Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої на користь ТОВ «Діджи Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 2036704127 від 18.06.2021 року в розмірі 128\~376,95 грн. та судові витрати, які складаються з сплати судового збору у розмірі 2\~684,00 грн. та витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 18.06.2021 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2036704127. В подальшому, 21.10.2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 21/10/22, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Згідно з Реєстром боржників № 1 до Договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 128\~376,95 грн., з яких: 96\~213,85 грн. сума заборгованості по тілу; 32\~163,10 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 21.10.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Через те, що відповідачка не виконала своїх обов`язків по сплаті заборгованості за вказаним кредитним договором представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 25 травня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 46). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини не явки суд не повідомила, також в установлений ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3 ст. 128 ЦПК України (а.с. 45, 48, 50, 53-54), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. На підставі\~ ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як встановлено у судовому засіданні, 18.06.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2036704127, згідно якого позичальнику було надано фінансовий кредит у розмірі 99\~600,00 грн., строком до 18.06.2026 року під фіксовану процентну ставку в розмірі 40,00% річних, що підтверджується: копією кредитного договору № 2036704127 від 18.06.2021 року, додатком № 1 до кредитного договору № 2036704127 від 18.06.2021 року, паспортом споживчого кредиту, додатком № 1 до паспорту споживчого кредиту від 18.06.2021 року, анкетою-заявою на отримання кредиту від 15.06.2021 року (а.с. 4-13). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 21.10.2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 21/10/22, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» передає ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, що підтверджується: копією Договору Факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 року, витягом з Реєстру боржників № 1 до Договору Факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 року (а.с. 24-28). В порушення умов кредитного договору, відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 21.10.2022 року за нею існує заборгованість в сумі 128\~376,95 грн., з яких: 96\~213,85 грн. сума заборгованості по тілу; 32\~163,10 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням Закону України\~«Про банки\~та банківську\~діяльність» та умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12\~ та ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно п. 4 ч. 2\~ст.\~43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст.\~76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до\~ст.\~89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги засновані на законі та умовах укладеного договору, підписаного сторонами, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2036704127 від 18.06.2021 року у загальному розмірі 128\~376,95 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved