Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] у м. Слов`янську Донецької області померла його мати - [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина, яка складається житлового будинку [ADDRESS] . При житті мати склала заповіт, яким заповіла йому все належне їй майно. У травні 2023 року позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк з поважних причин, оскільки з початком повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України вчасно заяву нотаріусу подати було неможливо, він вимушений був евакуюватися з міста, подати заяву нотаріусу за місцем евакуації було неможливо через непрацюючі реєстри. Просить визначити йому додатковий строк тривалістю шість місяців для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрація Краматорського району Донецької області, до судового засідання не з`явися, надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив винести на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Факт родинних зв`язків між позивачем [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.05.1962 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кобеляцьким відділом ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Південно - Східного міжрегіонального управління юстиції. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25289754 від 11.02.2010 року, виданої директором КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ [PERSON] належить будинок [ADDRESS] на підставі договору дарування № 418 від 04.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Паращук О.А. [PERSON] все своє майно що їй належить та належатиме на день смерті заповіла [PERSON] , про що 16.01.2014 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт та зареєстрований в реєстрі за № 2-39. Приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Бігун В.В. своєю постановою від 22.05.2023 року відмовив позивачу в заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв`язку із пропуском строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. З відповіді приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Бігуна В.В. № 168/01-16 від 20.0.7.2023 вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що свідчить про відсутність інших спадкоємців. Із матеріалів справи вбачається, що позивач у визначений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не звернувся, але бажає прийняти спадщину, відсутня його письмова заява про відмову в прийнятті спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Суд вважає, що позивач через розпочату 24.02.2022 року повномасштабну військову агресію Російської Федерації проти України не мав можливості вчасно звернутися до нотаріуса, що, обґрунтовано позбавило останнього можливості вчасно звернутися до нотаріуса та оформити спадкові права. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] , ніхто із інших спадкоємців до нотаріуса не звертався, спадкова справа не заводилась, всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також урахування норм європейського законодавства по правах людини, дозволяють суду задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved