Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - позивач), через представника, звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) та просив: - стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №116031655 в розмірі 43138,04 грн, з яких 11082,44 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 32055,60 грн сума заборгованості за відсотками; - стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №3593304310/736433 в розмірі 11625,00 грн, з яких 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 8625,00 грн сума заборгованості за відсотками; - стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №3593304310/460604 в розмірі 13387,50 грн, з яких 3500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 9887,50 грн сума заборгованості за відсотками. Всього за кредитними договорами 68150,54 грн. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 05.05.2021 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" з відповідачем було укладено кредитний договір №116031655. Надалі за договором факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс", до останнього перейшло право грошової вимоги щодо відповідача. 20.10.2022 між ТОВ "Таліон плюс" та позивачем укладено договір факторингу №20102022 у відповідності до умов якого ТОВ "Таліон плюс" передає позивачу право вимоги до боржників вказаних у реєстрі прав вимоги, до якого включений відповідач. Позивач вказує, що оскільки відповідач на його рахунок заборгованості не перерахував, а тому має право на стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №116031655 в розмірі 43138,04 грн, з яких 11082,44 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 32055,60 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того, 30.09.2021 ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" з відповідачем було укладено кредитний договір №3593304310/736433. Надалі за договором факторингу №19042022 укладеного між ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" та позивачем, до останнього перейшло право грошової вимоги щодо відповідача. Позивач вказує, що оскільки відповідач на його рахунок заборгованості не перерахував, а тому має право на стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №3593304310/736433 в розмірі 11625,00 грн, з яких 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 8625,00 грн сума заборгованості за відсотками. Разом з тим, 20.08.2021 ТОВ "Гоуфінгоу" з відповідачем було укладено кредитний договір №3593304310/460604. Надалі за договором факторингу №19042022-Г укладеного між ТОВ "Гоуфінгоу" та позивачем, до останнього перейшло право грошової вимоги щодо відповідача. Позивач вказує, що оскільки відповідач на його рахунок заборгованості не перерахував, а тому має право на стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №3593304310/460604 в розмірі 13387,50 грн, з яких 3500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 9887,50 грн сума заборгованості за відсотками. Всього за кредитними договорами 68150,54 грн. Ухвалою суду від 03.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 05.05.2021 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" з відповідачем було укладено кредитний договір №116031655. Надалі за договором факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс", до останнього перейшло право грошової вимоги щодо відповідача. 20.10.2022 між ТОВ "Таліон плюс" та позивачем укладено договір факторингу №20102022 у відповідності до умов якого ТОВ "Таліон плюс" передає позивачу право вимоги до боржників вказаних у реєстрі прав вимоги, до якого включений відповідач. Згідно п. 5.1.10 Договору Факторингу ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором Фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений Кредитним договором та вимогами чинного законодавства. Згідно п. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні Боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору. Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора , вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Позивач вказує, що оскільки відповідач на його рахунок заборгованості не перерахував, а тому має право на стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №116031655 в розмірі 43138,04 грн, з яких 11082,44 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 32055,60 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того, 30.09.2021 ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" з відповідачем було укладено кредитний договір №3593304310/736433. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених; цим Договором. Згідно п.п.1.4. п.1 Кредитного договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Згідно з п.п. 2.3. п.2 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.5. п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства - https://www.eurogroshi.com.ua. Відповідно до п.п. 6.1. п.6 Кредитного договору, Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Надалі за договором факторингу №19042022 укладеного між ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" та позивачем, до останнього перейшло право грошової вимоги щодо відповідача. Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб -Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, лату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на держання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх Заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та зкріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору. Позивач вказує, що оскільки відповідач на його рахунок заборгованості не перерахував, а тому має право на стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №3593304310/736433 в розмірі 11625,00 грн, з яких 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 8625,00 грн сума заборгованості за відсотками. Разом з тим, 20.08.2021 ТОВ "Гоуфінгоу" з відповідачем було укладено кредитний договір №3593304310/460604. Відповідно до п.п. 1.4. п. 1 Кредитного договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом в п.7 Кредитного договору. Також, п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з п.п. 2.3. п.2 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.5. п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.gofingo.com.ua/.\~Приймаючи умови\~Кредитного Договору,\~Клієнт підтверджує,\~що він\~ознайомлений з\~усіма умовами,\~повністю розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується\~неухильно їх\~дотримуватися.\~Надалі за\~договором факторингу\~№19042022-Г\~укладеного між\~ТОВ "Гоуфінгоу"\~та позивачем,\~до останнього\~перейшло право\~грошової вимоги\~щодо відповідача.\~Згідно п.\~1.1.\~Договору факторингу,\~Фактор зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження Клієнта\~(ціна\~продажу),\~а Клієнт\~відступити Факторові\~Право грошової\~Вимоги,\~строк виконання\~зобов`язань за\~якою настав\~або виникне\~в майбутньому\~до третіх\~осіб -\~Боржників,\~включаючи суму\~основного зобов`язання\~(кредиту),\~плату за\~кредитом,\~пеню за\~порушення грошових\~зобов`язань та\~інші платежі,\~право на\~одержання яких\~належить Клієнту.\~Згідно п.\~1.2\~Договору факторингу,\~Сторони Погодили,\~що Перехід\~від Клієнта\~до Фактора\~Прав Вимоги\~Заборгованості до\~Боржників відбувається\~в момент\~підписання Сторонами\~Акту прийому-передачі\~Реєстру Боржників\~згідно Додатку\~№2,\~після чого\~Фактор стає\~кредитором по\~відношенню до\~Боржників стосовно\~Заборгованостей та\~набуває відповідні\~Права Вимоги.\~Підписаний Сторонами\~та скріплений\~їх печатками\~Акт прийому-передачі\~Реєстру Боржників\~-\~підтверджує факт\~переходу від\~Клієнта до\~Фактора Прав\~Вимоги Заборгованості\~та є\~невід`ємною частиною\~цього Договору\~(АКТ\~прийому-передачі\~Реєстру Боржників\~за Договором\~факторингу додається).\~Відповідно до\~Реєстру боржників\~від 19.04.2022\~до Договору\~факторингу №\~19042022-Г. Позивач вказує, що оскільки відповідач на його рахунок заборгованості не перерахував, а тому має право на стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитеим договором №3593304310/460604 в розмірі 13387,50 грн, з яких 3500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 9887,50 грн сума заборгованості за відсотками. Разом з тим, на підтвердження заборгованості відповідача, крім вищевказаних договорів та розрахунків заборгованості, всього за кредитними договорами заборгованість нарахована 68150,54 грн, інших доказів не надано. Суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як визначено в ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Разом з тим, відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч. 3 \~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і роз`яснення пов`язані. Судом було встановлено, що на підтвердження заборгованості відповідача, крім вищевказаних договорів та розрахунків заборгованості, всього за кредитними договорами заборгованість нарахована 68150,54 грн, а також договорів факторингу, укладених з позивачем з додатками з реєстру боржників, інших доказів заборгованості відповідача та його розрахунків не надано. Відповідно до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладенні кредитних договорів. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайтах первісних кредиторів подавав заявки на отримання позики та кредитних коштів за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики та кредитів, після чого первісні кредитори надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразові ідентифікатори у вигляді смс-коду, які заявник використав для підтвердження підписання вищевказаних договорів позики та кредитних договорів. Разом з тим, що попри встановлення факту укладення договорів з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" - кредитний договір №116031655, з ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" - кредитний договір №3593304310/736433 з ТОВ "Гоуфінгоу" - кредитний договір №3593304310/460604, позивач звертаючись до суду з позовом, не надав належних доказів, які підтверджують наявності у відповідача, проведених ним розрахунків у період їх використання та наявності порушеного грошового зобов`язання за такими кредитними договорами. Додані до позовної заяви копії договорів та розрахунок, як орієнтовну сукупність кредиту, де вказано чисту суму кредиту, кількість днів у розрахунковому періоді та проценти за користуванням не можуть бути підтвердженням існування невиконання зобов`язання відповідачем перед кредитором. Суд зауважує, що згідно п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04.07.2018 форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі Закон №996-XIV) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом №996-XIV. Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц. Суд зауважує, що додані до позовної заяви розрахунки заборгованості відповідача не може бути підтвердженням існування заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки цей розрахунок не є первинним документом, він не відповідає вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а також вимогам Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Суду не надано виписки з рахунку відповідача, де мають міститися такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заборгованості відповідача за кредитним договором саме у зазначеному в позовній заяві розмірі, а тому суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованої суми боргу. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги: стягнути з відповідача за кредитними договорами з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" - №116031655, в розмірі 43138,04 грн, з ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" - №3593304310/736433, в розмірі 11625,00 грн, з ТОВ "Гоуфінгоу" - №3593304310/460604, в розмірі 13387,50 грн, не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають. Суд, вирішуючи питання про судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору на його рахунок.

Outcome: dismissed