Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26 листопада 1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1980, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач впродовж спільного проживання принижував її та бив, більше року сторони проживають окремо. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 25 липня 2023 року, за заявою відповідача, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, у заяві відповідач просив надати строк на примирення. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2023 року у задоволенні клопотання [PERSON] про надання строку на примирення відмовлено. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити, зазначила, що на примирення не згодна, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що на розірвання шлюбу не згоден, просив зберегти сім`ю заради доньки. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 листопада 1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1980 (а.с.3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приписами ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до положень ч.2 ст. 141 ЦПК України при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved