Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Направленим позовом заявниці просять суд ухвалити рішення, яким зняти арешт із майна спадкодавця, яке мають намір успадкувати. У обґрунтування заявленого суду повідомили наступне. Позивачки у справі є спадкоємцями майна свого батька. За життя останнього відкрито виконавче провадження по стягненню заборгованості на користь банку. У рамках даного провадження накладався арешт на усе майно боржника. Згодом заборгованість погашена, однак арешт з майна не знято. Наразі наявні обтяження вжиті виконавчою службою унеможливлюють прийняття спадщини. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Виконавча служба пояснень щодо суті не подавала й свого ставлення щодо заявлених вимог суду не повідомляла. Представник банку не заперечував задоволення вимог, однак просив не стягувати з довірителя судові витрати. Погашення заборгованості у виконавчому провадженні де накладено арешт представник банку підтвердив. Дослідив заявлений позов, ставлення сторін й надані на дослідження матеріали, судом встановлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Позивачки є громадянками України, мають зареєстровані місця проживання, отримували коди платників податків й при зверненні до суду сплатили судовий збір. [INFO] помер батько позивачок у зв`язку із чим відкрилась спадщина щодо майна останнього і заявниці є його спадкоємцями. Спадкодавець за життя був боржником у виконавчому провадженні № 55905999 заведеному за зверненням АТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення заборгованості. 30 січня 2023 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" видало довідку на вимогу виконавчої служби про відсутність заборгованості у вказаному виконавчому провадженні у зв`язку із її погашенням. Представниця позивачок зверталась до виконавчої служби із проханням зняти арешт із майна спадкодавця у зв`язку із завершенням виконавчого провадження через погашення заборгованості, однак їй було відмовлено. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Проаналізувавши фактичні обставини справи й вимоги законодавства України, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає вимоги позивачів законними і обґрунтованими, а отже вони мають бути задоволені судом. Судом встановлено, що заявниці є спадкоємицями майна свого батька. Останній за життя був боржником у виконавчому провадженні де накладено оскаржуваний арешт. Наразі стягувач отримав відшкодування і претензій в рамках даного провадження не має. За таких обставин існування арешту обмежує права заявниць. У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають до стягнення сплачені та документально підтверджені судові витрати пов`язані із розглядом даної справи, що складаються із сум сплачених судових зборів у розмірі по 1073,60 гривень кожній із заявниць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved