Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах позивача до відповідачів про стягнення коштів за договорами завдатку від 24 листопада 2021 року, укладеними з [PERSON] , [PERSON] , в якості повернення завдатку в подвійному розмірі в розмірі 16\~000 доларів США та 4\~000 доларів США відповідно. Позов мотивує тим, що згідно договорів завдатку та розписок від 24.11.2021р. [PERSON] передав [PERSON] 8000,00 доларів США, а [PERSON] - 2000,00 доларів США, в якості завдатку за купівлю нежитлового приміщення по [ADDRESS] . Факт передачі коштів підтверджується пунктами 2.4. Договорів, а також розписками, складеними у присутності свідків. При цьому у пунктах 2.4. Договорів сторони дійшли згоди, що вказані кошти передаються «... в підтвердження наміру укладення Договору купівлі-продажу Об?єкту продажу та з метою забезпечення його виконання...». Пунктом 2.3. сторони погодили укласти основний Договір купівлі-продажу до 31 грудня 2021 р. У пунктах 3.1., 3.2. сторони домовились, що у випадку відмови або ухилення від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу об`єкту продажу на умовах цього Договору чи невиконання (порушення виконання) умов цього Договору з вини Продавця, останній зобов`язаний повернути Покупцю подвійну суму, вказану в п.2.4. У випадку ж, якщо такі дії стались з вини Покупця, Продавець не повертає йому всю суму Завдатку, вказану у п.2.4. Договору. Позивач констатує та просить суд дослідити і встановити ту обставину, що порушення укладених Договорів, та, як наслідок, неможливість укладення основних Договорів купівлі-продажу, сталось з вини відповідачів. Зокрема, згідно абз.2 пунктів 3.1. Договорів завдатку, Продавці зобов`язувались: пред`явити всі оригінали обов`язкових документів (документів на об`єкт продажу) та інших документів (...), необхідних для здійснення відчуження об`єкту продажу. Після підписання договорів завдатку та розписок, позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою надати будь-які існуючі у них документи на земельну ділянку під об`єктом продажу (на власність, користування тощо). Однак, відповідачі не надали йому жодних документів чи інформації. Після цього, позивач із загально доступних джерел довідався, що земельна ділянка під об`єктом продажу взагалі не виділена (не внесена в земельний кадастр та інші реєстри, не має кадастрового номера). За таких обставин, укласти основний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення по [ADDRESS] було неможливо. Про це відповідачам було добре відомо, однак вони приховали цю інформацію від позивача, взяли у нього задаток та до цього часу не повертають. Разом з тим, не бажаючи загострювати спірної ситуації, позивач звернувся до відповідачів з пропозицією за взаємною згодою відмовитись від досягнутих між ними домовленостей та повернути йому кошти у тому ж розмірі, в якому він передав їх відповідачам (копії листів та доказів направлення додаються). Однак, відповідачі відмовились від такої пропозиції позивача щодо мирного врегулювання спору, що змушує останнього звертатись за захистом своїх прав до суду. З огляду на порушення зобов`язань з вини відповідачів, вони зобов`язані повернути позивачу завдаток та додатково сплатити суму у його розмірі. Виходячи із сум наданих завдатків, позовні вимоги адресуються відповідачам наступним чином: 8000,00 + 8000,00 = 16000,00 доларів США - до [PERSON] ; 2000,00 +2000,00 = 4000,00 доларів США - до [PERSON] ; разом ціна позову: 16000,00 + 4000,00 = 20000,00 доларів США. В судовому засіданні 02 лютого 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ПП «ЛЬВІВСЬКА МІСЬКА АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ». Там була письмова позиція 3-ї особи В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Так, згідно умов договору відмова від продажу підтверджується актом відмови. Проте такий не складався. Відповідачі не відмовлялись від укладення такого договору та готові його укласти. Також зазначає, що до даного об`єкта не застосовується положення ч.8 ст.120 ЖК України. Окрім цього, оскільки жодних доказів передачі коштів у доларах немає, а тому підстав для стягнення коштів у валюті немає. Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, згідно договорів завдатку та розписок від 24.11.2021р. [PERSON] передав [PERSON] 8\~000,00 доларів США, а [PERSON] 2\~000,00 доларів США, в якості завдатку за купівлю нежитлового приміщення по [ADDRESS] . Факт передачі коштів підтверджується пунктами 2.4. Договорів, а також розписками, складеними у присутності свідків. При цьому у пунктах 2.4. Договорів сторони дійшли згоди, що вказані кошти передаються «... в підтвердження наміру укладення Договору купівлі-продажу Об`єкту продажу та з метою забезпечення його виконання...». Пунктом 2.3. сторони погодили укласти основний Договір купівлі-продажу до 31 грудня 2021 р. У пунктах 3.1., 3.2. сторони домовились, що у випадку відмови або ухилення від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу об`єкту продажу на умовах цього Договору чи невиконання (порушення виконання) умов цього Договору з вини Продавця, останній зобов`язаний повернути Покупцю подвійну суму, вказану в п.2.4. У випадку ж, якщо такі дії стались з вини Покупця, Продавець не повертає йому всю суму Завдатку, вказану у п.2.4. Договору. Позивач вважає, що відповідачами порушено умови договору та не виконано свого обов`язку перед позивачем, оскільки відповідачі не надали йому жодних документів чи інформації для укладення договору, а відтак у встановлений строк такий укладений не був. Також позивач зазначає, що земельна ділянка під об`єктом продажу не виділена у власність, не внесена в земельний кадастр та інші реєстри, не має кадастрового номера. Таким чином судом встановлено, що договори купівлі-продажу дійсно не були укладені, позивач настоює на тому, що відсутність документації на земельну ділянку була прихована відповідачами, та що відсутність такої перешкоджає укладенню договору. Дійсно, згідно ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - представник третьої особи ПП «ЛЬВІВСЬКА МІСЬКА АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ» зазначив, що знає сторони особисто. До нього звернулись щодо продажу приміщення за адресою: [ADDRESS] . Позивач виявив бажання купити таке приміщення, для чого було укладено договір завдатку. В подальшому акт відмови не складався, оскільки продавець не відмовлявся від договору, усі необхідні документи для вчинення договору купівлі-продажу були надані продавцем. Крім цього, 24.11.2021р. між [PERSON] , [PERSON] та ПП «Львівська міська агенція нерухомості» укладено договір завдатку від 24.11.2021р. Згідно п.3.1. договору завдатку, який наявний в матеріалах справи, відмова від продажу підтверджується актом відмови, що складається та підписується агенцією, Покупцем та Свідками, що були присутні при укладенні Договору. Дійсно, згодом після укладення договору виникли суперечки між сторонами з приводу того, чи до об`єкту має належати земельна ділянка. Він шукав документи про закріплення земельної ділянки за будівлею, але нічого не знайшов. Оскільки виникли протиріччя з приводу земельної ділянки, покупець не бажав її купляти без земельної ділянки. Згідно ст.571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Разом з тим, за змістом наведених норм ЦК завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої статті 635 ЦК попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі. Згідно зі статтею 657 ЦК договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передані грошові кошти є авансом, який підлягав поверненню, а не завдатком. Враховуючи наведене та положення статті 570 ЦК суд доходить до висновку про те, що сума, яка названа в договорах завдатком, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити та стягнути з відповідачів розмір сплаченого авансу згідно договорів від 24 листопада 2021 року. Разом з тим, оскільки кошти згідно договору передавались у гривнях, доказів зворотного суду не надано, а тому слід стягнути кошти згідно з договорами у гривнях. Окрім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у частках з кожного з відповідачів відповідно до розміру коштів за договорами.

Outcome: approved