Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

позивач Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 11 січня 2020 року між сторонами було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АО-2519093, яким забезпечений транспортний засіб «OPEL ASTRA», д.р. [NUMBER] . Строк дії полісу 12.01.2020 року -11.01.2021 року. 17 квітня 2020 року по а/д Тернопіль-Броди відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «OPEL ASTRA», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. [NUMBER] . Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем правил дорожнього руху України. Зазначена обставина підтверджується довідкою поліції та постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі єдиний унікальний номер 607/6609/20 від 17.07.2020, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. 28.07.2020 потерпілий [PERSON] потерпілий подав позивачу заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до страхового акту 200000303545 від 30.07.2020 матеріальний збиток завданий власникові автомобіля «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. [NUMBER] складає 55352.82 грн. Позивач визнав випадок страховим та 07.07.2020 здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 55352.82 грн, що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки відповідач - водій забезпеченого транспортного засобу керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то до позивача перейшло право вимоги коштів у сумі 55352.82грн. 25.08.2020 відповідачу направлено претензію щодо добровільної сплати коштів в порядку регресу. Відповідач зв`язався з представником позивача, домовились та уклали договір № 200000303545 про добровільне відшкодування шкоди, що відповідач почне відшкодовувати нанесену шкоду з січня 2021 року рівними платежами по 9225.47 грн. Останній платіж, згідно пункту договору № 3.3 має бути виплачений повністю до 28.06.2021. В період з 15.02.2021 по 14.12.2021 відповідачем відшкодовано 39733.75 грн з 55352.82 грн загальної суми боргу. Станом на 16.05.2023 залишок коштів в розмірі 15619.07 грн на рахунок позивача не надходили. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 15619.07 грн та 2684 грн сплаченого судового збору. Ухвалою судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 24 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" не з`явився, однак заявив клопотання про розгляд справи без його участі, щодо постановлення заочного рішення при неявці відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом надіслання повідомлень на електронну адресу відповідача, SMS повідомленням на мобільний номер телефону відповідача, поштовим відправленням та розміщенням оголошення на сайті суду. Відзив та заперечення на позов не подавав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного вирішення справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11 січня 2020 року між сторонами укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АО-2519093, яким забезпечений транспортний засіб «OPEL ASTRA», д.р. [NUMBER] . Строк дії полісу з 12.01.2020 року по 11.01.2021 року. 17 квітня 2020 року по а/д Тернопіль-Броди відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «OPEL ASTRA», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. [NUMBER] . Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем правил дорожнього руху України. Зазначена обставина підтверджується довідкою поліції та постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі єдиний унікальний номер 607/6609/20 від 17.07.2020, якою відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. 28.07.2020 потерпілий [PERSON] подав позивачу заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до страхового акту 200000303545 від 30.07.2020 матеріальний збиток завданий власникові автомобіля «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. [NUMBER] складає 55352.82 грн. Позивач визнав випадок страховим та 07.07.2020 здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 55352.82 грн, що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки відповідач водій забезпеченого т.з. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то до позивача перейшло право вимоги коштів у сумі 55352.82 грн. 25.08.2020 відповідачу направлено претензію щодо добровільної сплати коштів в порядку регресу. Відповідач з представником позивача уклали договір №200000303545 про добровільне відшкодування шкоди, домовилися, що відповідач почне відшкодовувати нанесену шкоду з січня 2021року рівними платежами по 9225.47 грн. Останній платіж, згідно пункту договору № 3.3, має бути виплачений повністю до 28.06.2021. В період з 15.02.2021 по 14.12.2021 відповідачем відшкодовано 39733.75грн з 55352.82 грн загальної суми боргу. Станом на 16.05.2023 залишок коштів в розмірі 15619.07 грн на рахунок позивача не надходили. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як убачається з акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості) Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", 22/04/2020 року о 11.00 год проведено зовнішній огляд транспортного засобу [NUMBER] та встановлено характер наявних у ньому пошкоджень. Детальний опис пошкоджень транспортного засобу відображений у доданій до акту огляду транспортного засобу ремонтній калькуляції (калькуляцією AUDATEX)від 22/04/2020 року, а також у фотозображеннях пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до страхового акта №200000303545 від 30 липня 2020 року розмір страхового відшкодування становить 55352.82 грн, підставою для виплати є заява щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 28.072023 року. Зазначена сума також підтверджена розрахунком суми страхового відшкодування до справи №200000303545 від 30 липня 2020 року. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно доч.1ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно з п. п. «а», «в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 17 квітня 2020 року о 20 год 15 хв на а/д Р-39 Тернопіль-Броди, вчиненої ним у стані алкогольного сп`яніння, що слідує із постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.07.2020 року у справі 607/6609/20 та , а позивач Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" в свою чергу виплатив потерпілому у ДТП суму завданої шкоди в розмірі 55352.82, грн., у зв`язку з чим позивач заявив регресні вимоги до [PERSON] , який не виявив наміру в добровільному порядку здійснити таке відшкодування. В період з 15.02.2021 по 14.12.2021 відповідачем відшкодовано 39733.75 грн із 55352.82 грн загальної суми боргу. Станом на 16.05.2023 залишок коштів в розмірі 15619.07 грн на рахунок позивача не надходили. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача коштів в розмірі 15619.07 грн. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" слід стягнути сплачений ними судовий збір в розмірі 2 684 грн. за звернення до суду із позовом.

Outcome: approved