Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~03\~серпня 2023 року до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Веселинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства. Заява обґрунтована тим, що вона є матір`ю та законним представником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком якого був [PERSON] , з яким вона на час народження сина в шлюбі не перебувала, тому реєстрація народження була проведена у порядку ст 135 СК України. 03.07.2023 року [PERSON] загинув виконуючи бойове завдання по захисту Батьківщини. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Таким чином, заявниця бажає встановити факт батьківства [PERSON] відносно сина [PERSON] з метою захисту його прав і інтересів, який має право на спадкування після смерті батька, та отримання пенсії по втраті годувальника. Ухвалою суду від 07 серпня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду. Від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, обставини, викладені в заяві, підтверджує повністю та просить суд їх задовольнити. Прибути в судове засідання не може, оскільки тимчасово перебуває за межами України. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав повністю та просив її задовольнити, і зокрема зазначив, що біологічним батьком [PERSON] був [PERSON] , який загинув під час виконання бойового завдання. Оскільки вони із заявницею [PERSON] на момент народження сина [PERSON] у шлюбі не перебували, то реєстрація народження була проведена на підставі ст. 135 СК України. [PERSON] свого батьківства стосовно свого сина не заперечував, був присутній у день виписки із пологового будинку, виконував всі батьківські обов`язки, передбачені\~Сімейним кодексом України, по відношенню до дитини, але за життя останнього вони не встигли подати спільну заяву до органів ДРАЦС про визнання його батьком [PERSON] через свою юридичну необізнаність, оскільки вважали, що таку заяву може подати лише подружжя, яке офіційно зареєструвало шлюб. Рідні батьки загиблого [PERSON] також визнають їхнього спільного сина своїм онуком. А тому, заявниця просить встановити факт батьківства [PERSON] відносно свого сина з метою захисту його прав і інтересів, який має право на спадкування після смерті батька, та отримання відповідної державної грошової допомоги у зв`язку із смертю годувальника. В судовому засіданні заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] підтримали заяву заявника та просили її задовольнити, зокрема зазначили, що їх син [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] , своє батьківство він визнавав, піклувався про свого сина, виховував його, вони з [PERSON] з 2002 року перебували у шлюбі, який у 2004 році розірвали, однак продовжували проживати разом та підтримували шлюбні відносини, не поновлюючи офіційно шлюб. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відстуність, обставини, викладені в заяві, підтверджує повністю та просить суд їх задовольнити. В судове засідання представник Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 23 серпня 2023 року начальник відділу В. Латій подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у відсутність представника відділу. Суд, заслухавши вступне слово представника заявника [PERSON] , заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] , показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дійшов до переконання, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13.07.2022 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 24, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00040789220 від 02.08.2023 року, де заявниця змінила дівоче прізвище " [PERSON] " на шлюбне " [PERSON] ". Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області 21.10.2004 року, актовий запис № 57, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [INFO] народився [PERSON] (син заявниці), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де у графі батьки вказано: «батько [PERSON] » та «мати [PERSON] ». Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00016435670 від 16.03.2016 року відомості про батька " [PERSON] " записані відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] помер в с. Іванівське Бахмутського району Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Веселинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 167. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 11.04.2009 року , заявниця зареєструвала шлюб та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Рішенням Корабельного районного суду від 15.07.2013 року вищевказаний шлюб було розірвано, а 06 січня 2022 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , та змінили прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіональногот управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.п. 1, 15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,\~наведений у\~ст. 273 ЦПК\~(в попередній редакції, на даний час\~ст. 315 ЦПК України) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Також у зазначеній постанові вказано, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 1\~ст. 135 Сімейного кодексу України\~запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 130 Сімейного кодексу України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства, суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Заявник бажає встановити факт батьківства [PERSON] відносно свого сина [PERSON] з метою захисту його прав і інтересів, який має право на спадкування після смерті батька, та отримання відповідної державної грошової допомоги у зв`язку із смертю годувальника. Факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] підтверджується дослідженою в судовому засіданні сукупністю доказів, а саме: 1) Витягами з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання [PERSON] №2023/005630315 та [PERSON] № 2023/005725484, Довідкою про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] 3 4085-02/03-02-2022, з яких вбачається, що всі вони були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] ; 2) фотографіями в кількості 5 штук , на яких відображені моменти спільного життя сім`ї заявниці з [PERSON] , прояви зі сторони [PERSON] піклування за дітьми та любові до них; 3) поясненнями заінтересованих осіб, а саме батьків [PERSON] та [PERSON] , які суду пояснили, що їх син за життя вважав себе батьком [PERSON] , а вони вважають його своїм онуком; 4) показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які суду показали, що померлий [PERSON] являвся рідним батьком [PERSON] . Як [PERSON] так і [PERSON] приймали участь у вихованні дітей, у батька були добрі стосунки з сином [PERSON] , після того, як матір поїхала за кордон на заробітки, [PERSON] залишився проживати з батьком, який доглядав його та забезпечував усім необхідним. Батьки [PERSON] визнавали [PERSON] своїм онуком, піклувалися про нього. На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів та, враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд дійшов висновку про про доведеність факту батьківства [PERSON] відносно сина [PERSON] , а отже заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved