Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

22.12.2022 року позивач ПрАТ «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест» заборгованість за договором № 73586 про надання телекомунікаційних послуг від 18.08.2000 року в розмірі 11 102,46 грн., інфляційне збільшення у розмірі 3\~842,72 грн., 3% річних у розмірі 599,80 грн. та судовий збір 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач є споживачем телекомунікаційних послуг, які згідно договору № 73586 від 18.08.2000 надає позивач. В порушення зобов`язань, передбачених договором, відповідач припинила сплачувати за отримані телекомунікаційні послуги за період з 01.09.2020 по 30.09.2021, у зв`язку з чим саном на 21.12.2022 року заборгованість складає 11\~102,46 грн., інфляційне збільшення у розмірі 3\~842,72 грн., 3% річних у розмірі 599,80 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2022 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи. Ухвалою судді від 15.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, копія ухвали про відкриття провадження по справі та копія позовної заяви з додатками до нього надсилалась належним чином, однак відповідачем не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Тому, відповідно до вимог ст.190, ст. 272 ЦПК України, відповідач є такою, що належним чином повідомлена про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалась, про причини неявки суду не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач є споживачем телекомунікаційних послуг за адресою: [ADDRESS] , які надає Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест", що підтверджується договором № 73586 про надання телекомунікаційних послуг від 18.08.2000 року. Згідно зі ст. 63 ЗУ «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умовами надання телекомунікаційних послуг, зокрема, є оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги. Відповідно до п.5 ч.1\~ст. 33 ЗУ «Про телекомунікації»\~споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладання, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до п.116 Правил, розрахунковим періодом для оплати загальнодоступних послуг є поточний календарний місяць. Плата за послуги місцевого телефонного зв`язку вноситься абонентами відповідно до пунктів 70-72 цих Правил. У разі неотримання рахунка (квитанції) до 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, або здійснення розрахунків без рахунка (квитанції) абонент має право звернутися до служби розрахунків оператора телекомунікацій для отримання інформації про належну до сплати суму та в разі потреби отримати рахунок (квитанцію). Відповідно до п.5.2 Умов, ПрАТ «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ» виставляє єдиний рахунок на оплату послуг, наданих за договором, в якому, в тому числі, вказується плата за тимчасове платне користування Кінцевим обладнанням, наданим в тимчасове платне користування (у разі замовлення Абонентом). Умови внесення Абонентом абонентної плати за телекомунікаційні послуги визначаються умовами обраного тарифного плану. Інформація щодо умов діючих тарифних планів розміщена у відповідному розділі на офіційному веб-сайті ПрАТ «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ» за посиланням https://vega.ua/ukr/page/scheme_services_and_payments. У разі розміщення на одному особовому рахунку послуг Телефонії та Інтернет, умови розрахунків, які встановлені для тарифного плану послуги Телефонії, розповсюджуються на всі послуги на особовому рахунку. Згідно з п.5.4 Умов, у разі здійснення розрахунків за отриманні послуги на умовах наступної (кредитної) форми оплати, рахунок (рахунок-акт) за електронні комунікаційні послуги оплачується абонентом не пізніше 20 числа місяця, що настає за рахунковим періодом, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до п.13.6 Умов, відповідач мав змогу користуватися опцією «Особистого кабінету» для самостійного керування послугами, які йому надавались ПрАТ «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ», а також отримувати інформацію щодо стану рахунку та необхідних для сплати сум. Факт оплати послуг відповідачем підтверджується скріншотом сторінок о/р [NUMBER] у біллінг системі «Оніма», з якої вбачається, що відповідач здійснював платежі за допомогою платіжних систем Portmone, Privatbank. Останній платіж в сумі 2215,00 грн. по оплаті рахунків-актів №№0720341222; 0820341222, відповідач здійснила 16.09.2020 року. Відповідно до розділу 6 п. 36 "Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг", затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року, споживачі зобов`язані виконувати умови договору, в тому числі своєчасно сплачувати отримані послуги. Згідно п. 2 ч.2\~ст. 63 ЗУ «Про телекомунікації»\~основною умовою надання телекомунікаційних послуг в Україні є оплата замовлених споживачем телекомунікаційних послуг. Згідно п. 72 Правил надання отримання телекомунікаційних послуг у разі здійснення розрахунків за отримані телекомунікаційні послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Відповідно вимог\~ст. 24 ЗУ «Про телекомунікації»\~рахункиакти виставляються (формуються) авторизованим програмним забезпеченням відповідно стандартам і технічним регламентам технічних засобів телекомунікацій. В порушення зобов`язань, передбачених Договором, відповідач припинила сплачувати за отримані телекомунікаційні послуги за період з 01.09.2020 по 30.09.2021, у зв`язку з чим заборгованість складає 11 102,46 грн. 08.06.2021 року в порядку вжиття заходів досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача була направлена претензія про погашення заборгованості за Договором № 73586 про надання телекомунікаційних послуг від 18.08.2020 року. на суму 10402,46 грн., на яку відповідач не відреагувала. Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України- порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~\~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Згідно п. 3 ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема\~\~сплата неустойки. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 36 Закону України «Про телекомунікації»\~у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач має заборгованість за спожиті, але несплачені телекомунікаційні послуги, яка складає 11 102,46 грн., та інфляційне збільшення в розмірі 842,72 грн., 3% річних у сумі 599, 80 грн. що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.617 ЦК України суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання. Оскільки відповідач не оспорював заявлені проти неї позовні вимоги, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Згідно з вимогами ч ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2481 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved