Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

У березні 2023 року до суду надійшла вказана цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд встановити порядок його участі у вихованні дітей сторін, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в частині побачень з ними згідно запропонованого позивачем порядку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що тривалий час проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою, у результаті чого у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають з відповідачкою, остання не дає можливості позивачу бачитися з останніми та чинить усілякі перешкоди, що порушує не тільки права його, як батька, а й суперечить інтересам дітей. У зв`язку із зазначеним звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, відповідачка та її представник уточнені позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У судовому засіданні встановлено, що на даний час сторони разом не проживають, малолітні діти сторін проживають разом з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] , та позивачу чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми. Позивач при цьому на обліках у лікувально-профілактичних закладах не перебуває, працює, за мсцем проживання та роботи характеризується позитивно. Вказане підтверджується висновком Органу опіки та піклування виконкому ПМР від 23 травня 2023 року. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до частин 1 та 2 статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 року, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст.9 вказаної Конвенції дитині, яка розлучається з одним чи обома батьками, слід підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Отже, суд приходить до висновку, що саме спілкування дитини і батьків є неодмінним елементом належного розвитку і виховання дитини. Таке спілкування слугує задоволенню життєво важливих потреб як дитини, так і дорослих членів сім`ї. Сімейний кодекс містить гарантії прав того, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні. Ними є, зокрема, відшкодування матеріальної і моральної шкоди тим, хто ухиляється від виконання договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Рівності обов`язків мати, батька щодо дитини кореспондує рівне право дитини на виховання з боку матері та батька. Особисті немайнові права і обов`язки щодо дитини виникають в матері і батька з моменту народження дитини і припиняються з досягненням її повноліття. Згідно з частиною 3 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Позивач, будучи батьком вказаних дітей, прагне спілкування із ними, оскільки участь у вихованні та розвитку останніх є його правом та обов`язком. Окрім цього, суд також звертає увагу на визнання уточнених позовних вимог відповідачкою та відсутість заперечень з її боку щодо задоволення останніх. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, на підставі всього вищевикладеного, звертаючи увагу на те, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки діти для повного і гармонійного розвитку їх особистості потребують любові і розуміння, зважаючи на наявність визнання позовних вимог з боку відповідачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та вбачає за необхідне встановити порядок участі позивача у вихованні малолітніх дітей сторін [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , враховуючи стан здоров`я дітей, їх бажання та погодні умови наступним чином: - побачення позивача з дітьми перший та третій тиждень кожного місяця у середу та п`ятницю з 15:00 год до 20:00 год та у неділю з 10:00 год до 18:00 год; - побачення позивача з дітьми в інші тижні кожного місяця у вівторок та четвер з 15:00 год до 20:00 год та в суботу з 10:00 год до 18:00 год; - у день народження [PERSON] , [INFO] , щорічно. Відповідно до ч. 1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідачка визнала уточнені позовні вимоги, з неї на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн. Також позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved