Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 1.9270 га земельна ділянка № [NUMBER] площею 1.4142га, Кадастровий номер - 4622182300:04:000:0004, земельна ділянка № [NUMBER] площею 0.5126 га, Кадастровий номер - 4622182300:06:000:0308, яка розташована на території Дідилівської сільської ради, належна [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЛВ № 036248, виданого на підставі розпорядження голови Кам"янка-Бузької райдержадміністрації від 09.01.2004 року № 6. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:06:453:00969. Позивачка в судове засідання не з"явився, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Новояричівською селищною радою Львівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 70. Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 1.9270 га земельна ділянка № [NUMBER] площею 1.4142га, Кадастровий номер - 4622182300:04:000:0004, земельна ділянка № [NUMBER] площею 0.5126 га, Кадастровий номер - 4622182300:06:000:0308, яка розташована на території Дідилівської сільської ради, належна [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЛВ № 036248, виданого на підставі розпорядження голови Кам"янка-Бузької райдержадміністрації від 09.01.2004 року № 6. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:06:453:00969. [PERSON] , як встановлено в суді, є спадкоємцем за законом, яка вступила в оперативне управління майном померлої, що розцінюється ствердно, як прийняття нею спадщини. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подавала. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно - немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON] , але оформити своє право власності на спадкове майно не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved