Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона з відповідачем має спільну повнолітню дитину, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що дочка навчається на денній формі навчання та у зв`язку із цим потребує додаткових витрат, позивачка просить стягнути з відповідача, який не надає їй матеріальної допомоги, аліменти на утримання дочки до досягнення дочкою двадцяти трьох років (а.с. 1 - 4). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав копію судового повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження та копією позову з додатками, у встановлений судом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 42, 43, 44). Третя особа по справі, яка отримала судове повідомлення про розгляд справи, жодних пояснень щодо позову суду не надала (а.с. 37). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони є батьками [PERSON] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 січня 2004 року (а.с. 7). Згідно із довідкою Національної академії внутрішніх справ від 13.01.2022 року № 46/02-3238, [PERSON] дійсно є студентом І-го курсу денної форми навчання; термін навчання до 30.06.2024 року (а.с. 12). Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачка здійснює витрати на оплату навчання дочки та оплату проживання останньої в гуртожитку, що підтверджується відповідними фіскальними документами від липня, вересня і грудня 2021 року (а.с. 13, 14). Оскільки повнолітня дочка відповідача продовжує навчання, що потребує додаткових затрат у вигляді оплати навчання та оплати проживання в гуртожитку, суд приходить до висновку, що вона у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а тому на підставі частини першої статті 199 СК України у відповідача виник обов`язок утримувати дочку. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 ЦПК України; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частини 1 і 2 статті 200 СК України). Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, під час розгляду справи встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату за основним місцем роботи, що підтверджується роздруківкою щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік (а.с. 15 - 19). Також, за змістом вказаної декларації вбачається, що відповідач володіє на праві власності рухомим та нерухомим майном. Як наслідок, суд приходить до обґрунтованого висновку про відповідач може надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання їх дочки яка продовжує навчання, що в повній мірі відповідає вимогам статті 199 СК України. Обставини щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я платника аліментів; наявність у платника аліментів непрацездатних дружини, батьків; наявність у платника аліментів грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, - під час розгляду справи судом не встановлено. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх дочки в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення останньою 23-х років. Одночасно, суд враховує норму частини другої статті 199 СК України відповідно до якої, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved