Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даною заявою, яку мотивує тим, що він є єдиною особою, зайнятою постійним доглядом за своїм батьком [PERSON] , який потребує догляду за станом здоров`я. Його батьки є людьми похилого віку, часто хворіють, обоє лежачі. Всю відповідальність і догляд за батьками здійснює він, так як його рідний брат ніде не працює, часто зловживає спиртними напоями. Вказує, що виконавчим комітетом Перечинської міської ради видано посвідчення № 12 про те, що він згідно з рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради від 26 травня 2022 року № 91 призначений піклувальником над [PERSON] , [INFO] , і над його майном. Також зазначає, що офіційно працевлаштований у ТзОВ «Самвер», а відтак має можливість допомагати батьку, купувати йому необхідні ліки, продукти харчування. Факт здійснення ним догляду за батьком породжує виникнення прав та обов`язків щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також визначених Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок та військову службу», через що у нього й виникла необхідність звернення до суду з даною заявою. На підставі наведеного просить задовольнити заяву та встановити факт того, що він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за своїм батьком [PERSON] , який за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. У судове засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат Штефаняк І.І. не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатській області у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 лютого 1976 року, актовий запис № 3 (а. с. 8). Рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області від 26 травня 2022 року № 91 «Про встановлення піклувальника» [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , встановлено піклувальником за [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та за станом свого здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки (а. с. 15). Також на підставі вказаного рішення заявнику видано посвідчення № 12 (а. с. 16). Як вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , [INFO] , який проживає у [ADDRESS] № 45/06-11 від 16 травня 2022 року, складеного комісією Перечинської міської ради Закарпатської області, [PERSON] проживає з дружиною, обоє весь час хворіють, знаходиться на амбулаторному лікуванні. Він за станом свого здоров`я та віком не здатний у повній мірі виконувати свої права та обов`язки (а. с. 14). Заявник [PERSON] мешкає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11, 12). Що стосується матері заявника [PERSON] , то вона також є особою похилого віку та часто хворіє; брат заявника [PERSON] ніде не працює, часто зловживає спиртними напоями (а. с. 11, 12, 17). У зв`язку з наведеним вони не можуть надати повноцінного постійного догляду іншим особам. Факт здійснення догляду за [PERSON] , який потребує постійного стороннього догляду, має для заявника юридичне значення, породжує виникнення прав та обов`язків щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Отже, матеріалами справи достовірно встановлено факт здійснення на теперішній час заявником [PERSON] постійного стороннього догляду на безоплатній основі за [PERSON] , який за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду та перебування фізичної особи на утриманні, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved