Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які 24.05.2023 року збільшила та просила припинити право власності відповідача на частку в спільному майні та визнати за нею права власності, посилаючись на те, що згідно рішення Київського районного суд м.Одеси від 08.09.2022 року позивачці належить 5/6 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 269,7 кв.м., житловою площею - 104,3 кв.м. та 2/3 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,080 га, кадастровий номер 5110136900:50:004:0054. Відповідач, є власником інших 1/6 частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 269,7 кв.м., житловою площею - 104,3 кв.м. та 1/3 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,080 га, кадастровий номер 5110136900:50:004:0054. Позивачка вважає, що частина відповідача є незначною, будинок є неподільним, припинення права власності за відповідачем не завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки він проживає за іншою адресою, за спірним житлом не доглядає, не несе витрати щодо утримання спірного майна, а тому [PERSON] вимушена звернутись до суду з даним позовом. Згідно ухвали від 22.06.2023 року судом надано дозвіл [PERSON] внести суму вартості 1/6 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 269,7 кв.м., житловою площею - 104,3 кв.м. та 1/3 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,080 га, кадастровий номер 5110136900:50:004:0054, в розмірі 242154 гривні 53 коп. на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області. Представник позивача адвокат Салманова Ф.А. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст.\~281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно рішення Київського районного суд м.Одеси від 08.09.2022 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] \~є власником 5/6 частин, [PERSON] \~власником 1/6\~частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 269,7 кв.м., житловою площею - 104,3 кв.м., а також , [PERSON] є власником 2/3 частин, , [PERSON] \~власником 1/3\~частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,080 га, кадастровий номер 5110136900:50:004:0054. Частинами 1, 2 та 4\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Разом з тим, відповідно до\~ст. 365 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1\~ст. 365 ЦК України\~за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналіз ч. 2\~ст. 365 ЦК України\~дає можливість зробити висновок про те, що згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання грошової компенсації не вимагається, а позивачу необхідно не лише довести обставини, передбачені ч. 1\~ст. 365 ЦК України, а й внести розмір цієї компенсації на депозитний рахунок суду. Згідно звіту про експертну оцінку земельної ділянки №18-230403-011 та звіту про оцінку майна №36РМ-230403-001 ринкова вартість 1/6 частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 269,7 кв.м., житловою площею - 104,3 кв.м. становить 233529,5 гривень, ринкова вартість 1/3 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,080 га, кадастровий номер 5110136900:50:004:0054 становить 8625,03 гривень (всього 242154 грн. 53 коп.) Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №15 позивачкою [PERSON] перераховано на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області 242154 грн. 60 коп. Вирішуючи спір на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд виходить з того, що частка відповідача в порівнянні з часткою позивачки є незначною, реальний виділ вказаної частки є неможливим, тому припинення його права власності не завдасть істотної шкоди. Отже, враховуючи той факт, що спільне володіння і користування майном між сторонами неможливе, тому наявні підстави, передбачені\~ст. 365 Цивільного кодексу України, для припинення права власності відповідача на частку за рішенням суду Як роз`яснюється у п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно у натурі чи спільно користуватись ним. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved