Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON] . Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 11 липня 2015 року, мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, примирення - неможливе. Розпорядженням керівника апарату Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 липня 2023 року № 69/272/23 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 740/3955/23. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023 головуючим суддею визначено суддю Шевченко І. М. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання на призначено 15 серпня 2023 року 10-00 год. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки - [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без їхньої з позивачкою участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач подав заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував та просив розгляд справи провести за його відсутності. Зокрема, заперечив проти проживання дитини після розірвання шлюбу з позивачкою, оскільки наразі дитина проживає з ним, а позивачка ще у лютому 2023 року покинула сім`ю та виїхала проживати за кордон, де вона перебуває наразі - йому невідомо, вона лише час від часу телефонує дитині. Він не заперечує проти їхнього спілкування, але не згоден, щоб дитина проживала з матір`ю. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 11 липня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, за актовим записом № 257. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . За твердженням позивачки, що не заперечував відповідач, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, проживають окремо. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved