 з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» за адресою: [ADDRESS] - об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2096 га кадастровий номер 7120385000:01:001:0202 з цільовим призначенням "для будівництва та обслуговування та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2096 га кадастровий номер 7120385000:01:001:0202 з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач позов визнала в повному обсязі не заперечувала щодо його задоволення. Згідно з положеннями ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст. 206 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши представника позивача, відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були надані сторонами та були досліджені в судовому засіданні, суд вважає наступне. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить відповідна копія свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , повторно виданого 03.05.2023 року Виконавчим комітетом Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області, актовий запис № 59, копія якого знаходиться у матеріалах справи. Під час проживання у шлюбі, сторонами був придбаний житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу жилого будинку від 29.09.2022 року. Покупцем в даному договорі зазначена відповідач [PERSON] та, відповідно, реєстрація домоволодіння проведена на її ім`я, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 311243491 від 29.09.2022 року та копією технічного паспорту, копії договору, витягу та технічного паспорту міститься в матеріалах справи. Вартість об`єкта нерухомості, згідно довідки про оціночну вартість, житлового будинку станом на 29.09.2022 року становить 99939,85 гривень, згідно вартість об`єкта нерухомості, згідно довідки про оціночну вартість, земельної ділянки загальною площею 0,2096 га, кадастровий номер земельної ділянки 7120385000:01:001:0202 з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», станом на 29.09.2022 року становить 14933,46 гривень Домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,2096 га, кадастровий номер земельної ділянки 7120385000:01:001:0202 з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9902932272022 від 29.09.2022 року, відповідна копія міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Тобто, дана стаття закріплює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності подружжя, навіть у випадках, коли майно, яке придбане подружжям під час шлюбу, зареєстроване на когось одного з них. У ч. 3 ст. 368 ЦК України, також зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У п. 23 Постанови ПВС України від 21.12.2007 № 11 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» зазначено, що спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу, як зазначено у ч. 1 ст. 68 СК України, не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Тому, враховуючи вище викладене, житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , який був придбаний за договором купівлі-продажу, укладеним під час шлюбу позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , загальною площею 0,2096 га, кадастровий номер земельної ділянки 7120385000:01:001:0202 з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» єїхньою спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а у разі такого поділу, згідно зі ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Виходячи з матеріалів справи, між сторонами шлюбний договір не укладався та будь-яких домовленостей щодо поділу майна, не було. З огляду на вищевикладене, за відсутності шлюбного договору між сторонами, та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений належним чином доказами, а тому підлягає до задоволення. Щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат, суд вважає наступне. Позивач та її представник просили стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, сплачений судовий збір у сумі 3295 гривень 93 копійок, в підтвердження понесених витрат, до справи додані відповідні квитанції. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову, - на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи викладене, у зв`язку з визнанням відповідачем [PERSON] позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 1647 гривень 97 копійок. Вирішуючи питання щодо судових витрат, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог та враховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір сумі 1647 гривень 97 копійок. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved