Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 14.03.2018 та зареєстрований Шевченківським районним у місті Полатві ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис №251, а також судові витрати у розмірі 1073,60 грн. судовий збір та 10000, 00 грн. витрати на правову доповомогу. На обґрунтування позову зазначено, що з 14.03.2018 перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , на даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження сім`ї неможливе, просив шлюб розірвати. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 19.07.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу, заперечила проти задоволення позову в частині стягнення судових витрат в повному обсязі. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 14.03.2018, який зареєстровано Шевченківським районним у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №251 (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 103). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 102). Також під час судового розгляду судом встановлено, що сторони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат вирішити у порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України. 16 червня 2023 року між [PERSON] та адвокатом Морозовим В.Ю. був укладений договір про надання професійної правничої (правової) допомоги. Відповідно до додатку №1 до Договору від 16 червня 2023 року за послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами цього Договору, клієнт сплачує адвокату (винагороду) у розмірі 10000,00 гривень. Згідно копії акту наданих послуг від 16 червня 2023 року позивачу були надані наступні послуги: 2 години консультації, розробка позовної заяви про розірвання шлюбу, представництво інтересів при розгляді справи у суді, обробка документів та аналіз чинного законодавства України для подачі позовної заяви, транспортні витрати та витрати на канцтовари, загальна вартість вищевказаних послуг 10000,00 гривень. Згідно копій квитанції про сплату коштів від 16 червня 2023 року позивачем було здійснено оплату послуг за договором від 16 червня 2023 року у розмірі 10000,00 гривень. Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтвердженні належними доказами, тому враховуючи вимоги позивача та клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає можливим зменшити витрати на правову допомогу, що буде співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 гривень.

Outcome: approved