Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 листопада 2010 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 25.11.2010 зроблено відповідний актовий запис за № 510. За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що через різні погляди на життя у них з відповідачкою виникали постійні непорозуміння та сварки. Сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим,у зв`язку з чим позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Крім того, до розгляду справи по суті позивач доповнив позовні вимоги щодо визначення місця проживання дітей разом з матір`ю. 24 серпня 2023 року відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якій повідомила про те, що визнає позовні вимоги, просить їх задовольнити та визначитим місце проживання дітей разом з нею. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, просив розірвати шлюб, визначити місце проживання дітей з відповідачкою. Відповідачка у судовому засіданні повністю визнала позовні вимоги, просила шлюб розірвати, місце проживання дітей, з врахуванням їх інтересів визначити з нею. Допитані в судовому засіданні неповнолітні діти подружжя [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , повідомили, що бажають проживати з матір`ю. Заслухавши сторони, неповнолітніх дітей, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 25 листопада 2010 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровали шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зроблено актовий запис № 510 від 25.11.2010. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - " [PERSON] ", дружині - " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.10.2011, [INFO] в подружжя народилась донька [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.08.2013, [INFO] в подружжя народилася донька - [PERSON] . Як встановлено в ході розгляду справи, сімейні стосунки між сторонами не склалися, а шлюбні відносини припинені. У сторін відсутнє взаємопорозуміння, почуття поваги, довіри та любові, ні позивачка, ні відповідач перебувати у спільному шлюбі не бажають. Згідно зі ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56\~СК\~України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України, згідно з якою позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ст.ст. 160, 161 СК України, місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою\~батьків. Місце\~проживання\~дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною\~згодою\~батьків та\~самої\~дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, беручи до уваги повне визнання позову відповідачкою, що відповідає вимогам закону та не порушує нічиїх прав, свобод чи інтересів, небажання сторін зберегти шлюб, врегулювання сторонами питання щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved