Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

15.03.2023 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Оксанюка Олега Анатолійовича про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. та витрат, пов`язаних з прибуттям позивача до будівлі суду у розмірі 1760 грн., посилаючись на те, що між позивачем та адвокатом Оксанюком О.А. було укладено договір про надання правової допомоги №1-2023 від 14.02.2023 року та Додаток до договору, відповідно до якого розмір гонорару (вартість послуг) адвоката складає 10 000 грн. Враховуючи те, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, представник позивача [PERSON] просить задоволити заяву. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, також повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, представник відповідача 18.04.2023 року подав до суду заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, в яких просив відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн. та витрат, пов`язаних з прибуттям позивача до будівлі суду у розмірі 1760 грн. Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та ухвалення додаткового судового рішення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.03.2023 року у справі №686/26891/22 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) моральну шкоду у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) грн. та 1000 грн. - матеріальної шкоди, всього стягнуто 71000 (сімдесят одну тисячу) грн., а також на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05.07.2023 року було частково задоволено апеляційну скаргу [PERSON] та рішення суду від 10.03.2023 року в частині судового збору було скасовано, а в частині стягнення моральної шкоди змінено, та зменшено суму моральної шкоди до 50 000 грн. 14.02.2023 року між адвокатом Оксанюком О.А. та Шинкоренком С.В. було укладено Договір про надання правової допомоги №1-2023, згідно якого за цим договором клієнт сплачує гонорар у день отримання рахунку-фактури. Згідно Додатку №1 до договору №1-2023 від 14 лютого 2023 року та Акту приймання-передачі наданих послуг від 10.03.2023 року, розмір гонорару (вартість послуг) адвоката складає 10000 грн. Також, представником позивача на підтвердження витрат, пов`язаних із прибуттям до будівлі суду долучено два чека - №1807313 від 14.02.2023 року на 20 л пального А-95- Євро 5 із АЗК по вул. Трудовій, буд. 9/3 Г, що у м. Хмельницький, час здійснення заправки паливом - 13 година 56 хв; та №1254706878 від 10.03.2023 року на 20 л пального А-95 із АЗК по вул. Хмельницькій, 55Б, що у смт. Ярмолинці Хмельницького району Хмельницької області, час здійснення заправки паливом - 12 година 26 хвилин. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно зі ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У відповідності до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частинами 1,2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогу адвокатом Оксанюком О.А. до заяви про ухвалення додаткового рішення надано: Договір про надання правової допомоги №1-2023 від 14.02.2023 року, Додаток №1 до договору №1-2023 від 14 лютого 2023 року та Акт приймання-передачі наданих послуг від 10.03.2023 року. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених [PERSON] , суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, з урахуванням постанови Хмельницького апеляційного суду від 05.07.2023 року, розмір заявлених позовних вимог складав 210000 грн. (100%), тоді як позовні вимоги було задоволено частково у розмірі 51000 грн. (25,4%), а тому витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідачки пропорційно до задоволених позовних вимог. Щодо витрат, пов`язаних із прибуттям позивача до будівлі суду слід зазначити наступне. Ч. 1 статті 138 ЦПК України встановлює, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Відповідно до ч. 3 ст. 138 ЦПК, граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 27 квітня 2006 р. Постановою Кабінету Міністрів України №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» були затверджені граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ та встановлено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. Відповідно до п. 6 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 від 13 березня 1998 року «Про затвердження Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті. Згідно матеріалів заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що витрати пов`язані із прибуттям позивача до будівлі суду склали 1760 грн і були здійснені в зв`язку із переїздом із м. Городок до м. Хмельницький. Однак, згідно чеку №1807313 від 14.02.2023 року на АЗК по вул. Трудовій, буд. 9/3 Г, що у м. Хмельницький о 13 годині 56 хв було проведено заправку належного позивачу автомобіля на 20 літрів пального А-95 - Євро. При цьому, підготовче засідання у справі проводилося цього ж дня та було завершено о 12 годині 56 хвилин. Згідно чека №1254706878 від 10.03.2023 року на 20 л пального А-95 із АЗК по вул. Хмельницькій, 55Б, що у смт. Ярмолинці Хмельницького району Хмельницької області, позивач здійснив заправку паливом о 12 годині 26 хв. Таким чином, суд вважає, що витрати, пов`язані із прибуттям [PERSON] до будівлі суду, належним чином не обґрунтовані та не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, вимога про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 1760 грн в якості витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з частковим задоволенням позову [PERSON] , з урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розміру наданої правової допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача [PERSON] та стягнення з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог витрат на правову допомогу у розмірі 2540 грн. (10000/100х25,4). В задоволенні решти вимог заяви слід відмовити.

Outcome: approved