Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

Позивач у справі, звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, присуджених до сплати із нього, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , військовослужбовця Збройних Сил України, на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 року (справа №195/1047/18) на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів (заробітку) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 20.02.2012 року по травень 2016 року позивач перебував у шлюбі із [PERSON] (у шлюбі з ним - « [PERSON] , який на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25.05.2016р. було розірвано (справа №195/459/16-ц). Згідно інформаційних даних рішення Томаківського районного суду від 02.08.2018 року по справі №195/1047/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після укладення шлюбу із [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Від сумісного життя із відповідачем вони мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Томаківського районного суду від 02.08.2018 року (справа №195/1047/18), яке набрало законної сили 31.08.2018 р., з позивача на користь [PERSON] на утримання їхньої спільної доньки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Факт стягнення з позивача аліментів на користь відповідача підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 57230090 від 20.09.2018р. згідно виконавчого листа № 195/1047/18, яке знаходиться на виконанні у Томаківському відділі державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області (додається). Позивач у справі одружений та має на утриманні та вихованні доньку, [PERSON] , [INFO] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження неповнолітньої дитини серії [NUMBER] , виданого Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05.10.2018року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 07.06.2022р. Також, у сім`ї позивача на утриманні та вихованні перебуває неповнолітня донька дружини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації виконкому Томаківської селищної ради від 08.02.2023р. вих.№ 186. Разом з цим, з весни 2022 року позивач мобілізований до лав ЗСУ та перебуває на військовій службі (копії військового квитка серії [NUMBER] та довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони від 25.08.2022р.№ 25 долучені до матеріалів даної справи). Із жовтня 2022 року і по даний час, у зв`язку із пораненням, позивач перебуває на лікуванні у відповідних військових медичних установах Дніпропетровської області. Згідно довідки військово-лікарської комісії №5306 від 13.10.2022р. характер отриманого ним поранення - важкого ступеню, тому лікування та реабілітація потребують значних матеріальних затрат, які його сім`я постійно витрачає на ці цілі. У зв`язку із зміною сімейного стану та погіршенням стану здоров`я, позивач вважає, що має право на зменшення розміру аліментів, присуджених йому до сплати на утримання доньки від першого шлюбу. В зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Ухвалою суду від 13 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання 27 березня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Через неявку в судове засідання відповідача, судовий розгляд у справі відкладено та призначено на 19 квітня 2023 року, 03.05.2023, 25.05.2023, 17.07.2023, 23.08.2023. В судове засідання 23 серпня 2023 року сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно. Представник позивача, адвокат Звєрєва В.В. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, та за відсутності позивача, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, та на підставі зібраних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2012 року по травень 2016 року позивач перебував у шлюбі із [PERSON] (у шлюбі з ним - « [PERSON] , який на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25.05.2016р. було розірвано (справа №195/459/16-ц). Згідно інформаційних даних рішення Томаківського районного суду від 02.08.2018 року по справі №195/1047/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після укладення шлюбу із [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Від сумісного життя із відповідачем вони мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Томаківського районного суду від 02.08.2018 року (справа №195/1047/18), яке набрало законної сили 31.08.2018 р., з позивача на користь [PERSON] на утримання їхньої спільної доньки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Факт стягнення з позивача аліментів на користь відповідача підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] від 20.09.2018р. згідно виконавчого листа № 195/1047/18, яке знаходиться на виконанні у Томаківському відділі державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області (додається). Звертаючись із заявою про зменшення розміру аліментів, позивач вказав на те, що він 07 червня 2022 року уклав новий шлюб з [PERSON] , що підтверджується копіює свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 07.06.2022р., та має на утриманні та вихованні доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження неповнолітньої дитини серії [NUMBER] , виданого Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05.10.2018року. Вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд виходить з наступного. За змістом ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями150,180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни/зменшення розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до статті 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зміст статей 181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров' я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як вбачається з матеріалів даної справи, у сім`ї позивача на утриманні та вихованні перебуває неповнолітня донька дружини, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації виконкому Томаківської селищної ради від 08.02.2023р. вих.№ 186. Окрім того, з весни 2022 року позивач мобілізований до лав ЗСУ та перебуває на військовій службі, що підтверджується копіями військового квитка серії [NUMBER] та довідкою командира ВЧ [NUMBER] про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони від 25.08.2022р. №25, що долучені до матеріалів даної справи. Із жовтня 2022 року і по даний час, у зв`язку із пораненням, позивач у справі, [PERSON] перебуває на лікуванні у відповідних військових медичних установах Дніпропетровської області, що підтверджується Виписками з історії хвороб, медичної карти стаціонарного хворого за №№3266, 16231 (з 07.09.2022 - 13.10.2022, 28.11.022 - 12.12.2022). Згідно довідки військово-лікарської комісії №5306 від 13.10.2022 р. характер отриманого позивачем, [PERSON] поранення важкого ступеню, пов"язаного з проходженням військової служби, тому лікування та реабілітація потребують значних матеріальних затрат, які його сім`я постійно витрачає на ці цілі. Позивач просить задовольнити його вимоги та встановити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, оскільки його сімейний і майновий стан змінився. Отже, у позивача у даній справі змінилась кількість утриманців, та погіршився стан його здоров"я, що зумовлює і зміну матеріального стану [PERSON] . З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Отже, вказані обставити дають суду підстави дійти висновку, що розмір аліментів, визначених судовим рішенням від 02.08.2018 р., підлягає до зменшення. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням всіх зазначених обставин, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 року (справа №195/1047/18) на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів (заробітку) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору, згідно з вимогами частини першої статті 141 ЦПК України суд вирішує покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved