Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

30.08.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, Комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради про визнання права на користування та усунення перешкод у користуванні житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в травні 2014 року позивачка - [PERSON] познайомилася з відповідачем - [PERSON] . З жовтня 2014 року після проведення ремонтних робіт у житлових кімнатах та частковому облаштуванні квартири меблями, відповідач, позивач та її донька [PERSON] стали проживати однією сім`єю, вести спільне господарство, спільний бюджет в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . 11 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.11.2014 року серії [NUMBER] . Необхідность у здійсненні реєстрації за новим місцем проживання на той момент не вбачалась. Згодом стало відомо, що квартира за адресою: [ADDRESS] неприватизована і належить до комунальної власності міста Чернігова, власником квартири є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Коли чоловік, [PERSON] , був на чергових ротаціях позивачем було придбано нові меблі, техніку та предмети побуту. В тому числі до житла були завезені речі придбані позивачем до знайомства з відповідачем. Всі кошти, які позивач відкладала на навчання доньки та зарплата, яку отримувала, йшли на ремонт квартири, придбання меблів та інші витрати на сім`ю. У 2015 році, [PERSON] придбав транспортний засіб PEVGEOT 605, д.н.з. [NUMBER] і в черговий раз їдучи на ротацію в зону АТО, обов`язок по сплаті боргу у розмірі 100 доларів США за машину, заборгованість по комунальних послугах, мала сплачувати позивач. 04.07.2015 року у подружжя народився син (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 15.07.2021 року. Потім [PERSON] за власною заявою від 11.08.2016 року визнав батьківство [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, внесені зміни до актового запису, відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 23.08.2016 року. Таким чином [PERSON] стала офіційно членом сім`ї відповідача. У 2016 році відповідач - [PERSON] подав позов до Новозаводського районного суду міста Чернігова про визнання матері та брата - [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Це підштовхнуло [PERSON] на шахрайські дії, приїжджала та влаштовувала сварки з [PERSON] , з приводу чого останній неодноразово подавав заяви до поліції. Але до лютого 2016 року [PERSON] ніяких претензій не мала, перешкод у проживанні ніхто їй не чинив, та наміру проживати в даній квартирі вона не виказувала, проти проживання сім`ї [PERSON] не заперечувала, але потім почала вимагати гроші за безперешкодне користування квартирою. Конфлікт між [PERSON] та [PERSON] припинився тоді, коли вони домовилися між собою, що гроші, які син буде заробляти, вкладатиме на облаштування побуту його матері в с. Павлівка Ріпкинського району, а взамін вона обіцяла виписатися з квартири. [INFO] у м. Маріуполь Донецької області під час чергового відрядження [PERSON] в зону АТО, трапився нещасний випадок, в результаті якого він був поранений, а за результатами розслідування відкрито кримінальне провадження № 1-кп/266/221/21 у Приморському районному суді міста Маріуполя, де він є обвинуваченим. Згідно висновків спеціального розслідування групового нещасного випадку, що трапився 23.06.2017 року [PERSON] отримав тілесні ушкодження, тому перебував у різних лікарнях майже до жовтня 2017 року. Після отримання ним ІІ-ої групи інвалідності, сімейні витрати були покладені на дружину, оскільки [PERSON] періодично працював офіційно та неофіційно, але ж всі зароблені кошти йшли на облаштування побуту його матері в с. Павлівка Ріпкинського району, яка хоча і обіцяла виписатись з квартири, про те досі не виписалась. Продавши машину, у квітні 2019 року, відповідач придбав інший транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , на гроші, які позичив у батьків позивача, і не повернув їх досі. В період з 02.07.2021 року по 11.07.2021 року, позивач з дітьми перебувала на відпочинку за кордоном, що підтверджується відмітками в паспортах громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які повернувшись додому, не змогли потрапити до квартири, оскільки [PERSON] та [PERSON] змінили вхідні замки. За два тижні до відпочинку [PERSON] влаштував дебош в присутності дитини, у зв`язку з чим викликалася поліція (талон-повідомлення єдиного обліку №36445). На сьогоднішній день позивач разом з дітьми проживає у будинку її батьків. Позивач декілька разів зверталася до поліції з приводу даного примусового виселення для поновлення порушених прав на користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] ( талони-повідомлення єдиного обліку № 43819, № 47604, № 49968). Позивач вважає, що оскільки вони з донькою вселилися до житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , як члени сім`ї відповідача, до 02.07.2021 року вели спільне господарство, спірна квартира є їхнім постійним місцем проживання, тому набули рівного права користування жилим приміщенням разом з [PERSON] . На підтвердження даної обставини працівниками КП «Новозаводське» було складено акт проживання особи без реєстрації. Тому просить визнати за нею право користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом надання ключів від квартири. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.09.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків.(а.с.44-45) 06.09.2021 року від представника позивача - Т.М. Веремій надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. (а.с.47-56) 20.09.2021 року від представника позивача - Т.М. Веремій надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.09.2021 року та надано суду уточнену позовну заяву. (а.с. 60-71). Ухвалою Новозаводського районного суд міста Чернігова від 21.09.2021 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с.72-73) 21.10.2021 року представником Комунального підприємства «Новозаводське» подано пояснення по справі, в яких зазначено, що відповідно до акту про проживання особи без реєстрації, підписаного сусідами [PERSON] та [PERSON] від 23.07.2021 року, місце постійного проживання позивачки в період з жовтня 2014 року до липня 2021 року є квартира за адресою: [ADDRESS] . Також вважає, що на основі доданих доказів до позовної заяви, акту постійного проживання особи без реєстрації за вище вказаною адресою, в свою чергу є підставою для визнання за [PERSON] права користування житловим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню. (а.с.82-84) 04.11.2021 року відповідач [PERSON] подав відзив по справі, у якому зазначає, що твердження позивачки не відповідають дійсним обставинам, оскільки позивачка почала вимагати від його матері - [PERSON] та брата [PERSON] виписатись з житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , для приватизації вказаного житла. Згодом під її впливом, він подав позов до суду про втрату права користування вказаним житловим приміщенням [PERSON] та [PERSON] . Позивачка створювала нестерпні умови для знаходження [PERSON] у квартирі, коли та приїжджала. Одного разу це закінчилося нанесенням позивачкою [PERSON] тілесних ушкоджень. Твердження позивачки щодо ненадання їй фінансової допомоги, після нещасного випадку в м. Маріуполі 23.06.2017 року, ґрунтуються на її особистих вимогах, оскільки в силу своїх обмежень [PERSON] , наявності інвалідності ІІ групи, не міг задовольняти як раніше, фінансові потреби позивачки. Щодо викликів поліції, то описова частина пояснень позивача, на думку [PERSON] , має неправдивий характер, сварка сталась на фінансовому підґрунті, тож поліція вислухавши пояснення, не знайшовши будь-яких порушень громадського порядку поїхала. Відповідач зазначає, що акт проживання особи без реєстрації жодним чином не встановлює її право на таке проживання. В тому числі вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження правомірного вселення її до квартири. Тому, враховуючи викладене відповідач [PERSON] зазначає, що твердження позивачки не відповідають обставинам, а позов не підлягає задоволенню. (а.с.85-97) Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.11.2021 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду. (а.с.116-117) 21.06.2022 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Коваленко-Зеленої О.М. про зупинення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням [PERSON] у складі Збройних Сил України, що підтверджується копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № [NUMBER] . (а.с.149-150) Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.06.2022 року провадження по справі зупинено до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан, тобто до закінчення обставин, що зумовили зупинення і справі. (а.с.151-154) 19.05.2023 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Веремій Т.М. про поновлення строку подання клопотання про об`єднання справ № 751/6293/21 та № 751/1700/22 в одне провадження, поновлення провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Комунальне підприємство «Новозаводське» ЧМР, Управління (служба) у справах дітей ЧМР про визнання права та усунення перешкод у користуванні квартирою, та об`єднання цивільних справ № 751/6293/21 та №751/1700/22 в одне провадження. (а.с.165- 168) Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.05.2023 року провадження у справі поновлено, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В задоволенні клопотання про поновлення строку для подання клопотання про об`єднання справ в одне провадження та об`єднання цивільних справ № 751/6293/21, № 751/1700/22 - відмовлено. (а.с.170-173) 10.08.2023 року до суду надійшла заява начальника Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради, в якому повідомляє, що станом 20.06.2023 року житлова квартира за адресою: [ADDRESS] - не приватизована. Зауважує, що акт про проживання особи без реєстрації від 23.07.2021 року було складено у відповідності до вимог Положення про порядок складання актів та видачі довідок щодо проживання громадян у місті Чернігові та в межах наданих підприємству повноважень з врахуванням норм Житлового та Цивільного кодексів України, в якому зазначена повна та достовірна інформація. (а.с.182-185) Позивач в судове засідання не з`явилась. Про місце та час розгляду справи повідомлялася у законом встановленому порядку (а.с.180). Заяв та клопотань до суду не надходило. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала, з підстав визначених у позові, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся в законом встановленому порядку (а.с. 180). Заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про місце та час розгляду справи повідомлялася у законом встановленому порядку (а.с. 179). Заяв та клопотань до суду не надходило. Представник відповідачів в судове засідання не з`явилася. Про місце та час розгляду справи повідомлялася в законом встановленому порядку, підтверджується довідкою доставки документу в електронному вигляді (а.с. 177). Заяв та клопотань до суду не надходило. Враховуючи обізнаність представника відповідачів про місце та час розгляду справи та беручи до уваги ч. 10 ст. 130 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засіданнябез участі відповідачів та їх представника. Представник третьої особи на стороні позивача - Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Представник третьої особи на стороні позивача - Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, в судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся у законом встановленому порядку, підтверджується довідкою доставки документу в електронному вигляді. ( а.с. 175) заяв та клопотань до суду не надходило. Свідок по справі [PERSON] ( сусід позивача) в судіовому засідання зазначив, що з 2014 року по 2021 рік позивачка [PERSON] проживала разом з відповідачем - [PERSON] у спірному житлі однією сім`єю та двома дітьми. Вказав, що після повернення в 2021 році позивачки з дітьми з відпочинку, [PERSON] не впустив їх до спірної житлової квартири. В цей же день він відвіз її та дітей до помешкання її батьків, разом з її речами. [PERSON] була шокована таким вчинком. Свідок по справі [PERSON] (сусідка позивача) в судовому засіданні повідомила, що стала проживати поряд з позивачкою з липня 2015 року, і з цього часу може підтвердити факт проживання позивачки у спірному житлі однією сім`єю з відповідачем [PERSON] , де вони вели спільне господарство. Відповідачки [PERSON] , взагалі ніколи не бачила у спірному житлі. Після приїзду позивача з відпочинку 2021 році, вона не змогла потрапити у спірне житло, і до цього часу вона там не проживає. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи на стороні позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у період з 2014 року по 2021 року позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] проживали однією сім`єю у житловій квартирі за адресою: [ADDRESS] . 11.11.2014 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції внесено відповідний актовий запис № 2378 (а.с.14). [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільногостану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції від 09.07.2015 року. (а.с. 15), який зареєстрований за адресою спірного житла: [ADDRESS] , як зазначено у довідці про реєстрацію місця проживання особи, виданої 15.07.2021 року Управлінням адміністратиних послуг Чернігівської міської ради. (а.с. 28) 11.08.2016 року [PERSON] власною заявою визнав батьківство доньки позивачки, на підставі якої було внесено зміни до актового запису про народження дитини, про ще свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень (а.с.19-20) та свідоцтво про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] від 23.08.2016 року (а.с. 18). Також позивач звертає увагу на те, що до лютого 2016 року відповідач - [PERSON] , претензій до проживання сім`ї за адресою спірного житла не мала, перешкод не чинила. Позивач зазначає, що 02.07.2021 року по 11.07.2021 вона разом з дітьми - [PERSON] та [PERSON] поїхала за кордон у відпустку, про що свідчать відмітки в закордонних паспортах (а.с. 13, 16, 22) та заява [PERSON] про згоду на виїзд за кордон [PERSON] ( а.с.17), про те повернувшись додому, до житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , яка була їх постійним місцем проживання, вони потрапити не змогли, адже відповідачі [PERSON] та її син [PERSON] змінили вхідні замки. На цій підставі позивач неодноразово зверталася до поліції, про це свідчить талон-повідомлення №36445 від 12.06.2021 року, № 43819 від 11.07.2021 року, № 47604 від 27.07.2021 року, № 49968 від 06.08.2021 року. (а.с.23-26) Довідкою № 10858 від 25.07.2021 року наданою на звернення [PERSON] № 43819 від 11.07.2021, старшим інспектором СПДН ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, повідомляється, що в той період, коли позивачка ьула за кордоном, [PERSON] змінив вхідні замки та подав на розлучення, а в письмових поясненнях останній зазначив, що дитину до квартири впускає, а дружину ні. (а.с.51) Довідкою № 11964 від 16.08.2021 року, наданою на звернення [PERSON] № 49968 від 06.08.2021 року, ДОП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, повідомляється, що в ході проведення перевірки та спілкування з [PERSON] , була проведена профілактична бесіда про недопущення антигромадської поведінки, від письмових пояснень відмовився, але зазначив, що буде дотримуватися діючого законодавства. (а.с.52) Крім того позивач зверталася до відповідачів з досудовою вимогою від 27.07.2021 року про поновлення порушених прав на користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] шляхом надання ключів від вхідних дверей даної квартири. Відповідно до акту про проживання особи без реєстрації від 23.07.2021 року, виданого Комунальним підприємством "Новозаводське" Чернігівської міської ради Відділом з обслуговування житлового фонду № 3, громадянка [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] проживали без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , в період з жовтня 2014 року по 02 липня 2021 року. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] зареєстрований з 25.08.2015 року та проживав за даною адресою до 02.07.2021 року. Дана інформація записана зі слів заявниці та свідків, в тому числі на основі наданих документів. (а.с.31) Згідно ст. ст. 1, 6, 9, 61 Житлового Кодексу України, ст. 29 Цивільного Кодексу України, місцем постійного проживання особи є житлове приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, у випадках передбачених ст. 71 ЖК України. Згідно положень ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Пунктом 4 ст. 31 ЦК України гарантовано, що фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування є юридичною процедурою обліку фізичних осіб за обраним ними місцем проживання, наявність або відсутність якої не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених законами, або підставою для їх обмеження (ст. ст. 2, 3 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні). При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 15 Постанови від 01.11.1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Крім того, Конституційний суд України в мотивувальній частині рішення від 14.11.2001 року в справі №1-31/2001 №15-рп/2001 зазначив, що право на свободу пересування і вибору місця проживання в межах держави є невід`ємним правом кожної людини, яке закріплене також ч. 1 ст. 13 Загальною Декларацією прав людини від 1948 року, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 1966 року, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року та іншими міжнародно-правовими актами. Згідно пункту 1 статті 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У статті 6 Конівенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція), яка в силу приписів ч. 1 ст. 9 Конституції України застосовується судами України як частина національного законодавства, закріплено право на справедливий суд. У пункіт 36 рішення від 18.11.2004 року у справі "Прокопович проти Росії", Європейський суд з прав людини визначив, що концепція "житла" за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або у встановленому законом порядку. "Житло" - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце проживання "житлом", що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання. Таким чином встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушення прав на повагу до житла. Згідно до ч. 4 ст. 9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені недопущенням порушення права малолітньої дитини на проживання її у спірному житлі разом з матір`ю, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] , [INFO] , право користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] , з відповідним усуненням перешкод у користуванні нею.

Outcome: approved