Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області від імені та в інтересах [PERSON] з позовом до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ про встановлення факту проживання однією сім?єю. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. [INFO] помер [PERSON] . 26 січня позивач звернулася до державної нотаріальної кантори Нововодолазького районного округу Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом була видано постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 43 від 26 січня 2019 року в якій зазначено, що [PERSON] не надала документів, що підтверджує родинний зв`язок з померлим [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді не житлової будівлі магазину, літ.: „Б"; тамбур літ. „б", загальною площею 31.0 кв. м., основних - 27,9 кв. м., допоміжних - 3.1 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу від 24 вересня 2008 року, зареєстрованому в реєстрі під №8575. Позивач проживала з померлим [PERSON] однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2005 року по 2011 рік, про що свідчить копія акту депутата округу №21 [PERSON] №1328 від 01 листопада 2018 року. Даний факт підтверджують свідки. [PERSON] мешкав не за місцем реєстрації, а за адресою позивача у [ADDRESS] , вели спільне господарство, проводили ремонти в будівлі, разом відвідували спільних друзів та родичів, їздили на відпочинок, тобто вели спільний побут та мали взаємні права та обов`язки притаманні подружжю. В 2008 році за спільні кошти були придбані нежитлові будівлі, цей факт може підтвердити продавець за договором купівлі продажу [PERSON] [PERSON] 18 лютого 2010 року надав довіреність № 252 на позивача з правом продажу об`єктів нерухомості, що свідчить про близькі відносини між позивачем та померлим. На підставі викладеного, просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю - [PERSON] та [PERSON] з 2005 року по день смерті. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 22-23). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 05 травня 2020 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано від Державної нотаріальної контори Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області інформацію про наявність заповітів та спадкових справ після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У разі наявності спадкової справи витребувано належним чином завірену копію (а. с. 32-34). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а. с. 51-52). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 07 липня 2021 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано від НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) інформацію, а саме: чи перебувала у шлюбі з будь-якою особою у період з 2005 року по 2011 рік [PERSON] , [INFO] , а також, чи перебував у шлюбі з будь-якою особою у період з 2005 року по 2011 рік [PERSON] , [INFO] (а. с. 99-100). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 січня 2022 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано від НОВОВОДОЛАЗЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ХАРКІВ) повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актових записів про укладання та розірвання шлюбу стосовно громадянки [PERSON] , [INFO] , та повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актових записів про укладання та розірвання шлюбу стосовно громадянина [PERSON] , [INFO] (а. с. 119-120). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, та провести розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача по справі. Відповідач не направив свого представника для участі у судовому засіданні, про причини неявки представника не повідомив. Відповідно до заяви, наданої через канцелярію суду, НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА не заперечує проти позову та просить розглядати справу без участі представника відповідача. Раніше, представник позивача [PERSON] у судовому засіданні, надавав пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві, зазначав, що [PERSON] та [PERSON] жили однією родиною з 2005 року по день смерті [PERSON] . Просив позов задовольнити, встановити факт проживання однією сім?єю [PERSON] та [PERSON] з 2005 року по 07 липня 2011 року. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] та [PERSON] її сусіди. Жили через два будинки від неї, в одному будинку років 8 разом, десь з 2004 року до його смерті. Вели спільне господарство, працювали разом, виховували разом її дітей. Позивач працювала на себе, продавала, а померлий возив їй товар. Магазин був придбаний за кошти [PERSON] , бо на той момент вона була підприємцем. У них була звичайна сім`я, близькі стосунки між собою. Свідок часто бачила позивача та померлого разом. У двох вони робили ремонт у домі та сараї. [PERSON] допомагав [PERSON] піклуватись про її дітей. Діти позивача відносилися до померлого як до батька. У [PERSON] та [PERSON] було спільне майно, спільний, як у родини, бюджет. Спочатку померлий зловживав алкоголем, потім позивач його закодувала. Інколи [PERSON] їздив до своїх батьків. Батьків померлого свідок не бачила. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] познайомилася з [PERSON] . Оскільки він вживав алкоголь, вона його закодувала. Жили вони цивільним шлюбом приблизно з 2004 до 2011 року, поки [PERSON] не помер. Свідок близько один раз в два тижні приходила в гості до [PERSON] та [PERSON] , які були як чоловік та жінка. Все робили разом, вели спільний бізнес. Померлий завжди допомагав [PERSON] з магазином. Діти позивача поважали [PERSON] . Він почував себе з [PERSON] як вдома. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 11 липня 2011 року ЗНАМ`ЯНСЬКОЮ СІЛЬСЬКОЮ РАДОЮ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ зроблено актовий запис № 06, відповідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актів запису про смерть № 00021690233 від 15 грудня 2018 року (а. с. 7, 42). Після смерті спадкодавця залишилась спадщина. Відповідно до договору купівлі-продажу від 24 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ХАРКІВСЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Грузковою Ю. В., та зареєстрованого у реєстрі за № 8575 [PERSON] прийняв у власність нежитлову будівлю магазину літ. «Б» з тамбуром літ. «б», загальною площею 31.0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7, 45-46). Згідно з витягом з Державного реєстру правочинів № 6551629 від 24 вересня 2008 року, 24 вересня 2008 року приватним нотаріусом ХАРКІВСЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Грузковою Ю. В. посвідчено договор купівлі-продажу, зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за № 3152674 (а. с. 9). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОВОВОДОЛАЗЬКОГО МАЛОГО КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ № 22871979 від 29 травня 2009 року власником нежитлової будівлі магазину на земельній ділянці міської ради за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24 вересня 2008 року (а. с. 9). 26 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори с заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , що вбачається з дослідженої судом під час розгляду справи належним чином завіреної копії матеріалів спадкової справи № 10/2019, заведеної 26 січня 2019 року державним нотаріусом НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а. с. 37-46) Окрім [PERSON] , інші спадкоємці за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 54886673 від 26 січня 2019 року вбачається, що заповіти та спадкові договори складені [PERSON] відсутні (а. с. 45). Постановою від 26 січня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвська Т. М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв`язку з тим, що [PERSON] не надала документів, що підтверджує родинний зв`язок з померлим (а. с. 13). Позивач просила встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю з 2005 року по день смерті [INFO] . Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Приписами ч. 1 ст. 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статті 1261 - 1263 ЦК України встановлюють порядок спадкування спадкоємцями першої, другої та третьої черги. За ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Саме від факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини в даному випадку залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав позивача. Суд розглядає справи про встановлення факту , зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 1 постанови № 5 Пленуму Верховного суду від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), встановлює порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій. Згідно з п. 4.1, 4.2, 4,4, 4.14 глави 10 при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти . Отже, закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо перевірки наявності у осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом підстав спадкування за законом. З урахуванням роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги можуть належати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно з ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживати разом однією сім`єю з 2005 року до дня смерті спадкодавця, були пов`язані спільним побутом. Згідно з актом депутату округу № 21 НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ Ярошенко Л. І. № 1328 від 01 листопада 2018 року у домоволодінні [PERSON] з 2005 року по 2011 рік проживав [PERSON] , [INFO] . Зі слів [PERSON] та зі слів свідків [PERSON] та [PERSON] вони проживали разом та вели спільне господарство (а. с. 11, 44). 18 лютого 2010 року приватним нотаріусом НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Крючковою Л. А. посвідчено довіреність, зареєстровану у реєстрі за № 252, [PERSON] на [PERSON] на розпорядження нежитловими будівлями (а. с. 10). Встановлені обставини свідчать, що [PERSON] та [PERSON] з 2005 року до часу відкриття спадщини, а саме, до [INFO] мешкали однією сім?єю за адресою: [ADDRESS] . Позивач та спадкодавець проживали в одному будинку, разом докладали зусиль для створення спільного побуту, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки, разом харчувалися, допомагали одне одному. Наявність сімейних відносин проявлялась не тільки у спільному проживанні, а й у спільному побуті, який передбачає не тільки придбання продуктів харчування, одягу, ремонт оселі, а також відпочинок, спілкування, взаємодопомога. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили зазначені обставини, стверджували, що [PERSON] та [PERSON] сприймались ними не інакше, як подружжя. Верховний Суд у постанові від 12 серпня 2019 року по справі 521/16365/15 дійшов висновку, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Під час проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами, що вбачається з повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про шлюб та розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , наданихиНОВОВОДОЛАЗЬКИМ ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ХАРКІВ)(а. с. 124-134). Встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу необхідно позивачу для прийняття спадщини. Згідно зі змістом ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім?єю без реєстрації шлюбу є обґрунтованими та мають бути задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved