Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивач через свого представника звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що в межах розгляду цивільної справи № 161/3992/20 їй стало відомо, що за заявою [PERSON] державним реєстратором Боратинської сільської ради Луцького району Маціюк Катериною Сергіївною 20.12.2022 року (рішення №65846560) було проведено реєстрацію права користування (сервітуту) на земельній ділянці, площею 0,0508 га у [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Вказана реєстрація є незаконною, зважаючи на що позивач просить її скасувати із виключенням запису про інше речове право. Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року у справі було відкрито провадження та призначено її розгляду. 09 травня 2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому остання заперечує позов. Зазначає, що реєстрація сервітуту площею 0,0119 га здійснена в межах земельної ділянки кадастровий номер 0710100000:11:168:0019 площею 0,0508 га за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 22.07.2019 року, постанови Волинського апеляційного суду від 21.10.2019 року та постанови Верховного Суду від 12.10.2020 року у справі 161/2621/19, витягу з Державного земельного кадастру номер НВ-0700682922022 від 05.12.2022 року, відомостей з Державного земельного кадастру номер 63352021 від 26.04.2023 року, договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Розпутняк О.В.29.09.2015 за №949. З часу набуття права власності на 59/100 часток земельної ділянки кадастровий номер 0710100000:11:168:0013 площею 0,0768 га за адресою: [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу [PERSON] усвідомлювала, що у складі земельної ділянки безстроково встановлено земельний сервітут. Вказана земельна ділянка кадастровий номер 0710100000:11:168:0013 площею 0,0768 га набута [PERSON] та [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 29.09.2015 року пропорційно до часток у житловому будинку відповідно 59/100 та 41/100. Згідно п.1.1. вказаного договору на придбаній ділянці встановлено безстроково земельний сервітут площею 0,0119 га та обмеження у використанні земельної ділянки (охоронна зона навколо інженерних мереж) площею 0,0030 га. На підставі спільної заяви позивача та відповідача у 2016 році ФОП [PERSON] була розроблена технічна документація із землеустрою та поділу земельної ділянки на дві частини: [ADDRESS] площею 0,0508 га (власник [PERSON] ) та [ADDRESS] площею 0,0260 га (власник [PERSON] ), перелік обмежень щодо використання земельної ділянки: земельний сервітут 0,0129 га (для забезпечення права проїзду чи проходу через земельну ділянку №1), охоронна зона навколо інженерних мереж 0,0023 га (земельна ділянка № [NUMBER] ) та 0,0007 га (земельна ділянка № [NUMBER] ). На підставі розробленої технічної документації 14.04.2016 року проведена реєстрація земельних ділянок 0710100000:11:168:0019 (0508 га, власник [PERSON] ) та 0710100000:11:168:0018 (0,0260 га, власник [PERSON] ). У сформованому державним реєстратором Управління Держкомзему у Луцькому районі Данльчуком А.В. витязі від 18.04.2016 року № НВ-0702056072016 (на запит [PERSON] ) приховані відомості про земельний сервітут. У зв`язку з розбіжностями в розмірі площі сервітуту (в договорі 2015 року та технічній документації 2016 року) [PERSON] звернулась із заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, відповідно до чого державним реєстратором були внесенні ці зміни. З огляду на наведене, позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення. 14 червня 2023 року на адресу суду надійшов відзив державного реєстратора Боратинської сільської ради Луцького району Маціюк Катерини Сергіївни, в якому остання вказує, що підстави для задоволення позову відсутні. При проведенні реєстраційних дій державним реєстратором помилково відображені відомості про інші документи, як підстава державної реєстрації іншого речового права - права користування (сервітуту), які долучені до заяви [PERSON] від 14.12.2022 року №53435734. Витяги з державного земельного кадастру щодо земельної ділянки на [ADDRESS] до її поділу і після поділу на дві земельних ділянки №НВ-0701618632015 від 17.09.2015 року та № НВ-0700682922022 від 05.12.2022 року містять відомості про земельний сервітут площею 0,0119 га безстроково (у складі земельної ділянки площею 0,0768 га (кадастровий номер 0710100000:11:168:0013) та 0,0508 га (0710100000:11:168:0019). Вказаний сервітут встановлено на земельній ділянці попереднього власника [PERSON] (технічну документацію затверджено рішенням Луцької міської ради №76/59 від 30.07.2015 року). Ухвалою суду від 23 травня 2023 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів, залучено [PERSON] . В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник щодо задоволення вимог заперечили, надали пояснення аналогічні викладеному у письмовому відзиві на позов. Державний реєстратор Боратинської сільської ради Луцького району Маціюк К.С. в судове засідання не з`явилась, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні спору поклалась на розсуд суду. [PERSON] в письмовій заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, при вирішенні позову поклався на думку суду. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі договору дарування від 27.09.2012 року набула у власність житловий будинок [ADDRESS] . Рішенням Луцької міської ради від 25.03.2015 №72/30 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.122). Рішенням Луцької міської ради від 30.07.2015р. №76/59 [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку під вищевказаним житловим будинком в [ADDRESS] , площею 0,0768 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0710100000:11:168:0013 (а.с.16, 104). 29.09.2015 року [PERSON] відчужила на підставі договорів купівлі-продажу 59/100 часток житлового будинку в [ADDRESS] , позивачу [PERSON] , та 41/100 часток відповідачу [PERSON] 29.09.2015 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0768 га (кадастровий номер 0710100000:11:168:0013) між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] відчужила на користь [PERSON] (59/100 часток) та [PERSON] (41/100 частку) земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.168-171). Згідно абз. 1 п. 1.1. вищевказаного договору, - відповідно до відомостей, викладених у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-0701638632015, виданого державним кадастровим реєстратором управління Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області від 17.09.2015 року, на придбаній земельній ділянці наявні відомості, зокрема, про інші земельні сервітути, площею 0,0119 га, строк дії - безстроково (а.с.102, 105, 106-108). 09.02.2016 року [PERSON] та [PERSON] поділили в натурі належну їм на праві спільної сумісної власності земельну ділянку в [ADDRESS] , площею 0,0768 га., в результаті чого [PERSON] стала власником земельної ділянки в [ADDRESS] , площею 0,0508 га, кадастровий номер 0710100000:11:168:0019, а [PERSON] - земельної ділянки в [ADDRESS] , 0,026 га, кадастровий номер 0710100000:11:168:0018. Згідно технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , виготовленої ФОП [PERSON] , внаслідок розподілу земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0710100000:11:168:0013 на дві ділянки з кадастровими номерами 0710100000:11:168:0019 та 0710100000:11:168:0018, дія земельного сервітуту площею 0,0129 га збереглася саме на належній [PERSON] земельній ділянці. У сформованому державним реєстратором Управління Держгеокадастру у Луцькому районі Данльчуком А.В. витязі від 18.04.2016 року № НВ-0702056072016 (на запит [PERSON] ) відомості про земельний сервітут відсутні, наявна інформація про обмеження у використанні земельної ділянки у вигляді охоронної зони навколо інженерних мереж площею 0,0023 га (а.с.7-9). У зв`язку з розбіжностями в розмірі площі сервітуту (в договорі від 29.09.2015 року та технічній документації 2016 року, 0,0119 га та 0,0129 га відповідно) [PERSON] звернулась із заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, відповідно до чого державним реєстратором були внесенні ці зміни. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0700682922022 від 05.12.2022 року у складі земельної ділянки площею 0,0508 га (кадастровий номер 0710100000:11:168:0019) наявні відомості про безстроковий земельний сервітут площею 0,0119 га (підстава для встановлення договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.05.2015 року (а.с.173-174). З Витягу з Державного реєстру речових прав №330484242 від 27.04.2023 року вбачається, що реєстрація сервітуту площею 0,0119 га в межах земельної ділянки кадастровий номер 0710100000:11:168:0019 площею 0,0508 га за адресою: [ADDRESS] здійснена державним реєстратором Боратинської сільської ради Луцького району Маціюк К.С. на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.07.2019 року, постанови Волинського апеляційного суду від 21.10.2019 року та постанови Верховного Суду від 12.10.2020 року у справі 161/2621/19, витягу з Державного земельного кадастру номер НВ-0700682922022 від 05.12.2022 року, відомостей з Державного земельного кадастру номер 63352021 від 26.04.2023 року, договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Розпутняк О.В.29.09.2015 року за №949 (правокористувач іншого речового права - [PERSON] , власник - [PERSON] )(а.с.89). Вказана реєстрація сервітуту оспорюється позивачем та є предметом розглядуваного спору. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 100 ЗК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 99 ЗК України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Згідно ч. 1 ст. 101 ЗК України, дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Відповідно до с. 102 ЗК України, дія земельного сервітуту підлягає припиненню у випадках: а) поєднання в одній особі суб`єкта права земельного сервітуту, в інтересах якого він встановлений, та власника земельної ділянки; б) відмови особи, в інтересах якої встановлено земельний сервітут; в) рішення суду про скасування земельного сервітуту; г) закінчення терміну, на який було встановлено земельний сервітут; ґ) невикористання земельного сервітуту протягом трьох років; д) порушення власником сервітуту умов користування сервітутом. На вимогу власника земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, дія цього сервітуту може бути припинена в судовому порядку у випадках: а) припинення підстав його встановлення; б) коли встановлення земельного сервітуту унеможливлює використання земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, за її цільовим призначенням. Частина 6 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» № 3613-VI від 7 липня 2011 року, передбачає, що відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, вносяться до Державного земельного кадастру на підставі затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, а також на підставі інших видів документації із землеустрою, за якою здійснюється формування земельної ділянки. Відомості про суборенду, сервітут, які поширюються на частини земельних ділянок, вносяться до Державного земельного кадастру на підставі заяви правонабувача, сторін (сторони) правочину, за яким виникає право суборенди, сервітуту, або уповноважених ними осіб. Для внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту, заявник подає Державному кадастровому реєстратору центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин: заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; документи, на підставі яких виникає відповідне право суборенди, сервітуту, із зазначенням меж частини земельної ділянки, на яку поширюється відповідне речове право; електронний документ, що містить інформацію про зміст документації із землеустрою, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, із зазначенням меж частини земельної ділянки, на яку поширюється відповідне речове право. На підтвердження внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту, органом, що здійснив їх внесення, заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (ч. 1, 2, 7 ст. 29 Закону № 3613-VI). Суд зауважує, що обґрунтування правомірності встановлення земельного сервітуту також було досліджено судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в межах розгляду цивільної справи № 161/2621/19 (рішення суду першої інстанції від 22.07.2019 року залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 21.10.2019 року та постановою Верховного суду від 12.10.2020 року (а.с. 12-32). Згідно встановлених судами обставин, саме діями [PERSON] було зумовлено неподання відомостей щодо встановленого земельного сервітуту під час реєстрації земельної ділянки (а.с.22 зворот). Вказаний земельний сервітут був встановлений на постійній основі для забезпечення права проїзду чи проходу через земельну ділянку [PERSON] до земельних ділянки на [ADDRESS] , та [ADDRESS] . На даний час інших варіантів доїзду до вказаних ділянок не передбачено. План земельної ділянки та межі встановленого сервітуту розроблений уповноваженою особою та скріплений підписом секретаря Луцької міської ради. Про наявність сервітуту [PERSON] було відомо при купівлі земельної ділянки. Позивач не зверталась з вимогами у передбачений порядок про припинення сервітуту, який встановлений на належній їй на праві власності земельній ділянці. Фактів припинення підстав встановлення земельного сервітуту, наявності відмови осіб, в інтересах яких встановлено земельний сервітут, невикористання земельного сервітуту протягом трьох років, а також порушення власником сервітуту умов користування сервітутом не встановлено. Крім того, відсутні обставини за яких наявність сервітуту унеможливлює використання земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, за її цільовим призначенням. Доказів протилежного суду не надано. Відтак, сервітут є чинним та не скасованим, підстави для його припинення відсутні. Порядок його реєстрації дотримано державним реєстратором та здійснено відповідно до положень чинного законодавства. Враховуючи наведене, підстави для задоволення вимог позивача відсутні. В порядку ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, відповідач має право на відшкодування витрат на правову допомогу. Докази надання правової допомоги у розмірі 20000 грн. підтверджено стороною відповідача (а.с. 111, 60), обґрунтованого клопотання про зменшення розміру вказаних судових витрат від сторони позивача до суду не надходило. З урахуванням наведеного, а також враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ціни на адвокатські послуги для справ розглядуваної категорії на ринку юридичних послуг, суд дійшов висновку про співмірність заявленого розміру витрат на правову допомогу та задоволення вимог відповідача в цій частині у повному обсязі. На підставі ст.ст. 99, 100, 101 ЗК України, ст.ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved