Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 червня 2020 року позивачкою на підставі розписки було передано відповідачці в борг готівкою грошові кошти в розмірі 82 000,00 Євро. Зазначену суму грошей відповідачка зобов`язалась повернути позивачці готівкою в Євро в строк до 01 вересня 2020 року. Передача грошових коштів була здійснена в присутності свідка [PERSON] . В установлені строки і до цього часу відповідачка позивачці кошти, отримані в борг не повернула. У зв`язку із невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в сумі 82 000,00 Євро, що відповідно до курсу Національного банку України на день подачі позову становить 3 281 246,40 грн. Оскільки в установлений домовленістю строк позичальник не повернув грошові кошти позикодавцю, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] також 3% річних за прострочення основного зобов`язання в сумі 6 402,7 Євро, що за курсом Національного банку України становить 256 205,32 грн. Ухвалою судді від 24 квітня 2023 року відкрито провадження у справі для розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02 серпня 2023 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Відповідачка, повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України, оскільки, відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала. При цьому, позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони гуртуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17 червня 2020 року [PERSON] на підставі розписки передала [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 82 000,00 Євро, які відповідачка зобов`язалась повернути до 01 вересня 2020 року. Відповідачка, зобов`язання за договором позики не виконала, станом на день звернення до суду обумовленої суми коштів [PERSON] не повернула, що призвело до порушення прав позивачки. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачка не виконала зобов`язання щодо повернення суми боргу за договором позики від 17 червня 2020 року, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення 82 000,00 Євро в якості неповернутої суми позики є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Оскільки при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі позики, то 3 % річних слід стягнути виходячи з суми боргу в іноземній валюті, а саме в розмірі 6 402,7 Євро. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved