Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

У травні 2023 року адвокат Павленко В.В., що діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на користь позивача суму неустойки у розмірі 3160,92 грн., суму моральної шкоди у розмірі 10\~000 грн., а також судові витрати на правову допомогу у розмірі 15\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 вересня 2021 року позивач придбав мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9Т 4/128Gb Black EU Global» вартістю 5964 грн. в інтернет-магазині Еnkо, який є торгівельною маркою ФОП [PERSON] . В період гарантійного строку, позивачем було виявлено недоліки мобільного телефону, а саме: не працює сканер відбитку пальців, тачскрін сам по собі щось клацає, у зв`язку із чим 07 вересня 2022 року мобільний телефон був переданий позивачем відповідачу в сервісний центр для усунення недоліків. Після спливу строку усунення недоліків 21 вересня 2022 року відповідач не повернув товар, на усні звернення позивача представниками сервісного центру неодноразово повідомлялось про перебування телефону на ремонті в іншому місті. 24 жовтня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою-претензією про порушення відповідачем строку гарантійного обслуговування товару, а також з вимогою безоплатного усунення недоліків товару протягом п?яти робочих днів з моменту подачі даної заяви та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк виплатити неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару. 09 листопада 2022 року відповідачем надано відповідь на вищезазначену претензію, з якої вбачається, що відповідачем були здійснені усі дії щодо безоплатного усунення недоліків товару шляхом направлення мобільного телефону до постачальника товару, який знаходиться в місті Києві, проте, через введення в країні воєнного стану, постачальник не може усунути недоліки у заявлений позивачем п`ятиденний строк. 14 листопада 2022 року мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9Т 4/128Gb Black EU Global» було видано позивачу із сервісного центру. Вказаний мобільний телефон перебував на гарантійному ремонті 67 днів, із яких 53 дні є простроченими, при цьому аналогічного товару позивачу у цей період надано не було, тому позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню неустойка у розмірі 3160,92 грн. Крім того, позивач вважає, що через неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо ремонту мобільного телефону, йому заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 10000 грн. Ухвалою суду від 26 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вказав, що після придбання мобільного телефону, 07 вересня 2022 року позивач звернувся до магазину відповідача з метою усунення недоліків у роботі телефону, а саме: нагрівається телефон при перегляді відео, не працює сканеру відбитку пальців та тачскрін сам по собі щось клацає. З метою усунення виявлених недоліків, придбаний позивачем телефон був направлений в сервісний центр постачальника даного товару для здійснення тестування та усунення заявлених недоліків. 15 вересня 2022 року вищевказаний мобільний телефон був отриманий постачальником ФОП [PERSON] та в ході діагностики та подальшої розборки фахівцями було заявлено, що шлейф сканеру відійшов від плати, в результаті чого шлейф сканеру був перепідключений, а мобільний телефон тестувався декілька днів та після усунення недоліків був відправлений співробітником сервісного центру службою доставки «Нова Пошта» 23 вересня 2022 року. 26 вересня 2022 року мобільний телефон був отриманий співробітником інтернет магазину Enko та 27 вересня 2022 року позивача було повідомлено, що він може забрати мобільний телефон за адресою магазину. Позивач умисно вводить суд в оману, вказуючи на те, що після спливу терміну на усунення недоліків йому товар не повернений та не повідомлялося про можливість його отримання, адже 28 вересня 2022 року позивач особисто прибув у магазин за телефоном та після перевірки повідомив, що сканер відбитку працює некоректно, наполягав на повторній відправці до сервісного центру для усунення недоліку. Відповідачем було повторно відправлено мобільний телефон у сервісний центр, на що сервісним центром було підтверджено, що мобільний телефон працює некоректно, прийнято рішення замінити шлейф сканеру відбитку на новий, яких на той час, не було в Україні, тому прийшлося замовляти з-за кордону. Як тільки шлейф був доставлений до сервіс центру, того ж дня була зроблена заміна та відправка на магазин 11 листопада 2022 року і співробітником інтернет-магазину Enko повідомлено позивача про можливість забрати телефон після ремонту магазині, що було зроблено останнім 14 листопада 2022 року. Також, на заяву-претензію позивача, відповідачем було надано відповідь, в якій вказано, що мобільний телефон було направлено до постачальника для виявлення і усунення недоліків та зазначено, що через введення в Україні воєнного стану, постійні обстріли критичної інфраструктури, відключення світла, перебої з постачання комплектуючих, постачальник не може усунути недоліки у п`ятиденний строк, як заявлено позивачем. Крім того, у відповіді позивачу, відповідачем зазначено, що аналогічний наявний товар - мобільний телефон марки Blackview A60 можна отримати в магазині. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що Торгово-промисловою палатою України визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року. З початком війни в Україні суб?єкти господарювання позбавилися можливості повноцінного та своєчасного виконання покладених на останніх зобов?язань у зв?язку з численними обстрілами, ракетними ударами, тривогами, проблеми зі світлом, водою та опаленням, на думку відповідача, є обставини непереборної сили та знаходяться в причинно-наслідковому зв?язку з тривалим ремонтом із заміни сканеру відбитку пальця на мобільному телефоні позивача і закупкою необхідних частин. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги факт, що виконання зобов?язання з усунення недоліків роботи мобільного телефону позивача виконано у повному обсязі та відсутністю претензій щодо роботи пристрою, просить відмовити позивачу в стягнення неустойки у розмірі 3 160,92 грн., оскільки порушення сталось внаслідок непереборних обставин, про що позивач був попереджений заздалегідь. Також, позивачем належним чином не вмотивована наявність моральної шкоди, в чому вона полягала та не надано жодних документів медичного характеру на твердження цих фактів. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 30 вересня 2021 року позивач придбав мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9Т 4/128Gb Black EU Global» вартістю 5964 грн. в інтернет-магазині Еnkо, що підтверджується товарним чеком (а.с.11). Згідно Акту приймання-передачі товару на експертизу до сервісного центру від 07 вересня 2022 року, мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9Т 4/128Gb Black EU Global» було прийнято відповідачем для відправлення до сервісного центру, оскільки сканер відбитку пальців так і не працює, відсутній у настройках. Згідно вказаного акту, телефон видано з ремонту 14.11.2022 року (а.с.12). 24 жовтня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою-претензією, в якій просив безоплатного усунення недоліків товару протягом п`яти робочих днів з моменту подання заяви, надання на час ремонту у користування товар аналогічної марки або з такими ж характеристиками незалежно від моделі, за кожен день затримки виконання вимог щодо надання товару аналогічної марки або моделі, а також за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк виплатити неустойку у розмірі 1 % вартості товару, здійснити обчислення гарантійного строку на нові комплектуючи і складові частини від дня видачі товару з гарантійного ремонту, а також збільшити гарантійний строк товару на часу перебування в ремонті (а.с.13). 09 листопада 2022 року відповідачем було надано відповідь на заяву позивача, в якій вказано, що на виконання вимог ст.8 Закону України Про захист прав споживачів були здійснені всі дії щодо безоплатного усунення недоліків товару шляхом направлення телефону постачальнику товару для виявлення та усунення недоліків, який знаходиться у місті Києві. Враховуючи форс-мажорні обставини у зв`язку із веденням воєнного часу в Україні, обстрілами, відключенням світла, перебоями з постачанням комплектуючих, постачальник не може усунути недоліки у заявлений позивачем строк. Повідомлено, що аналогічний товар для користування на час ремонту телефон Blackview A60 можна отримати у магазині. А також повідомлено, що вимоги щодо обчислення та збільшення гарантійного строку на телефон та нові комплектуючі будуть вирішено відповідно до чинного законодавства з урахуванням результатів проведеного ремонту та виявлених причин несправності (а.с.14). Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ч.1,\~3\~ст.698\~ЦК України\~за договором\~роздрібної купівлі-продажу\~продавець,\~який здійснює\~підприємницьку діяльність\~з продажу\~товару,\~зобов`язується\~передати покупцеві\~товар,\~що звичайно\~призначається для\~особистого,\~домашнього або\~іншого використання,\~не пов`язаного\~з підприємницькою\~діяльністю,\~а покупець\~зобов`язується\~прийняти товар\~і оплатити\~його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до\~ч.\~1-2\~ст.709\~ЦК України,\~ продавець\~або виготовлювач\~(чи\~уповноважені ними\~представники)\~зобов`язані\~прийняти товар\~неналежної якості\~від покупця\~і задовольнити\~його вимоги\~про заміну\~товару або\~усунення недоліків.\~ Вимога покупця про заміну товару підлягає негайному задоволенню, а в разі необхідності перевірки якості товару - протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. Відповідно до вимог ч.3 ст.709 ЦК України, вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. На вимогу покупця на час ремонту йому має бути наданий у користування аналогічний товар, незалежно від моделі, з доставкою. Відповідно до ч.5 ст.709 ЦК України, за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України Про захист прав споживачів у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати, окрім іншого, безоплатного усунення\~недоліків товару\~в розумний\~строк; відшкодування\~витрат на\~усунення недоліків\~товару. Згідно з ч.9 ст.8 Закону України Про захист прав споживачів, при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. За кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Відповідно до п.3, 27, 28 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 506 від 11 квітня 2002 року , гарантійне обслуговування полягає у тому, що виробник (продавець, виконавець) протягом гарантійного терміну зобов`язується організувати, якщо це передбачено