Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за договором №146Р/02/2022 медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Комфорт» від 19.02.2022 у розмірі 74397,00 грн та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу відповідно до договору №08/07/2023 у розмірі 10000 грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» було укладено договір № 46Р/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Комфорт» від 19.02.2022, відповідно до якого протягом строку дії даного договору та на його умовах, медичний заклад приймає на себе зобов`язання надати пацієнту кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатками до нього, а пацієнт зобов`язується прийняти медичну допомогу за даним договором та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені даним договором. Відповідно до п. 8.1, 8.4 договору вартість послуг наданих за цим договором становить 74397,00 грн, у тому числі з них: 67610,00 грн без ПДВ, 6787,00 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ становить 1131,17 грн. Вартість медичної допомоги, зазначена у п. 8.1 договору сплачується пацієнтом одноразово у формі 100% передоплати у день підписання договору. У разі несплати пацієнтом суми, зазначеної у п. 8.1 у день підписання договору, медичний заклад звільняється від обов`язку виконання усіх зобов`язань за цим договором у повному обсязі із урахуванням п.8.5 договору. На виконання п.8.4 договору позивачем було сплачено повну вартість послуг, яка становить 74397,00 грн. Відповідно до п.3.1 договору медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфікаційну медичну допомогу пацієнту у межах цього договору. Відповідно до п. 9.5 договору сторона, яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити. З початку введення воєнного стану в Україні відповідач перестав підтримувати зв`язок з позивачем та про припинення своїх обов`язків не проінформував. З огляду на те, що відповідач самоусунувся від виконання умов договору, вона була вимушена народжувати дитину в іншому медичному закладі. Згідно з п. 10.1 договору, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. У такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договору, за винятком фактично наданої медичної допомоги. Також договір припиняється у разі неможливості його виконання, проведення пологів у іншому медичному закладі. 12.05.2022 вона подала заяву про дострокове припинення договору. Також нею на адресу відповідача було направлено претензію від 01.09.2022 з вимогою виконати свої зобов`язання належним чином, однак така залишилась без відповіді та реагування. За наведеного просила позов задовольнити. 23 червня 2023 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. 14 липня 2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Покликається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» та [PERSON] 19.02.2022.було укладено договір № 46Р/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Комфорт». Відповідно до п. 8.4 договору ведення вартість медичної допомоги сплачується пацієнтом одноразово у формі 100 % передплати. Позивачем сплачено вартість договору ведення у розмірі 74397,00 грн, яка складається з: основної суми договору ведення - вартість із 6% знижкою складає 73697,00 грн; страхового платежу «Безпечні пологи стандартна», Програма 1 - вартість 700,00 грн. Згідно договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №7619/999/318/210003733 від 19.02.2022 сплачена позивачем сума у розмірі 700,00 грн була оплачена у користь страховика -ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія». Окрім цього, позивач зазначила, що пологи провела в іншому медичному закладі, таким чином, договір ведення між позивачем та ТОВ «Лелека» припинився з вини позивача, у зв`язку із проведенням пологів у іншому лікувальному закладі. Окрім цього, введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 і його продовження до сьогодення, у зв`язку із агресією Російської Федерації проти України, стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливило виконання свої обов`язків перед позивачем, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів (ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» територіально розташовано в Пуща-Водиці біля с. Горенка, м. Буча, м. Ірпінь, м. Гостомель, а саме на «кордоні» проведення активних бойових дій). З березня 2022 року товариство вимушено призупинило роботу у Пуща-Водиці та не приймало пацієнтів до 01.09.2022 включно. Початок війни для пологового будинку стало таким ж неочікуваним, як і для кожного громадянина. З початку повномасштабного вторгнення пологовий будинок надавав медичну допомогу пораненим військовослужбовцям ЗСУ, територіальній обороні, мирним жителям, породіллям, новонародженим, десятки людей отримали притулок в пологовому будинку у якості укриття від ворожих снарядів, зокрема через що і була неодноразово обстріляна будівля пологового будинку, що у свою чергу вкрай негативно відзначилось на фінансових показниках ТОВ «Лелека». Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн зазначає, що доданих до матеріалів позовної заяви документів, відсутня копія договору №08/07/2023 про надання юридичних послуг. Разом з тим, у матеріалах справи наявна копія платіжної інструкції, відповідно до якої призначенням платежу є поповнення рахунку, а не оплата послуг по договору про надання правничої допомоги. А відтак, вважає, що позивачем не надано доказів особисто понесених витрат на правничу допомогу, а тому підстави стягнення таких витрат відсутні. З огляду на дію воєнного стану на території України та дію форс-мажорних обставин на весь період воєнного стану, про що безпосередньо вказано у листі ТПП України, що зобов`язання сторін продовжується на цей період, та відповідно у особи, перед якою це зобов`язання має бути виконано, ще не виникло порушене право, та відповідно відсутні підстави для захисту порушеного права у судовому порядку. За наведеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» та [PERSON] 19.02.2022 було укладено договір № 46Р/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Комфорт», відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати позивачці медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів Пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а позивачка зобов`язалась прийняти і сплатити послуги на умовах договору. Відповідно до п. 3.1 Договору, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу Пацієнту в межах цього Договору. Пунктами 9.3, 9.4 Договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього Договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну та воєнні дії. Відповідно до п. 9.5 Договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 Договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити. Пунктом 11.2 Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання із врахуванням вимог п. 8.4 Договору, і діє до остаточного виконання зобов`язань. Згідно з п. 10.1 Договору, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Окрім цього, судом встановлено, що позивачем за договором сплачено 19.02.2022 року за рахунком-фактурою № 71970, 33 455,00 грн. за послуги родопоміч через природні родові шляхи при одноплодовій вагітності, палата «Комфорт» (1) (програма 1) без ПДВ, родопоміч через природні родові шляхи при одноплодовій вагітності, палата «Комфорт» (2) (Програма 1) без ПДВ - 33 455,00 грн., родопоміч через природні родові шляхи при одноплодовій вагітності, палата «Комфорт» (програма 1), з ПДВ - 6787,00 грн., страховий платіж «Безпечні пологи стандартна» Програма 1, 700 грн., всього 74 397,00 грн /а.с. 36/. Також, 19.02.2022 року за рахунком-фактурою № 71971 позивачем сплачено 2870,00 грн за розширений генетичний скринінг на 42 спадкових захворювань обміну речовин /а.с.37/. З матеріалів справи убачається, що позивач зверталася до відповідача із зверненнями, у яких просила вирішити питання щодо повернення коштів, у зв`язку з припиненням відповідачем надання послуг, однак доказів повернення коштів суду не надано. У листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 р. №2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 р. є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору. Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови Договору з надання медичних послуг, і сплачені позивачкою кошти не повернув. При цьому, пунктом 10.1 Договору передбачено право позивачки відмовитись від договору в односторонньому порядку, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору. Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору, які зазначені у відзиві відповідача, суд погоджується із тим, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити. Втім, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. У зв`язку з відмовою від договору і припиненням зобов`язання, позивачка має право на повернення сплачених нею грошових коштів, що також передбачено умовами Договору. В частині надання оцінки розміру коштів, які підлягають поверненню, суд зазначає, що відповідно до статей 598, 907 ЦК України поверненню підлягає сума грошових коштів за договором №46Р/02/2022 в розмірі 74 397,00 грн. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про задоволення позову. Стосовно стягнення фактично понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить до наступного висновку. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Понесені витрати на правничу допомогу сторона позивача доводить платіжною інструкцією 0.0.2984628775.1, згідно з якою позивачка перерахувала [PERSON] 6000,00 грн. та ордером про надання правничої (правової) допомоги. Водночас за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. А отже, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 10 000 грн. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як зазначалося вище, позовні вимоги [PERSON] задоволено. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без участі сторін, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, ціни позову, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також фактично оплачених послуг, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 6000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та об`ємом виконаної адвокатом роботи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved