Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

28.07.2023 адвокат Безрук Артем Володимирович, який діє на підставі ордеру серії АН № 1057409 від 22.07.2021 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5148, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Донецької області від 30 серпня 2018 року № 10, в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 10 січня 2020 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області, актовий запис № 1. [INFO] від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , про що виконкомом Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області зроблено актовий запис № 1. Вказує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. З лютого 2023 року фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Спільне господарство не ведуть. У зв`язку з тим, що відповідач не проявляє увагу до позивачки, сумісне життя та збереження сім`ї вважає неможливим. Просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 08.08.2023 відкрив спрощене позовне провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 30 серпня 2023 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Разом з позовною заявою подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На електронну пошту суду від нього надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 10 січня 2020 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області, про що 10 січня 2020 року складено відповідний актовий запис за № 1. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , про що 18.02.2020 року складено відповідний актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Очеретинської селищної ради Ясинуватського району. Сімейне життя не склалося, сторони подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивачка зазначила, що у зв`язку з тим, що відповідач не проявляє увагу до позивачки, сумісне життя та збереження сім`ї вважає неможливим. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачкою згоден. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України\~(надалі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. У відповідності з ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, що узгоджується з правовим висновком в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року № 605/434/18. Сторони припинили подружні відносини, подальше сумісне життя і збереження сім`ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн згідно квитанції № 0.0.3114869317.1 від 24.07.2023. На підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 536 грн 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved