Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

29.05.2023 до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла позовна заява [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Гірчак Н.А., до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що батьки позивача: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 08.05.2023 розірваний. 26.05.2023 позивач [PERSON] досяг повноліття, однак на даний час навчається та є студентом ІІІ курсу відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж ЧНУ» за спеціальністю «Комп`ютерні науки», форма навчання - денна, термін закінчення навчального закладу - 30.06.2024. Вказує, що позивач позбавлений можливості працювати та утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги та утримання, а відповідач, батько [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, лише іноді передає незначні кошти. Оскільки відповідач являється молодою, здоровою людиною працездатного віку, працює в майстерні по ремонту автомобілів, має аліментні зобов`язання по утриманню доньки [PERSON] , [INFO] , з посиланням на відповідні норми, позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, з дня звернення до суду та до закінчення навчання. 11.07.2023 до суду подано відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] - адвоката Раздорського Р.А., у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві вказує на те, що [PERSON] систематично виконує свій батьківський обов`язок та не відмовлявся брати участь у вихованні сина та спілкуванні із ним, постійно цікавиться його життям, а в разі необхідності намагається допомогти сину, усім чим може, однак на даний час матеріальні можливості у відповідача відсутні. Зауважує, що ще на початку військової агресії російської федерації проти народу України було прийнято спільне рішення щодо виїзду матері та дітей до Іспанії для забезпечення безпеки їх життя. Також було вирішено не переривати навчальний процес [PERSON] та продовжити навчання за допомогою дистанційних технологій під час перебування за кордоном. Вказує і про те, що син відповідача є студентом ІІ курсу ВСП «Фаховий коледж ЧНУ», спеціальність «Комп`ютерні науки», форма навчання денна (з використанням можливостей дистанційних технологій), умови навчання - державне замовлення. Тобто [PERSON] безоплатно навчається за державним замовленням та отримує стипендію за успіхи у навчанні. Перебуваючи за кордоном останній отримує допомогу як біженець з України у сумі 300 євро на місяць, а також казав у телефонній розмові, що почав працювати та отримує заробітну плату, приблизно 600 євро на місяць. Натомість відповідач переніс інсульт та постійно несе витрати на власне лікування і реабілітацію, а тому немає фінансової можливості утримувати сина, який у свою чергу не несе затрат на дистанційне навчання. Просить взяти до уваги і те, що на утриманні відповідача знаходиться його мати [PERSON] , [INFO] , яка є особою із інвалідністю 3-ї групи загального захворювання. Згідно даних Державного реєстру речових прав у власності відповідача немає жодного нерухомого майна, а останній має нерегулярний заробіток та постійно шукає підробіток задля забезпечення витрат на лікування. Посилаючись на відповідні положення Сімейного кодексу України, просить врахувати відсутність наявної можливості у батька надавати матеріальну допомогу сину та відсутність доказів потреби сина у такій допомозі. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 01 червня 2023 року, прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 13 червня 2023 року, яке в подальшому відкладено у зв`язку із неявкою відповідача на 26.06.2023 та 11.07.2023. Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалось, як і заходів щодо забезпечення позову. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. У судовому засіданні та в ході судового розгляду справи представник позивача [PERSON] - адвокат Гірчак Н.А. підтримала позовну заяву та вказала на те, що позивач навчається та, у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Факт отримання стипендії не є підставою для відмови у позові. Натомість відповідач не надав доказів своїх доходів, доказів понесених витрат на лікування, а тому не довів факт неможливості сплати аліментів. Натомість у судовому засіданні було встановлено, що останній раніше надавав в добровільному порядку допомогу дітям, а тому має можливість і надалі надавити матеріальну допомогу. Факт утримання матері не підтверджено належними доказами. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Раздорський Р.А. просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на обставини зазначені у відзиві на позов. Зауважив, що відповідач немає можливості надавати матеріальну допомогу сину, а раніше надану допомогу надавав до лікування та скерованих дружиною позовів про стягнення аліментів та вирішення питання про поділ майна. Мати відповідача особисто підтвердила факт утримання сином, оскільки останній проживає разом із нею та допомагає їй. Також зауважив, що позивачем не доведено і потребу сина у матеріальній допомозі, зумовлену його навчанням. Крім того, за клопотання відповідача у судовому засіданні допитувався свідок [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що є особою із інвалідністю 3 групи та проживає разом із сином, що є відповідачем у справі. Зараз її син [PERSON] перебуває на лікуванні та його фізичний ста значно погіршився, уражено близько 60% мозку. Крі того останній несе аліментні зобов`язання щодо меншої доньки. Також свідок повідомила, що її син, відповідач у справі, допомагає у її утриманні, теж частково надає допомогу, бо несе значні витрати на лікування, на сьогоднішній день, знову перебуває на лікуванні. Онук, позивач у справі, зараз знаходиться в Іспанії там заробляє кошти, про що вказував у телефонних розмовах. Також повідомила суду, що дружина її сина, одразу ж після вторгнення росії виїхала із дітьми за кордон, де там і проживає. [PERSON] передавав раніше допомогу дітям, однак наразі немає змоги надавати таку, через необхідність лікування. Крім того, вказала про те, що їй відомо, що онук навчається у коледжі ЧНУ за державним замовленням та отримує стипендію. На уточнюючі запитання адвоката Гірчак Н.