Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

У серпні 2023 заявник [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , 1955 року народження, уродженця с. Сірий Хутір Веселівського району Запорізької області, який помер в с. Сірий Хутір Веселівського району Запорізької області. В обґрунтування заяви вказує, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Сірий Хутір Веселівського району Запорізької області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. 23.08.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Заявник та її представник в судове засідання не з`явились повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялись. 24.08.2023 на електронну адресу суду від представника заявника - адвоката Кузьменка Є.А., надійшла заява про розгляд справи без участі заявниці [PERSON] та її представника, заяву підтримують та просять задовольнити. 24.08.2023 на електронну адресу суду від начальника Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківського районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Оксани Савченко засобами електронного зв`язку надійшов лист про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Звернуто увагу суду, що в рішенні суду обов`язково має бути зазначено дату та місце народження померлого, дату та місце смерті померлого, місце проживання та громадянство. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.01.2022, актовий запис № 22, свідоцтвами про зміну імені серії [NUMBER] від 26.11.2021, актовий запис № 106 та серії [NUMBER] від 15.02.2022, актовий запис № 14. В матеріалах справи містяться копії паспортів громадян України - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також копія картки про присвоєння податковою інспекцією ідентифікаційного (реєстраційного) номера платника податків померлому. [INFO] [PERSON] помер у віці 68 років у м. Донецьк, що вбачається з копії довідки про причини смерті: гостра коронарна недостатність № 1959 від 11.03.2023, виписки з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення № 6 від 13.01.2023, а також копії свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 11.03.2023. Вказані документи видані на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень і які не мають юридичної сили для органів державної влади та інших органів на підконтрольній території держави Україна. Вищевказані копії письмових документів засвідчені [PERSON] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті вказаної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з пунктом восьмим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, . Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України (в редакції від 01.07.2022 року) заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом Державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи. Предметом доказування у цих справах є не сама подія смерті, а її чітко визначений час, який повинен породжувати для заявника правові наслідки. У відповідності з частин третьої, четвертої статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі за текстом - Закон № 2398-VI) передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до пункту другого частини першої статті 17 Закону № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] [PERSON] помер в м. Донецьк Донецької області. У відповідності до Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019 від 07.02.2019 року, м. Донецьк Донецької області визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, так званого «намібійського винятку», не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки для заявника, тоді як чинним законодавством України не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті за даних обставин справи. Таким чином, смерть [PERSON] настала на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим суд вважає доведеним факт того, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Донецьк Донецької області, Україна. З огляду на даний висновок, доводи та вимоги заявника про те, що смерть [PERSON] настала в с. Сірий Хутір Веселівського району Запорізької області не знайшли свого підтвердження, а тому заява підлягає частковому задоволенню. Обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, судом на час розгляду справи не встановлено.

Outcome: partial