Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

10.05.2023 року позивач [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 24.10.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1906, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу будуть мешкати з позивачем. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що починаючи з грудня 2019 року між сторонами по справі почали виникати неприязні стосунки, розбіжності та непорозуміння, щодо подальшого сімейного життя. Вже більше двоє років сторони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Основною причиною розриву стосунків стало те, що позивач з відповідачем зовсім різні люди. Відновлення сімейних стосунків і збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2023 року цивільну справу № 759/8399/23 направлено за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. 04.07.2023 року цивільна справа № 759/8399/23 надійшла до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із Святошинського районного суду м. Києва та ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2023 року позовна заява прийнята до провадження, відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи, що всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів, яких достатньо для ухвалення рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.01.2023 року повторно Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 1906 (а.с. 7). Під час перебування у шлюбі, у сторін народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.06.2022 року повторно Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 43 (а.с. 8), син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.07.2013 року Виконавчим комітетом Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 26 (а.с. 9). На момент подачі позовної заяви сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Спорів щодо поділу майна, що є спільною власністю подружжя, визначення місця проживання дітей, не має. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. З урахуванням зазначеного, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, яких за твердженням позивача не має. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати під час подачі позову до суду, то розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судом не проводиться.

Outcome: approved