А. повідомила, що наявні чеки на лікування, однак їх до суду не було подано, син групу не отримував, але має проходити комісію. Також вказала і про те, що дійсно окрім сина у неї є ще донька. Син працює слюсарем на СТО. Разом із дружиною вони за час шлюбу придбали будинок та землю. Офіційно син не зареєстрований, як такий, що здійснює за нею догляд, однак останній допомагає у її утриманні. З початку війни син перераховував дітям кошти добровільно, однак зараз лікується і немає змоги надавати матеріальну допомогу. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов до наступного висновку. Так судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 01 червня 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, позивач [PERSON] , народився [INFO] у м. Чернівці, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1067. Його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Також, згідно даних копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції 20 листопада 2004 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2004 року, який згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08.05.2023 у справі № 726/2049/22 - розірвано (а.с.9, 17-20). Згідно даних Довідки № 429, виданої 30 березня 2023 року директором відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича» Собчук О., [PERSON] є студентом ІІІ курсу ВСП «Фаховий коледж ЧНУ», спеціальність «Комп`ютерні науки», форма навчання - денна. Термін закінчення навчального закладу - 30.06.2024 (а.с.10). Також до матеріалів справи долучено Договір про надання освітніх послуг коледжем Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича № ОП/43/20 від 11.09.2020, укладений між коледжем та [PERSON] і його законним представником [PERSON] про зарахування [PERSON] на навчання за денною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Комп`ютерні науки» (а.с.11-12). Крім того, позивач долучає копію студентського квитка серії [NUMBER] виданого 01 жовтня 2020 року та дійсного до 30 червня 2024 року (а.с.13). Згідно наданої представником відповідача Довідки з ВСП «Фаховий коледж Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича» № 458 від 08.06.2023 [PERSON] , є студентом ІІ курсу ВСП «Фаховий коледж ЧНУ», спеціальність «Комп`ютерні науки», форма навчання - денна (з використанням можливостей дистанційних технологій), умови навчання - державне замовлення. В академічній відпустці за період навчання не перебував. Термін закінчення навчального закладу - 30 червня 2024 року. До позовної заяви позивачем долучено копії довідок про доходи [PERSON] , згідно яких за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року у [PERSON] відсутній дохід, а за період з 01 січня 2023 року по 30 березня 2023 року його дохід складає 3 772 гривні 00 копійок (а.с.14-15). Натоміть відповідач також долучає довідку про доходи [PERSON] , згідно якої останній за період з 01 січня 2023 року по 31 травня 2023 року отримав 6 308 грн. 00 коп. нарахованого доходу. Крім того, позивач вказує і про те, що його батько - [PERSON] має аліментні зобов`язанні по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] , та сплачує аліменти у розмірі однієї чверті частини його заробітку (доходу), на підставі судового наказу Садгірського районного суду м. Чернівці від 09.05.2023 у справі № 726/985/23 (а.с.21-22). Відповідач разом із відзивом долучає медичні документи на підтвердження стану здоров`я та перенесених хвороб, зокрема: копію виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого згідно яких 06.05.2023 у [PERSON] , [INFO] встановлено діагноз гостре респіраторне захворювання ускладнене гострим бронхітом за яким останньому призначено амбулаторне лікування до 12.05.2023. Також [PERSON] , [INFO] постійно лікується амбулаторно та періодично стаціонарно, перебуває на «Д» через травму хребта, отриману в 14-річному віці, з 28.03.2023 по 01.04.2023 був діагностований гострий мозковий інсульт та встановлено наявність гіпертонічної хвороби ІІІ ступеня, що також підтверджується даними виписки з історії хвороби № 4747, що підтверджує і факт перебування на стаціонарному лікуванні з 23.06.2023 по 30.06.2023. Також долучено виписку з історії хвороби № 4418 щодо знаходження на стаціонарному лікуванні [PERSON] у період з 08.06.2023 по 17.06.2023 та № 2603 щодо знаходження на стаціонарному лікуванні [PERSON] у період з 28.03.2023 по 01.04.2023. Згідно даних пенсійного посвідчення серії [NUMBER] та № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є пенсію по інвалідності 3 гр., загального захворювання. Тобто, [PERSON] , яка, згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.1983 є матір`ю відповідача [PERSON] , є особою із інвалідністю ІІІ групи та зареєстрована разом із відповідачем [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , згідно Довідки Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради № 550358 від 11.07.2023. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - фізичної особи [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , у власності відповідача не зареєстровано жодного нерухомого майна. У судовому засіданні представником відповідача надано довідку № 330 від 14.07.2023 про те, що [PERSON] , [INFO] перебуває на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ЦМКЛ з 11.08.2023 по теперішній час. Представник позивача долучила інформацію Сінка-Медіо працівника Центру соціальних служб регіону, надану на прохання [PERSON] у якому вказано, що [PERSON] та двоє її дітей: [PERSON] і [PERSON] не є бенефікіарами періодичних економічних виплат, тобто не отримують фінансову допомогу від Центру. Також долучено Квитанцію про внесення вкладу у справі 2023-1525 щодо сплати [PERSON] оренди у розмірі 300, що перекладено бюро перекладу. Вирішуючи позов, на підставі долучених сторонами доказів, суд виходить із наступних правових норм. Так, відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. У відповідності до положень ст. 51 Конституції України та згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, що знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Разом з тим, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Таким чином стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття не залежить від форми навчання, а тому навчання за державним замовленням та отримання стипендії не звільняє батьків від обов`язку утримувати сина чи доньку, у разі, якщо останній/остання потребують такої матеріальної допомоги. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Враховуючи вищенаведені положення, суд вважає за необхідне зазначити, що в ході розгляду справи було встановлено, що позивач [PERSON] досяг повноліття, оскільки йому виповнилося 18 років, однак не досяг 23 річного віку та навчається у ВСП «Фаховий коледж ЧНУ» за денною формою навчання (з використанням дистанційних технологій) за державним замовленням. Тобто позивач безоплатно навчається за державним замовленням. Також останній отримує стипендію за досягнення у навчанні. Більше того, в ході судового розгляду справи сторонами не заперечено факту того, що позивач виїхав за межі України за кордон до Іспанії та продовжує навчання дистанційно. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Суд звертає увагу, що позивачем до суду не було надано жодних доказів на підтвердження наведених у позовній заяві обставин, що є його обов`язком, в силу приписів ст. 81 ЦПК України, а саме будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у [PERSON] потреби в матеріальній допомозі, саме у зв`язку із навчанням. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач не вказує про жодні витрати зумовлені його навчанням, зокрема, наприклад, у зв`язку з доїздом до місця навчання, харчуванням, купівлею одягу та взуття. Будь - яких належних та допустимих доказів на підтвердження розміру витрат позивач не надав. Більше того, у позовній заяві представник позивача та свідок повідомили та вказують про те, що відповідач іноді надає кошти на утримання сина. Також відповідач у відзиві зазначає і про те, що син виїхав за межі України у зв`язку із збройною агресією росії та введеним воєнним станом. Така обставина не заперечувалася представником позивача. Крім того, відповідач у відзиві вказує про те, що наразі син (позивач) отримує за кордоном соціальну допомогу та працює, однак доказів на підтвердження отримання допомоги чи заробітку за кордоном суду не надано. Надані представником позивача документи із Сінка-Медіо та Уряду Арагону, суд не може взяти до уваги, оскільки їх належним чином не легалізовано, більше того такі були отримані [PERSON] та підтверджують її витрати, а не витрати сина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Однак, при вирішенні питання про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання суд повинен перевірити наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно наданих суду документів, у відповідача погіршився стан здоров`я, загострилися хвороби серця та останній періодично знаходиться на лікуванні, а згідно наданих медичних документів несе витрати на купівлю ліків та повинен пройти тривалий курс реабілітації. Тобто у суду наявні підстави вважати, що останній несе значні затрати на своє лікування. Відсутність чеків не спростовує факту лікування віповідача і неможливість у зв`язку із цим працювати, а відповідно отримувати заробіток, як слюсаря. Крім того, у судовому засідання допитувалася мати відповідача - [PERSON] , що є пенсіонеркою та особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, яка повідомила, що її син - [PERSON] , відповідач у справі, несе затрати на її утримання, оскільки допомагає їй, так як вони разом проживають. Згідно даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності відповідача немає нерухомого майна. Факт наявності спору про поділ майна, ще не доводить наявність відповідача такого майна. Доказів щодо офіційного заробітку останнього не долучено, однак не заперечено і те, що останній працює на СТО та отримує дохід. Також судом враховано і те, що відповідач несе також аліментні зобов`язання щодо іншої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу). Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходиться інша дитина та мати, що унеможливлює сплату аліментів є необґрунтованими, оскільки необхідність утримувати інших дітей чи батьків не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своєму повнолітньому сину, у разі необхідності. Однак, наявність затрат на лікування, відрахування частини доходу на аліментні зобов`язанні щодо іншої дитини та надання матеріальної допомоги матері пенсійного віку, свідчить про матеріальну неспроможність відповідача надавати допомогу повнолітньому сину, що продовжує навчання. За таких обставин, на підставі встановлених судом обставин, є очевидною матеріальна неспроможність відповідача на надання допомоги повнолітньому сину, що продовжує навчання та не доведена об`єктивна необхідність стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, оскільки не надано доказів у потребі такої допомоги, зумовленої навчанням сина. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання. На підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, 191, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed