Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ФГ «Іванов» до [PERSON] , у якому відповідач просить: визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію позивача оприлюднену відповідачем інформацію у період з 21 до 30 грудня 2021 року в період часу з 09:00 год. до 16:00 год. на [ADDRESS] на наметі «[INFO]»; зобов`язати [PERSON] протягом десяти календарних днів з часу набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену цю інформацію, шляхом здійснення публікації на наметі, що повинен бути розміщений на [ADDRESS] протягом дев`яти днів поспіль, тексту резолютивної частини рішення суду у цій справі та спростування такого змісту: «Спростування! Визнаю, що інформація, розміщена в період з 21 до 31 грудня 2021 року на наметі, що був розташований на [ADDRESS] стосовно небезпечності виробів торгової марки «[INFO]» є недостовірною, не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію ФГ «Іванов». стягнути з відповідача на його користь судові витрати у сумі 1984 грн 80 коп. та витрат на правову допомогу у сумі 10 0000 грн 00 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що розмішена відповідачем на [ADDRESS] у період з 21 до 30 грудня 2021 року в період часу з 09:00 год. до 16:00 год. негативна інформації про «[INFO]» про наявність у цих продуктах кишкової палички, коліформний ентеробактерій, шигела є недостовірною. В обґрунтування своїх заперечень позивач посилається на результати проведених перевірок у вересні 2021 та 16 грудня 2021 року, за результатами яких не виявлено будь-яких небезпечних для здоров`я людини мікроорганізмів. У період з лютого 2022 року до 24 липня 2022 року справа перебувала у провадженні іншого складу суду. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями для розгляду справи між суддями від 25 липня 2022 року для розгляду цієї справи визначено головуючого суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання з`явився представник позивача Ярошевський Г.В. в режимі відеоконференції та представник відповідача [PERSON] . Представник позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з огляду на його необґрунтованість. Суд заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи встановив таке. Звертаючись до суду із цим позовом позивач вказує на те, що Фермерське господарсько «Іванов» здійснює діяльність з виготовлення м`ясних продуктів. Відповідно до бібліографічних даних, наданих позивачем, ФГ «Іванов» 25 січня 2010 року зареєструвало торговий знак «[INFO]». Дата закінчення строку дії реєстраційного знаку - 20 травня 2018 року. У вересні 2021 року Головне управління Держспоживлужби в Миколаївській області провело перевірку ФОП [PERSON] в магазину « [INFO] » за адресою [ADDRESS] , за результатами якої складено експертний висновок від 20 вересня 2021 року № 003973 д.к./21, яким не виявлено будь-яких порушень та встановлено відповідність ковбасних виробів (ковбаса «Лікарська» та ковбаски «Гусарські») відповідність до ДСТУ 4435:2005. В матеріалах справи наявний акт Головного управління Держспоживлужби в Миколаївській області від 02 листопада 2021 року, складений за результатами проведеного (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, відповідно до якого будь-яких порушень чинного законодавства ФГ «Іванов» не встановлено. З пояснень представника відповідача судом встановлено, що [PERSON] у грудні 2021 року придбав карбаси торгової марки «[INFO]» на загальну суму 553 грн 43 коп. (а саме салямі «Золотиста» першого сорту та ковбаса варено-копчена вищого сорту «Посольська»). Після вживання цих ковбасних виробів [PERSON] отримав харчове отруєння. Відповідно до протоколу лабораторних випробувань № 17 від 10 грудня 2021 року, здійснених ТОВ «Б2Ф Україна» у означених ковбасних виробах, придбаних [PERSON] , виявлено кишкова паличка, коліформні ентеробактерії, шигела та зроблено висновок про те, що надані для дослідження зразки ковбасних виробів не відповідають ДСТУ ГОСТАМ та повинні бути утилізовані згідно нормативної документації. Надалі 16 грудня 2021 року Головним управлінням Держспоживлужби в Миколаївській області здійснено позаплановий відбір зразків продукції, яку виробляє ФГ «Іванов». Підставою для здійснення такого позапланового відбору є повідомлення від 15 грудня 2021 року джерела інтернет видання «Інформатор». Відповідач [PERSON] у період з 21 до 30 грудня 2021 року в період часу з 09:00 год. до 16:00 год. на [ADDRESS] розмістив намет з написом: «[INFO]». Зі змісту повідомлення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22 грудня 2021 року, направленого на адресу начальника ГУ ПН у Миколаївській області, слідує, та повідомлення на адресу [PERSON] від 22 грудня 2021 року, що особа, відповідальна за проведення цього заходу є [PERSON] . Проведення цього заходу відповідачем у справі не заперечувалося і представником відповідача [PERSON] . Із зазначеного слідує, що розміщення відповідачем [PERSON] у період з 21 до 30 грудня 2021 року в період часу з 09:00 год. до 16:00 год. на розі просп. Центральний та вул. 8 Березня у м. Миколаєві здійснено у визначеному законодавством порядку. Зазначене підтверджується і висновками Заводського районного суду м. Миколаєва, викладеними у рішенні від 16 травня 2023 року у справі № 487/1268/22, яким скасовано постанову Адміністрації Заводського району м. Миколаєва про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 152 КУпАП, а саме за самовільне розміщення палатки на пішохідній зоні у м. Миколаєві. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке. Відповідно до Конституції України право на повагу до гідності та честі є одним із особистих немайнових прав фізичної особи, а особливості його здійснення і захисту встановлені Цивільним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Частиною першою статті 94 ЦК України встановлено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Частина перша статті 277 ЦК України передбачає, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з статтею 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Праву особи на повагу до її гідності, честі та на недоторканість ділової репутації кореспондує обов`язок інших осіб, які поширюють інформацію, переконатися в її достовірності ( частина 2 статті 302 ЦК України). За змістом статей 94, 277, 297 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Частиною другою статті 34 Господарського кодексу України передбачено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Згідно із статтею 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Частиною другою статті 29 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII передбачено, що предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо. Під час розгляду справи судом встановлено, що у період з 21 до 30 грудня 2021 року в період часу з 09:00 год. до 16:00 год. на [ADDRESS] відповідач [PERSON] розмістив намет із написом, щодо якості ковбасних виробів ТМ «[INFO]», зміст якого зазначено вище, попередньо повідомивши про це виконавчий комітет Миколаївської міської ради. В обґрунтування своїх заперечень щодо недостовірності відповідач надав протокол лабораторних випробувань № 17 від 10 грудня 2021 року, яким встановлено наявність у ковбасних виробах «Золотиста» (варено-копчена салямі) та «Посольська» (варено-копчена вищий сорт) торгової марки «[INFO]», кишкової палички, коліформних ентеробактерій, шигела та не відповідність цих м`ясних виробів нормам ДСТУ, ГОСТАМ. Надані позивачем експертний висновок випробувальної лабораторії Миколаївської регіональної державної лабораторії Держспоживлужби від 20 вересня 2021 року та акт відбору зразків від 16 грудня 2021 року не спростовують висновків ТОВ «Б2Ф Україна» від 10 грудня 2021 року, оскільки ці документи складені до та після 10 грудня 2021 року. Крім того, надані позивачем документи не містять доказів того, що предметом дослідження були саме ковбасні вироби «Золотиста» та «Посольська» торгової марки «[INFO]», про що зазначено у протоколу № 17 від 10 грудня 2021 року, копія якого надана відповідачем. Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Зважаючи на те, що продаж зазначених ковбасних виробів здійснюється необмеженій кількості людей суд погоджується із доводами відповідача, що ця інформація є предметом суспільного інтересу, оскільки вживання неякісних продуктів харчування може вплинути на здоров`я та життя будь-якої особи. Як слідує із наданих позивачем бібліографічних даних очікувана дата продовження строку дії реєстрації ТМ «[INFO]» є 19 травня 2018 року. Доказів того, що ця торгова марка належить позивачу станом на час розгляду справи суду не надано. Підсумовуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання розміщеної відповідачем інформації недостовірною. Тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed