Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

12 травня 2023 року адвокат Гофельд Г. С., яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1130508 від 11 травня 2023 року, звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Ткуарчал, Абхазька Автономна Республіка Грузії. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] в населеному пункті, що розташований на території, яка тимчасово непідконтрольна державній владі Грузії у місті Ткуарчал, помер громадянин України [PERSON] , [INFO] . Померлий [PERSON] , який був похований у місті Ткуарчал, є чоловіком заявниці, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 квітня 1989 року. Факт смерті [PERSON] підтверджується довідкою про причину смерті, свідоцтвом про смерть, що видані незаконним органом. Зазначила, що отримати свідоцтво про смерть [PERSON] на території України неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території Грузії, на якій неможливо отримати медичний документ для здійснення реєстрації смерті.Встановлення факту смерті заявниці потрібно для реєстрації факту смерті чоловіка та отримання свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до вимог законодавства України. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 травня 2023 року провадження у справі відкритоза правилами окремого позовного провадження з повідомленням сторін. 27 червня, 02 та 16 серпня 2023 року на адресу суду від в.о. начальника Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіренко Н. надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не має заперечень щодо встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Ткуарчал, Автономна Республіка Абхазія, Республіка Грузія. Заявниця у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник заявника - адвокат Гофельд Г. С. надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та за відсутності заявника, заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, в письмових поясненнях, які надійшли на адресу суду від в.о. начальника Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конопельнюк-Бобоєвої К. зазначено розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, у тому числі державна реєстрація смерті особи, встановлений Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5. Згідно з п. 3 розділу І зазначених Правил відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Так, у пункті 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5 встановлено, що підставами державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545. З матеріалів заяви вбачається, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України (паспорт серії [NUMBER] , виданий 26 травня 1999 року Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області), яка під час державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується, копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 22 квітня 1989 року, видане Київським відділом РАЦС. Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29 листопада 2000 року Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З долучених до заяви доказів вбачається, що [PERSON] після початку війни на території України покинув межі України та виїхав до міста Ткуарчал Абхазької автономної республіки Республіки Грузії, що підтверджується копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон. На підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , заявниця надала копію свідоцтва про смерть, виданого 20 квітня 2023 року органом ЗАГСТкуарчалського району Республіки Абхазія, зі змісту якого слідує, що [PERSON] помер [INFO] в м.Ткуарчал Республіки Абхазія, а також довідку про смерть, видану 22 грудня 2022 року на території міста Ткуарчал, Абхазької автономної республіки, Республіки Грузії. Отже, свідоцтво про смерть та довідка про смерть [PERSON] , видані органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території. Такі документи не створюють жодних правових наслідків. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України 23.05.2001 № 32/5/101 (у редакції наказу Мін`юсту України, МЗС України 25.08.2004 № 90/5/191(г1066-04), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 червня 2001 р. за № 473/5664, реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами, держави перебування. Іноземні офіційні документи користуються доказовою силою офіційних документів на території України за умови їх засвідчення штампом апостиль та перекладу на українську мову. Разом з тим, відповідно до Постанови парламенту Грузії «Про окупацію територій Грузії Російською Федерацією» від 29 серпня 2008 року колишня Південно-Осетинська автономна область і Абхазька автономна республіка оголошені територіями, окупованими Російською Федерацією. «Республіка Абхазія» невизнана й Україною. Тобто будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, що перебувають на території Абхазької автономної республіки, є недійсним і не створює правових наслідків. Суд зазначає, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Крім того, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Суд бере до уваги, той факт, що "Республіка Абхазія" була засуджена світовим співтовариством і оголошена незаконною. Невизнання цієї території світовим співтовариством, і Україною, зокрема, унеможливлює захист громадян України з боку дипломатичних установ України, усі документи, видані на цій території, не визнаються Україною. Легалізація документів (проставлення штампу апостиль) компетентними органами Республіки Абхазії є неможливою. Таким чином, зважаючи на відсутність документів, необхідних для реєстрації смерті, зазначена консульська дія не може бути вчинена Посольством України в Республіці Абхазії. Суд встановив, що у заявниці відсутня можливість зареєструвати факт смерті її чоловіка [PERSON] та отримати відповідне свідоцтво про смерть відповідно до вимог чинного законодавства України. Зі змісту закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні вбачається, що документом, який підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Ткуарчал, Абхазька Автономна Республіка Грузії, має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно їй для державної реєстрації смерті чоловіка та отримання свідоцтва про смерть останнього встановленого законодавством України зразка. Суд встановив, що докази, які містяться у справі, зокрема, копія свідоцтва про смерть та довідка про смерть [PERSON] , підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Ткуарчал Абхазької Автономної Республіки Грузії незалежно від того, ким видане таке свідоцтво та дати його видачі. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території Абхазька Автономна Республіка Грузії, оскільки законом не передбачений інший порядок встановлення цього факту, що надає можливість заявниці отримати свідоцтво про смерть особи, видане державним органом України. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. Негайного виконання рішення суду про встановлення факту смерті на окупованих територіях інших держав законодавство України не передбачає, у зв`язку з чим дане рішення не підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved