Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач [PERSON] подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), в якій просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя 15.11.2005 [PERSON] склала заповіт, у якому належний їй житловий будинок та господарську будівлю заповіла [PERSON] , літню кухню заповіла [PERSON] , земельний пай (згідно сертифікату на право приватної власності на землю серія ЛВ№068857) заповіла йому, грошовий вклад з усіма нарахуваннями та компенсаціями заповіла [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори 24.05.2023 він дізнався про наявність складеного заповіту. Вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не мав змоги, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову в повному обсязі. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.36). Відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подано заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову (а.с.30, 32, 34). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 25.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.18-19). Ухвалою підготовчого засідання від 31.08.2023 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.37). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 15.11.2005 [PERSON] склала заповіт, яким належний їй житловий будинок та господарську будівлю заповіла [PERSON] , літню кухню заповіла [PERSON] , земельний пай (згідно сертифікату на право приватної власності на землю серія ЛВ№068857) заповіла [PERSON] , грошовий вклад з усіма нарахуваннями та компенсаціями заповіла [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у с. Протеси Жидачівського району Львівської області (а.с.9). За змістом довідки Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №893 від 10.02.2023 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.1997 №332 на ім`я [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) зразка 1996 р. Серії ЛВ №015966 взамін сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) зразка ст.6.10 Програми приватизації майна і землі в агропромисловому комплексі Львівської області серії ЛВ №068857, що вказаний в заповіті від імені [PERSON] , який зареєстрований в книзі реєстрації нотаріальних дій Монастирецької сільської ради за №198 від 15.11.2005 (а.с.7). Довідкою Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №493 від 15.02.2022 встановлено, що [PERSON] проживала за місцем реєстрації по [ADDRESS] . Земельна ділянка (пай) у розмірі 1,27 га на день смерті, що наступила [INFO] , належала [PERSON] . Відомості про заборону та арешт на цю земельну ділянку немає. Від [PERSON] у виконкомі Журавненської селищної ради посвідчено заповіт за №198. [PERSON] проживав без реєстрації разом з своєю мамою [PERSON] до дня її смерті і на день її смерті (а.с.8). Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ №0159966 від 29.07.2019 [PERSON] на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.1997 №332 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на території Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області , розміром 1,27 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат зареєстровано 29.07.2019 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №375 (а.с.10, 11). Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2600002412023 від 02.01.2023 встановлено, що земельна ділянка площею 0,9207 кадастровий номер 4621585300:05:000:0492, яка розташована на території Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14-15). Згідно з постановою завідувача Жидачівською ДНК від 24.05.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у зв`язку з тим, що ним пропущено піврічний термін, передбачений цивільним законодавством, на подання заяви (а.с.3). За змістом листа завідувача Жидачівської ДНК №255/02-14 від 31.07.2023 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у Жидачівській державній нотаріальній конторі Львівської області спадкова справа не заводилася (а.с.25). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та відсутністю у нього зареєстрованого місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, нормами статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 1169 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Вимогами частини 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів частини 1 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з положеннями частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя зробила особисте розпорядження, заповівши належний їй земельний пай (згідно сертифікату на право приватної власності на землю серія ЛВ№068857) [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, однак [PERSON] у визначений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що за загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, суд зазначає, що у разі пропуску спадкоємцем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13 березня 2020 року у справі №314/2550/17). Наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, є поважною. Так, суд звертає увагу на місце проживання спадкодавці та складання нею заповіту, а також зареєстроване місце проживання позивача, які значно віддалені один від одного. Аргументи позивача щодо незнання про складення матір`ю на його ім`я заповіту є такими, що заслуговують на увагу, оскільки узгоджуються з дослідженими судом доказами та дозволяють виснувати, що про наявність заповіту позивач міг дізнатися саме після спливу визначеного законом строку для прийняття спадщини. Таким чином, наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини свідчить про наявність обставин, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне виконання позивачем вимог закону щодо особистого подання заяви нотаріусу після відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved