Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 03.07.2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 8748 про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за кредитним договором № 1494610 від 14.02.2019, укладеним з ТОВ «МІЛОАН» у розмірі 12440,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Русецькою О.О. 01.08.2020 року відкрито виконавче провадження № 62699219, винесено постанову про арешт коштів боржника. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства, оскільки він вчинений не на оригіналі нотаріально посвідченого кредитного договору. До того ж, ніякого договору з ТОВ «МІЛОАН» позивач не укладала, електронним підписом його не підписувала, навіть ніколи не отримувала одноразового ідентифікатора. Тому оскаржує виконавчий напис у судовому порядку. Процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 16.06.2023 року. Ухвалою судді від 19.06.2023 здійснено забезпечення даного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. 21.06.2023 позовна заява була залишена без руху. 28.06.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позову. 03.07.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. 01.08.2023 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу. Інших заяв, клопотань він учасників справи не надходило. Від приватного нотаріуса Горай О.С. доказів на виконання ухвали суду не надійшло. Враховуючи, що позивачем надано копію кредитного договору та виконавчого напису, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом. 14.02.2019 позивач [PERSON] уклала з ТОВ «Мілоан» кредитний договір № 1494610 на отримання грошових коштів у сумі 5000,00 грн. строком на 30 днів. Як зазначено в договорі, він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua. 03.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 8748, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 1494610 від 14.02.2019, укладеним з ТОВ «МІЛОАН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 32-МЛ від 13 червня 2019 року є ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 13 червня 2019 року по 11 березня 2020 року. Сума заборгованість становить 11240,00 грн. і складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 5000,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6240,00 грн. Крім того стягнуто плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 1200,00 грн., всього до стягнення підлягає сума 12440,00 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрите виконавче провадження № 62699219, стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1244,00 грн. 03.02.2022 в межах виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Суду не надано доказів відступлення ТОВ «МІЛОАН» права вимоги за кредитним договором, укладеним з позивачем, до ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Повідомлення про перехід права вимоги за укладеним ним кредитним договором позивач не отримував, як і вимогу про можливе стягнення заборгованості за Кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Докази, які були підставою вчинення виконавчого напису № 8748 від 03.07.2020 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 11240,00 гривень, відсутні. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 вказаного Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Висновок суду. Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» первинні бухгалтерські документи щодо видачі позивачу кредиту та його невиконання, або здійснення позичальником його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що, вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріус не з`ясував чи отримував позивач взагалі кредитні кошти, чи існує на момент звернення заборгованість, чи отримав стягувач право вимоги за укладеним позивачем кредитним договором, чи є безспірною заборгованість перед стягувачем, не з`ясовано отримання боржником повідомлення про заміну кредитора та вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. При цьому, суду не надано доказів, що виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який посвідчений нотаріально. Отже, оскільки відповідач не надав суду копій документів, з якими він звертався до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не скористався правом на подання відзиву, суд вважає, що вчинення виконавчого напису відбулось з порушенням норм чинного законодавства. Доказів на спростування зазначеного ані відповідачем, ані третьою особою - приватним нотаріусом - суду не було надано. На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 19 червня 2023 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог позивача, який звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Оскільки позивач у справі від сплати судового збору був звільнений, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн. та заяви про забезпечення позову у розмірі 536820 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується наступним. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі № 922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Отже, сторона у справі має право на компенсацію таких витрат, якщо нею буде доведено, що розмір таких витрат обґрунтовано. Надаючи оцінку зазначеним представником позивача послугам правничої допомоги, суд зазначає, що справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не є складними, не вимагають вивчення великого обсягу нормативно - правових актів, складення великої кількості процесуальних документів. Отже, формування правової позиції при підготовці позову, направлення адвокатських запитів, складання позовної заяви та підготовка письмових клопотань не вимагала від представника позивача надмірного обсягу юридичної і технічної роботи з огляду на незначну складність вказаної справи (малозначна справа) та сталу судову практику у даній категорії справ. На думку суду вартість послуг адвоката в загальній сумі 5500,00 грн. є дещо завищеною та неспівмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, значенням справи для учасників. Таким чином, суд погоджується із запереченнями відповідача, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, і

Outcome: approved