Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, у якій просила встановити факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки м.Херсона, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , місце смерті: Херсонська область, м.Херсон. Заява мотивована тим, що [INFO] у м.Херсоні померла [PERSON] , [INFO] . Заявник є матір`ю [PERSON] . 07.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. [INFO] року від даного шлюбу народилася [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, тобто були членами однієї сім`ї. Отримати свідоцтво про смерть [PERSON] не можливо у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки на час її смерті ( [INFO] ) заявник перебувала на тимчасово окупованій території України в м.Херсоні. Вказані обставини змусили заявника звернутись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.08.2023 року вказану заяву було залишено без руху. 22.08.2023 року заявником подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.08.2023 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд у справі. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про проведення судового засідання без їх участі, вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Судом, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є матір`ю [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №395, зробленого 17.05.1989 року Суворовським відділом РАЦС м.Херсона. 07.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується актовим записом про шлюб №245, складеного 07.06.2014 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні. [INFO] року від даного шлюбу народилася [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №691, складеного 05.12.2017 року Корабельним районним у м.Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії № [NUMBER] , видане 99100030 Сімферопольським районним відділом РАЦС №2 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м.Херсон, Херсонської області. Відповідно до довідок №65-5002860965 від 13.07.2023 року та №65-5002860952 від 13.07.2023 року [PERSON] зареєстрована разом з онукою за адресою: [ADDRESS] , а з 13.07.2023 року взяті на облік як внутрішньо переміщені особи та фактично мешкають у [ADDRESS] . Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 07.08.2023 року, у зв`язку з відсутністю передбачених законом документів про смерть [PERSON] , заявнику було відмовлено в реєстрації факту смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (далі - Наказ №75). У період дії Наказу №75 та на дату смерті [NUMBER] до вказаного переліку належала, зокрема, Херсонська міська територіальна громада. Наказ №75 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22 грудня 2022 року «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі - Наказ №309). Відповідно до затвердженого Переліку Херсонська міська територіальна громада відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Таким чином, свідоцтво про смерть серії № [NUMBER] , видане 99100030 Сімферопольським районним відділом РАЦС №2 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови (зокрема, «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia») зроблено висновок, що документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п. 5 розділу III вищевказаних правил, підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Отже, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для реєстрації смерті [PERSON] в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом РАЦС. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, що дасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть особи, видане державним органом України. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved