Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про оголошення розшуку відповідача, зміну порядку і розміру стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивачка вказує, що Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області у цивільній справі №557/1147/20 від 20.04.2021 було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2020 року до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону. Оскільки розмір аліментів, визначений рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 20.04.2021 у розмірі 1600 грн. не є достатнім забезпечення гармонійного розвитку дитини, а витрати на повноцінне утримання дитини значно зростають - придбання їжі, одягу, взуття, канцтоварів, забезпечення харчування в школі, гігієнічні потреби дитини все це потребує чималих коштів при постійному зростанні цін на все. Позивачка як матір, піклується, щоб дитина мала все необхідне для її виховання та розвитку, але самостійно немає можливості в повній мірі забезпечити потреби дитини, які з віком значно зростають, вказує, що відповідач має постійний дохід, а відтак спроможний стабільно сплачувати аліменти в більшому розмірі. Тому, просить суд змінити порядок і розмір стягуваних аліментів на утримання дитини, відповідно до ч. 3 ст. 181 та ч. 5 ст. 183 СК України, та стягувати аліменти не в твердій грошовій сумі, а в розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 10\~липня 2023 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю з підстав, викладених у ньому, просить суд задовольнити позов повністю. Відповідач\~\~в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками отримав 11.08.2023 року, який було передано під розписку його матері [PERSON] , так як він на даний час проходить військову службу в ЗСУ. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4\~ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії\~Свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 14.01.2010,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~встановлено,\~що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Гощанського районного суду у цивільній справі №557/1147/20 від 20.04.2021 було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2020 року до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону. За даними третього відділу Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки рядовий [PERSON] , [INFO] , 10.03.2023 року признаваний на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №65/2022, довідка від 27.03.2023 вих. №01/3/1149. Судом встановлено, що дитина [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183\~та ст.184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181\~СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях\~Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Outcome: approved