Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Сторони перебувають у шлюбі з 08.07.2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з матір`ю, позивачем по справі. Побудувати спільне життя сторонам не вдалось, через різні типи характерів відносини між ними постійно напружені, що призводить до конфліктів та непорозумінь з питань ведення спільного господарства та укладу сім`ї. Викладене негативно впливає на здоров`я і самопочуття позивача та психічний стан малолітнього сина сторін. У позивача зникло почуття любові та поваги до відповідача, тому спільне проживання та збереження сім`ї стали не можливими. Фактичні шлюбні відносини вони припинили, спільне господарство не ведуть, на даний час проживають окремо. Просить не надавати їм строк на примирення, оскільки відповідач вже прийняв рішення про створення нової сім`ї. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 26.01.2023 року. Ухвалою суду від 02.06.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті вимог. Позиція учасників справи Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягають. Відповідач також подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 08.07.2017 року Олександрійським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] , виданого Олександрійським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Побудувати спільне життя сторонам не вдалось. Вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутній намір на збереження сімейних відносин та шлюбу. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції прозахистправлюдини іосновоположнихсвобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СКУкраїни встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved