Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

24.05.2023 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4KS20780396 від 19.03.2006 у розмірі 30 812 грн 21 коп., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.07.2023. 26.07.2023 розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою відповідача на 10.08.2023. У судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку позову, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач відзиву не подав. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19.03.2006 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KS20780396 шляхом заповнення відповідної Заяви позичальника, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4\~437 грн 96 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Для виконання зобов`язань Банк відкрив позичальнику рахунок для зарахування коштів, направлених на погашення заборгованості, кредитний рахунок, рахунок по відсотках, рахунок для обліку винагороди, а позичальник зобов`язався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов і доручив Банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту на поточний рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним і Банком кредитний договір № DNH4KS20780396.Вказаний кредитний договір містить підпис позичальника [PERSON] (а.с. 8). До матеріалів справи долучено Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), у пункті 5.1 яких зазначено також про відповідальність позичальника в разі порушення зобов`язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2 (Погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви), 3.2.3 (Сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 Умов та Тарифів. Повну сплату відсотків здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту), а саме, позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (а.с. 12). Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № DNH4KS20780396 від 19.03.2006 вбачається, що станом на 10.03.2023 заборгованість [PERSON] по ньому складає 60 609 грн 66 коп., яка складається з: 3\~184,23 грн заборгованість за кредитом; 27\~494 грн 95 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 29\~930 грн 48 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 133 грн 03 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором(а.с. 5-7). Кредитодавець, скориставшись своїм правом вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом,змінив суму виниклої заборгованості, яка станом на 10.03.2023 становить 30 812 грн 21 коп., та складається з: 3\~184 грн 23 коп. заборгованість за кредитом; 27\~494 грн 95 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 133 грн 03 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с. 5-7). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 638\~ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першоїстатті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першоїстатті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцевіречей,визначених родовимиознаками,або зарахуваннягрошової суми,що позичалася,на йогобанківський рахунок. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другоюстатті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першоюстатті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У Заяві відповідача від 19.03.2006 розмір пені не встановлений. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) та процентів, стягнути з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач посилається на розрахунок заборгованості, заяву позичальника, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати пені. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови надання споживчого кредиту фізичним особам, відсутність в заяві домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови надання споживчого кредиту фізичним особамне можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені у заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Подібний правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), яка, в силу положень частини четвертої статті 263 ЦПК України, підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, підписавши договір № DNH4KS20780396 від 19.03.2006, сторони обумовили лише розмір кредиту та проценти за його використання. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором (а.с. 5-7) вбачається, що відповідач [PERSON] , отримавши кредитні кошти не виконав взятого на себе обов`язку зі своєчасного їх повернення та сплати відсотків за користування ними. Таким чином, дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про те, що з відповідача належить стягнути заборгованість за договором № DNH4KS20780396 від 19.03.2006, яка станом на 10.03.2023 становить 30 679 грн 18 коп. та складається з: 3\~184 грн 23 коп. заборгованість за кредитом; 27\~494 грн 95 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Згідно\~зі статтею141\~ЦПК\~України з відповідача підлягають стягненню на користь АТ КБ «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог. Ураховуючи викладене,

Outcome: partial