Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.05.2018 сторони зареєстрували шлюб у Ратуші Сеннерборга, Данія, номер у Книзі реєстрації шлюбів 13854. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя сторін не склалось, оскільки з часом взаємини подружжя стали погіршуватися, сторони втратили взаєрозуміння, почали виникати конфлікти на побутовому грунті. Виявилося, що сторони мають різні погляди на життя, різні життєві принципи та цілі. За взаємною згодою сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, кожен живе своїм життям і кожен має свої особисті плани на майбутнє, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2023 у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строк для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначений судом строк, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. В матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] від 23.06.2023, зі змісту якої вбачається, що відповідач дає згоду на розірвання шлюбу з [PERSON] без його присутності та погоджується на слухання справи за місцем реєстрації позивача, а саме у Вінницькому міському суді Вінницької області. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.05.2018 сторони зареєстрували шлюб у Ратуші Сеннерборга, [PERSON] , номер у Книзі реєстрації шлюбів 13854. Від вказаного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалось, оскільки з часом взаємини подружжя стали погіршуватися, сторони втратили взаєрозуміння, почали виникати конфлікти на побутовому грунті. Виявилося, що сторони мають різні погляди на життя, різні життєві принципи та цілі. За взаємною згодою сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, кожен живе своїм життям і кожен має свої особисті плани на майбутнє. Згідно із ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягувати. На підставі викладеного та

Outcome: approved