Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

03 травня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] і просить суд розірвати шлюб. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 10 листопада 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 627. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вони втратили почуття любові та поваги, відсутнє взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Дитина проживає разом з матір`ю. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. 04 травня 2023 року, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було направлено запит до Департаменту реєстрації Харківської міської ради для встановлення місця проживання відповідача по справі. 17 травня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла відповідь на вищезазначений запит. 18 травня 2023 року судом було направлено запит до Національної соціальної сервісної служби України. 07 червня 2023 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла відповідь на вищезазначений запит. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом було встановлено, що 10 листопада 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №627, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 10.11.2012 року (а.с. 3). В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю (а.с. 4). За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно\~шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1 073,60 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved