Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

29 серпня 2023 року до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області надійшла заява [PERSON] , подана її представником адвокатом Госедлом Олексієм Дмитровичем, про скасування судового наказу, в якій просить скасувати судовий наказ, виданий Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області 07 серпня 2023 року у справі № 348/1768/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕО-КГД" про стягнення з [PERSON] заборгованості по квартплаті, водовідведенню та водопостачанню за період з 01.01.2022 по 30.06.2023 в розмірі 6155,97 грн та стягнення судових витрат в сумі 268,40 грн, який [PERSON] отримала 23.08.2023, та який 22.08.2023 отримали родичі і передали їй. Свою заяву мотивував тим, що оплату за комунальні послуги [PERSON] завжди здійснювала вчасно і з передоплатою. Орієнтовно 22-23 липня, [PERSON] оплатила готівкою за комунальні послуги ТОВ "ЖЕО-КГД" в сумі 3328,08 грн за період з 01.01.2022 до 31.12.2023, в тому числі з передоплатою, що підтверджується квитанцією. Під час останньої оплати в липні 2023 року представник не заявляв до неї претензій, оскільки вона особисто прийшла сплатити вказані послуги. [PERSON] вважає, що заборгованість по квартплаті, водовідведенню та водопостачанню, яка заявлена заявником до стягнення є безпідставною і не вірною, а саме: за один місяць по квартплаті в 2022-2023 році [PERSON] повинна сплачувати 138,67 грн, що за рік становить 1664,04 грн. [PERSON] погоджується з тим, що не оплатила за наявні послуги за період з 01.01.2022 по 30.06.2023, однак, не таку суму, як зазначає заявник, а суму в розмірі 2496,06 грн (18x138,67=2496,06 грн). За воду та водовідведення 06.07.2021 [PERSON] здійснила передоплату до показників лічильників обліку води 351 м3, що вбачається з двох квитанцій за 2021 та за 2023 роки. На сьогодні сумарно показники двох лічильників є - 315 м3, тобто є меншими, ніж оплачено. Невірною є також заявлена до стягнення сума по квартплаті, а саме: в 2021 році [PERSON] оплатила за період з 01.01.2021 до 31.12.2021 суму 1643,66 грн, в липні [PERSON] оплатила 3328,08 грн за період з 01.01.2022 до 31.12.2023, тобто за два роки, в тому числі передоплату за період з 01.07.2023 по 31.12.2023 роки в розмірі 832,02 грн, таким чином, різниця між заявленою вимогою про стягнення заборгованості і здійсненою оплатою становить 2827,89 грн (6155,97-3328,08=2827,89), тому заявник вимагає стягнути по квартплаті, водовідведенню та водопостачанню неіснуючий борг в сумі 2827,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу. Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено. Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладеним у ст. 170 ЦПК України. Заяву подано в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України, а отже питання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу на розгляд не ставиться. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу. Перевіривши доводи заяви, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суддя вважає, що доводи, викладені в заяві про видачу судового наказу, потребують додаткового дослідження. З матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право. Перевіривши матеріали справи та заяву про скасування судового наказу, вважаю, що підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, заява про скасування судового наказу є обґрунтованою, а тому судовий наказ підлягає скасуванню. У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. При цьому, з огляду на приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження. Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 2 ст. 160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги. Отже, боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати зі стягувача (заявника) в порядку позовного провадження. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: partial