експлуатаційним документом, роботи із спеціальної установки (підключення) товару чи його складання (далі - введення в експлуатацію) та технічного обслуговування. Виробник (продавець, виконавець) забезпечує нормальну роботу (застосування, використання) товару, у тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного терміну. Гарантійний ремонт полягає у виконанні робіт, пов`язаних з усуненням недоліків товару для забезпечення використання його за призначенням протягом гарантійного терміну експлуатації. Усунення недоліків здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог нормативних документів. Термін виконання гарантійного ремонту узгоджується за домовленістю сторін, але не може перевищувати встановленого законодавством. За кожний день затримки усунення недоліків понад установлений термін виконавець виплачує споживачеві неустойку в розмірі 1 відсотка вартості товару. Так, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач в межах строку гарантійного обслуговування 07 вересня 2022 року звернувся із вимогою про здійснення ремонту вказаного телефону у зв`язку із недоліками його роботи. \~ \~ \~ \~Заперечуючи проти позову, відповідач стверджував, що телефон після проведеного ремонту був отриманий магазином 26.09.2022 року, після чого виданий 28.09.2022 року особисто позивачу, який після його тестування знову виявив недоліки та наполягав на повторному ремонті. На підтвердження\~вказаних обставин\~відповідачем надано\~копію Акту-довідки\~№ HK/ТР-432148\~ФОП [PERSON] ,\~з якої\~ вбачається,\~що мобільний\~телефон «Xiaomi\~Redmi\~Note\~9Т\~4/128Gb\~Black\~EU\~Global»\~перший раз\~отримано 15\~вересня 2022\~року з\~проблемою не працює сканер відбитків пальців. Діагностика та подальша розбірка пристрою показала, що шлейф сканеру відійшов від плати, після чого було перепідключено шлейф та пристрій тестували декілька днів і після позитивного результату тесту пристрій був відправлений на магазин 23 вересня 2022 року по накладній 20450593168011. Після отримання пристрою клієнтом було отримано інформацію, що зазначена проблема залишилась, а саме не працював сканер відбитків, після чого клієнт вдруге відправив пристрій на сервісне обслуговування. Сервіс центр підтвердив, що сканер дійсно не працює, хоча перед відправкою до клієнта все перевірялось досконало, можливо при доставці від тряски шлейф знову відійшов або була деформація самого шлейфа та він працював періодично, щоб уникнути цих всіх факторів сервіс центр прийняв рішення замінити шлейф сканеру відбитку на новий, яких на той час не було в Україні, тому прийшлося замовляти з за кордону. Як тільки шлейф був доставлений до сервіс центру, того ж дня була зроблена заміна та відправка на магазин 11 листопада 2022 року по накладній 20450616528943 (а.с.33). Також надано копію експрес-накладної № 20450593168011 «Нова Пошта», відправник [PERSON] , Відділення № 105 у місті Києві, одержувач [PERSON] , Відділення № 4 у місті Кривий Ріг (а.с.32). Оцінюючи надані письмові докази, суд вважає їх неналежними та такими, що не доводять обставин видачі позивачу 28 вересня 2022 року товару після проведеного ремонту, оскільки у вказаних документах відсутні підписи позивача про отримання телефону. Відповідачем не надано акт прийому-передачі товару від 28 вересня 2022 року для проведення повторного ремонту, як про це вказував відповідач. Будь-які інші докази, що підтверджують факт видачі споживачу товару після ремонту саме 28 вересня 2022 року та повторного його прийняття в цей дже день на ремонт, суду також не надані. Крім того, твердження відповідача щодо видачі позивачу телефону 28 вересня 2022 року повністю спростовуються змістом Акту прийому-передачі товару від 07 вересня 2022 року з печаткою відповідача, у якому вказано дату видачі товару з ремонту 14 листопада 2022 року. Надані відповідачем аудіозаписи розмов співробітника магазину з не відомою особою, суд відхиляє як неналежний та недопустимий доказ, який не містить інформації що надає можливість ідентифікувати відповідача як співрозмовника. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем здійснено усунення недоліків товару з порушенням встановленого законом 14-тиденного строку, при цьому сторонами інший строк гарантійного ремонту не узгоджено, а отже відповідач зобов`язаний сплатити споживачеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів), а саме з 22 вересня 2022 року по 14 листопада 2022 року. Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на неможливість дотриматись строків гарантійного ремонту товару через форс-мажорні обставини, які виникли внаслідок введення в Україні воєнного стану, що офіційно засвідчено Торгово-промисловою палатою України. Відповідач також вказував на те, що постачальник товару територіально знаходився у м. Києві, при цьому запчастини для ремонту телефону замовлялись із за кордону і через війну доставка була ускладнена. Також в умовах війни в Україні суб`єкти господарювання позбавились можливості повноцінного та своєчасного виконання зобов`язань через ракетні обстріли, повітряні тривоги, проблеми із світлом, водою та опаленням, які є обставинами не переборної сили та знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з тривалим ремонтом мобільного телефону позивача і закупкою необхідних складових частин. Оцінюючи наведені відповідачем доводи, суд виходить з наступного. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Підставою для покладення на особу відповідальності за порушення зобов`язання є наявність її вини у формі умислу або необережності (стаття 614 ЦК України). При цьому, відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Такі ж положення містить частина 6 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», який поширює свою дію на спірні правовідносини. У пункті 1 частині 1 статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Тобто, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків. Згідно статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, в тому числі: введення карантину, встановленого КМ України, нетривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади. Так, наявність обставин непереборної сили, зокрема воєнних дій за фактом агресії росії, підтверджена листом Торгово-промислової палати України\~\~№ 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року. Окрім того, факт агресії росії проти України є загальновідомим і не потребує доведення. Однак, сам по собі воєнний стан не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Війна як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10 березня 2023 року в справі № 922/1093/22). У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 922/2394/21 також зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таким чином, офіційний лист Торгово-промислової палати України\~щодо засвідчення форс-мажорних обставин під час війни, на який посилався відповідач, стосується невизначеного кола осіб, а отже не звільняє автоматично від цивільно-правової відповідальності відповідача як сторону договору, оскільки у будь-якому разі відповідачу необхідно довести, що зобов`язання не виконане саме у зв`язку з воєнними діями. Крім того, суд зазначає, що порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності 18.12.2014 (далі - «Регламент»). Відповідно до пункту 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Таким чином, по кожному окремому договору сторони повинні отримати сертифікат про форс-мажорні обставини. Такого сертифікату відповідачем не надано, а також не надано будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості виконати гарантійний ремонт товару у встановлені законом строки саме через воєнні дії в Україні, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення неустойки. Враховуючи, що мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9Т 4/128Gb Black EU Global» був переданий на гарантійний ремонт 07 вересня 2022 року та повернутий [PERSON] 14 листопада 2022 року, то відповідно 21 вересня 2022 року сплинув 14-тиденний термін на проведення гарантійного ремонту, а тому, відповідно до положень ч. 9\~ст.\~8\~Закону України\~Про захист\~прав споживачів з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] неустойка за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк, починаючи з 22 вересня 2022 року по 14 листопада 2022 року у сумі 3160,92 грн. (1 % вартості товару 59,64 грн. х кількість днів затримки усунення недоліків понад установлений строк 53 дні). Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне. Відповідно вимог статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Враховуючи викладене щодо відшкодування моральної шкоди за порушення цивільно-правового договору, слід зазначити, що неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо ремонту телефону (неналежне надання послуги) у розумінні законодавства про захист прав споживачів і відповідно до статтей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу таким неналежним наданням послуги. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судом враховується характер і обсяг заподіяної моральної шкоди позивачу, характер і тривалість страждань та емоційних переживань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: \~1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); \~2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); \~3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; \~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі\~недотримання вимог\~щодо співмірності\~витрат суд\~може за\~клопотанням іншої\~сторони зменшити\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. \~При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповіднодо\~ч.8\~ст.141\~ЦПК\~України,\~розмір\~витрат,\~які\~сторона\~сплатила\~або\~має\~сплатити\~узв`язку\~з\~розглядом\~справи,\~встановлюється\~судом\~на\~підставі\~поданих\~сторонами\~доказів\~(договорів,\~рахунків\~тощо).\~ На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 07/03/23 від 07 березня 2023 року, укладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням Приват юрист, підписаний акт прийому-передачі послуг до договору про надання правової допомоги № 07/03/23 від 07 березня 2023 року, за яким [PERSON] були надані наступні послуги: консультація по правовим питанням щодо захисту прав споживачів 1 год. 1000 грн., складання та направлення позовної заяви про захист прав споживачів до суду 7 год. 14000 грн. (а.с.6-8). Вивчивши вказані докази, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 15000 грн., понесені позивачем. Також, відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати на підставі ст.22 Закону України Про захист прав споживачів. На підставі викладеного та

Outcome: partial