Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 33015,97 грн. та судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 11.04.2011 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву б/н. Підписавши заяву відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 32000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В процесі користування кредитним рахунком відповідач своєчасно не надавала банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 04.04.2023 року відповідач має заборгованість в загальному розмірі 33015,97 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 27021,37 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 5994,60 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». Представник позивача просив розгляд справи провести за відсутності представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечує. Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 24.05.2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та відзив на позов. Відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву, заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавала. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 11.04.2011 року [PERSON] підписала заяву б/н з метою отримання послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». (а.с.17) На підставі вищевказаної заяви [PERSON] , 23.06.2011 року їй було видано кредитну картку (тип картки Універсальна) № [NUMBER] , термін дії якої 02/15; 06.08.2012 року на ім`я відповідача видано кредитну картку (тип картки Універсальна) № [NUMBER] , термін дії якої 11/15; 10.09.2014 року на ім`я відповідача видано кредитну картку (тип картки Універсальна з фото) № [NUMBER] , термін дії якої 07/18; та 19.07.2018 року на ім`я відповідача видано кредитну картку (тип картки Універсальна GOLD) № [NUMBER] , термін дії якої 06/22. (а.с. 16) У відповідності до довідки про зміну умов кредитування і обслуговування кредитного рахунку на ім`я [PERSON] , старт карткового рахунку відбувся 23.06.2011 року, встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 500,00 грн., який останній раз 23.06.2021 року було збільшено до 28000,00 грн. та 09.12.2021 року зменшений до 0,00 грн. (а.с. 15) Випискою про рух коштів по картках відповідача встановлено, що [PERSON] за період з 23.01.2014 року по 19.02.2022 року активно користувалася кредитними картками.(а.с. 59-74) Згідно розрахунків заборгованості за договором № б/н від 11.04.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , заборгованість відповідача станом на 04.04.2023 року складає 33015,97 грн., з яких заборгованість за простроченим тілом кредиту 27021,37 грн., заборгованість за простроченими відсотками 5994,60 грн. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст.. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Враховуючи, що відповідач підписала заяву позичальника, була ознайомлена з умовами кредитування, що підтверджується її підписом, користувалася кредитними коштами АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується виписками по кредитному рахунку клієнта, проте своєчасно кредитні кошти не повернула, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, не подала відзив на позов, а також не надала суду доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед банком за користування кредитними коштами, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесеного та документально підтвердженого судового збору у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved