Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.08.2023 позов [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~повнолітню дочку,\~яка продовжує\~навчання, задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 01.02.2023 і до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. В іншій частині позову відмовлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу.\~Наданий позивачу строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру таких витрат. 04.08.2023 через підсистему «Електронний суд» до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява представника позивача [PERSON] про долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем. Указана заява подана у межах визначеного судом п`ятиденного строку. У заяві зазначено, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу за розгляд даної цивільної справи становлять 10000 грн. На підтвердження цього до заяви долучено договір про надання правничої допомоги № б/н від 18.01.2023 та акт виконаних робіт (опис робіт адвоката в межах справи № 607/2000/23) від 04.08.2023. У судове засідання 11.08.2023 сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, не з`явилися. Указане не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат. Дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються питання про розподіл судових витрат, суд дійшов такого висновку. Відповідно до\~п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України\~однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. У\~ч. 1 ст. 59 Конституції України\~закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою\~Конституцією України\~можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.11.2000 № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 31,\~абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009). Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (ст. 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до\~ч.\~1,\~2 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в\~ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч. 3 ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Відповідно до\~ч.\~5,\~6\~ст.\~137 ЦПК України у разі недотримання вимог\~частини четвертої цієї статті\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, суд встановив, що у позовній заяві позивач [PERSON] вказала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу. До виходу суду до нарадчої кімнати (оскільки розгляд справи відбувався за правилами спрощеного провадження, яке не передбачає проведення судових дебатів) представник позивача заявила клопотання про надання строку для подання доказів на підтвердження понесених позивачем [PERSON] витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Рішення суду ухвалене 01.08.2023. 04.08.2023 через підсистему «Електронний суд» до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява представника позивача [PERSON] про долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем, додатками до якої є: договір про надання правової допомоги № б/н від 18.01.2023 та акт виконаних робіт (опис робіт адвоката в межах справи № 607/2000/23) від 04.08.2023. Так, 18.01.2023 між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Захист права» в особі керуючого партнера Сампари Н.М. укладений договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво інтересів клієнта у порядку, передбаченому цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Пунктом 4.1 цього договору сторони визначили, що на визначення розміру гонорару адвокатського об`єднання впливають строки вирішення справи, ступінь важкості справи, обсяг правової допомоги, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта та умов цього договору. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованості розміру гонорару адвокатського об`єднання. Згідно з п. 4.2 договору за результатами надання правової допомоги складається акт виконаних робіт (опис робіт адвоката в межах справи). В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість. Акт складається адвокатським об`єднанням та надається клієнту особисто або надсилається поштою. Правову допомогу, що надається адвокатським об`єднанням по цьому договору, клієнт оплачує в гривнях шляхом переказу коштів на рахунок адвокатського об`єднання. Відповідно до п. 4.3 договору клієнт зобов`язаний протягом 30 днів з дня отримання акту виконаних робіт (опису робіт адвоката в межах справи) оплатити гонорар в розмірі, визначеному у даному акті. Так, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18. При цьому зі змісту акту виконаних робіт (опис робіт адвоката в межах справи № 607/2000/23) від 04.08.2023 вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги адвокат надав, а клієнт отримав правову допомогу в такому обсязі: детальне обговорення, аналіз проблеми, консультація клієнта 1 год. 500 грн; ознайомлення з матеріалами та документами 1 год. 500 грн; аналіз судової практики в даній категорії справ та вироблення правової позиції 2 год. 500 грн; написання позовної заяви 3 год. 3000 грн; складання адвокатських запитів 1 год. 1000 грн; участь у судових засіданнях 4500 грн. Суд враховує, що відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн, які позивач понесла у зв`язку із розглядом даної справи, відповідають критеріям співмірності, реальності та справедливості. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн, які позивач [PERSON] понесла у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами. При цьому відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що даний позов задоволено частково, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 66,67% витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6667 грн, а 33,33% витрат на\~професійну правничу\~допомогу у сумі 3333 грн необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved