Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

14.03.2023 року позивач Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на їх користь надміру нараховані бюджетні кошти в розмірі 20 000 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [PERSON] , згідно Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, з 15.06.2022 року перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа в Центральному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради. Через Єдиний державний вебпортал електронних послуг [PERSON] було подано заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам щодо себе та свого сина [PERSON] , [INFO] . Згідно інформації зазначеної в заявах, [PERSON] разом з малолітнім сином зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , перемістилися в м.Дніпро та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевказаних заяв [PERSON] та [PERSON] отримано довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 5000,00 грн. щомісячно з 01.06.2022 року. Під час перевірки правомірності призначення та нарахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам стало відомо, що з 01.04.2020 року по теперішній час [PERSON] стоїть на обліку в Управлінні та отримує допомогу при народженні дитини. Згідно інформації з листа КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ДМР від 17.08.2022 року за №753/22 [PERSON] з 04.11.2020 мав декларацію з сімейним лікарем КНП «ДЦПМСД №2№» ДМР [PERSON] , а в подальшому, у зв`язку з її звільненням, 06.04.2022 року декларацію було переукладено з лікарем-педіатром КНП «ДЦПМСД №2» ДМР Саленко Т.В. Отже, під час подання в електронній формі заяв про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, [PERSON] вказала завідомо недостовірні відомості, які впливають на отримання державних виплат, оскільки відсутній факт переміщення. Таким чином, подання [PERSON] завідомо недостовірних відомостей призвело до неправомірної виплати їй допомоги внутрішньо переміщеним особам в розмірі 20\~000 грн. 00 коп. за період з 01.06.2022 по 30.09.2022 року, які відповідач в добровільному порядку не повернула, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. була визначена для розгляду даної цивільної справи Ухвалою судді від 28.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явилась, про день, ча та мімце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідачу надсилалась копія ухвали по справі, однак нею не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.190, ст.272 ЦПК України, відповідач є такою, що належним чином повідомлена про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалась, про причини неявки суду не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши справу, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, з 15 червня 2022 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в Центральному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради. Механізм взяття на облік внутрішньо переміщених осіб встановлено Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб». Призначення та виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам регулюється Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам». Згідно п. 21 Порядку № 509 заява про взяття на облік може бути подана в електронній формі з використанням мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг повнолітньою або неповнолітньою внутрішньо переміщеною особою, якій присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків. Пунктом 6 Порядку № 332 встановлено, що для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія. У заяві зазначаються, зокрема, відомості про неповнолітніх дітей, які перемістилися разом із внутрішньо переміщеною особою. Інформація про неповнолітню дитину включається до заяви одного з батьків. На підставі вищевикладеного, через Єдиний державний вебпортал електронних послуг [PERSON] було подано заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам щодо себе та свого неповнолітнього сина [PERSON] , 2020 року народження. Пунктом 3 Порядку № 332 встановлено, що допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога внутрішньо переміщеним особам, надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно. Відповідно до норм Порядку за заявами від 15 червня 2022 року, які надійшли через Єдиний державний веб-портал електронних послуг було сформовано довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] за №1241-7501056390 та [PERSON] за №1241-7501056391. На підставі вищевказаних заяв, [PERSON] та [PERSON] отримано вищевказані довідки та призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 5000,00 грн. щомісячно з 01.06.2022. Згідно п.8 Порядку, ЗУ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 03.12.2019 №324ІХ проведено верифікацію достовірності інформації, поданої реципієнтами під час призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат, що випливає на визначення права на отримання та розмір державних виплат. Під час перевірки правомірності призначення та нарахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам стало відомо, що з 01.04.2020 по теперішній час [PERSON] стоїть на обліку в Управління та отримує допомогу при народженні дитини. Згідно інформації з листа КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ДМР від 17.08.2022 року за №753/22 [PERSON] з 04.11.2020 мав декларацію з сімейним лікарем КНП «ДЦПМСД №2№» ДМР [PERSON] , а в подальшому, у зв`язку з її звільненням, 06.04.2022 року декларацію було переукладено з лікарем-педіатром КНП «ДЦПМСД №2» ДМР Саленко Т.В. Отже, під час подання в електронній формі заяв про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, [PERSON] вказала завідомо недостовірні відомості, які впливають на отримання державних виплат, оскільки відсутній факт переміщення. Згідно Рішення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 06.09.2022 року №476 скасовано дію довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб: [PERSON] від 15.06.2022 №1241-7501056390, [PERSON] від 15.06.2022 №1241-7501056391. Та внесено про це відомості до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до Рішення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 16.09.2022 [PERSON] припинено виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та виставлено суму переплати за період з 01.06.2022 по 30.09.2022 в розмірі 20\~000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Повідомлення про надміру отримані бюджетні кошти з пропозицією в добровільному порядку повернути переплату [PERSON] направлено листом від 29.11.2022 №4906602276523. Відповідачем вказана сума в добровільному порядку не повернута, а тому грошові кошти у вказаному розмірі, надміру виплачені їй з бюджетних коштів, підлягають стягненню за рішенням суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що надміру нарахована сума, яка отримана відповідачем без достатніх правових підстав складає 20 000 грн. 00 коп., а відтак, вказана сума коштів в розумінні ст. 1212 ЦК України є безпідставно набутим майном і підлягає поверненню позивачу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2\~684 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved