Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

12.07.2023 позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] її тітки [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує, що вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачені законом строки , оскільки не знала про існування заповіту. Після смерті [PERSON] у будинку продовжував проживати інший співвласник [PERSON] , якому належить частка цього будинку. Із цих підстав позивач тільки після його смерті [INFO] серед речей померлої [PERSON] знайшла заповіт, яким тітка заповідала позивачу все належне їй майно. 30.06.2023 нотаріусом Бовдуй О.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач подала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності (а.с. 31). Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. (а.с. 28). Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджено відповідними документами: свідоцтвами про народження (а.с. 8, 9, 10). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , яка на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповідала позивачу усе своє майно, яке буде їй належати на день смерті, або на яке вона матиме право, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалося (а.с. 13, 14). У відповідності до договору купівлі-продажу, посвідченого 05.06.1973 нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстрованого в Балаклійському БТІ 21.06.1973 за реєстровим № 1009, [PERSON] належить частка будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-18). Із довідки Виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 30.06.2023 встановлено, що на момент своєї смерті [INFO] [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; відомості щодо осіб, зареєстрованих разом із померлою на момент її смерті, згідно з архівними даними реєстру територіальної громади станом на 08.01.2012 відсутні (а.с. 16). Згідно з копією паспорта зареєстрованим місцем проживання позивача є [ADDRESS] (а.с. 5-6). Постановою приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Бовдуй О.О. від 30.06.2023 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її тітки [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , 1938 р.н., померлої [INFO] , в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала та на момент її смерті зареєстрованою з померлою не була (а.с. 19-20). Із інформаційної довідки від 30.06.2023 встановлено, що відомості стосовно [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутні (а.с. 21). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Матеріалами справи не спростовано те, що позивач не змогла з об`єктивних причин, оскільки не знала про існування заповіту, складеного її тіткою, звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки на час подання цієї заяви і дотепер Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області здійснює повноваження Балаклійської міської ради Харківської області, зокрема, і щодо питань спадкування, яка такі повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування не здійснює, відтак відповідачем у цій справі є Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області, як орган, що фактично виконує функції представницького органу територіальної громади. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved