Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] , борг за розпискою в сумі 4404,58 доларів США, 3% річних та судові втрати. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та [PERSON] була укладена розписка про позику грошових коштів в сумі 4404,58 доларів США на строк до 01.02.2023 року. Розписка була складена власноруч відповідачкою у присутності свідків. Після спливу терміну виконання грошового зобов`язання, [PERSON] не виконала свого обов`язку щодо повернення боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 12.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання (а.с. 20). 12.05.2023 року від [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову, оскільки розписка про отримання у борг грошових коштів написана під примусом [PERSON] , у зв`язку з виявленням недостачі у ТОВ «Грейс-Агро», директором якого є позивач, та з яким вона перебувала у трудових правовідносинах (а.с. 33-35). Ухвалою суду від 17.05.2023 року здійснено перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 47). 08.06.2023 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив (а.с. 73-75). Ухвалою суду від 13.06.2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 92). У судовому засіданні позивач [PERSON] , та його представник- адвокат- Дорогань О.М. позовні вимоги підтримали та промили задовольнити. Позивач [PERSON] пояснив, що [PERSON] йому повинна була грошові кошти, про що склала відповідну розписку. Грошові кошти передавалися купюрами по 100 доларів США. [PERSON] перебувала у трудових відносинах на його підприємстві та була матеріально відповідальною особою. Крім автомобіля, на якому вона працювала, їй передавалися інші матеріальні цінності згідно її посадовим обов`язкам, а саме- товар для реалізації. Представник відповідачки- адвокат Панченко О.В. також просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що складена розписка за своєю правовою природою такою не є, а кладена під тиском, у зв`язку з виявленою недостачею на підприємстві, оскільки відповідач була матеріально відповідальною особою. Відовідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що з 03.08.2021 року працювала в ТОВ «Грейс-Агро», директором якого є [PERSON] . Офіційно оформлена з жовтня 2021 року. Товар продавали по безготівковому розрахунку. Дозволялася реалізація товару під виплату у подальшому з метою отримання бонусів, проте [PERSON] про це не було відомо. У лютому 2022 року вона відвезла товар. Клієнт- [PERSON] , попросив трошки почекати з передачею грошових коштів, та зобов`язався їх віддати восені. Після чого клієнт відмовився повертати грошові кошти за товар, про що вона довела до відому [PERSON] , проте остання сказала, що [PERSON] про це не треба говорити. З 28.12.2022 року почалися телефонні дзвінки від [PERSON] щодо повернення грошових коштів за товар. 30.12.2022 року приїхали за товаром, виявили нестачу, [PERSON] сказав писати розписку, текст якої прислав юрист підприємства. Розписку писали декілька разів та виправляли її текст. Розписку написала, оскільки була впевнена, що проблему з нестачею вирішить. Потім [PERSON] повідомив, що з 02.01.2023 року вона повинна звільнитися. Коштів за розпискою вона не отримувала, а сама розписка була складена під тиском [PERSON] та [PERSON] . Крім них, при складанні розписки ніхто не був присутній. Сума вартості товару, на яку виявлена нестача, була меншою, а розписку скали на більшу суму, оскільки курс долара підвищився, і відповідно- вартість товару. Товар брала зі складів у м. Пирятин. Про реалізацію таким чином товару [PERSON] не знав і по документам це не зазначалося. По це відомо було бухгалтеру [PERSON] та завідуючому складу. Після отримання грошових коштів, [PERSON] проводила їх через фірму в м. Золотоноша. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.12.2022 року [PERSON] була складена розписка, згідно якої остання взяла у борг у [PERSON] 4404,58 доларів США на строк до 01.02.2023 року (а.с. 23). Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що працює в ТОВ «Грейс-Агро». 30.12.2022 року у її присутності позивачем [PERSON] було передано 4404,58 доларів США як позику. [PERSON] перебувала також у трудових відносинах з ТОВ «Грейс-Агро». Якими купюрами передавалися грошові кошти, вона не бачила, бо стояла осторонь. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до статті 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу). Новація- це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання. Юридичною підставою для зобов`язання, яке виникає при новації, є домовленість сторін про припинення первинного зобов`язання. Угода про заміну первинного зобов`язання має договірну природу. Новація є консенсуальним, двостороннім та оплатним договором, який має право припинювальну природу. Істотними умовами такого договору є: предмет, вказівка на колишнє й нове зобов`язання, яке виникає замість попереднього, яке припиняється. Про намір вчинити новацію сторони повинні зазначити в договорі. Отже, умовами здійснення новації є: новий договір укладається між тими самими сторонами, які були учасниками первинного договору позики; новий правочин оформляється укладенням сторонами так званого новаційного договору позики, який можна визначити як договір, за яким одна сторона (позикодавець) враховує суму заборгованості, що виникла з договору позики, як сума позики, а інша сторона (позичальник) зобов`язується повернути таку суму вже на виконання нових позикових зобов`язань; дотримання форми такого правочину (новаційного договору), тобто у формі, передбаченій для укладення договору позики (частина друга статті 1053 ЦК України); дійсність первинного зобов`язання. Така ж правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року в справі № 340/385/17. Отже з врахуванням обставин справи, слід дійти висновку, що розписка від 30.12.2022 року, на підставі якої пред`явлено позов, не є договором новації боргу, оскільки в ньому відсутні посилання на попередні домовленості та зобов`язання сторін. При цьому ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Зі змісту наявної в матеріалах справи розписки від 30.12.2022 року вбачається, що [PERSON] склала розписку в якій зазначено, що вона позичила у [PERSON] 4044,58 доларів США, які зобов`язувалася повернути до 01.02.2023 року. Як встановлено судом грошові кошти, зазначені в розписці відповідач від позивача не отримувала, а написала зазначену розписку на вказану суму виявленої ревізією недостачі в ТОВ «Грейс-Агро», в якому працювала менеджером і директором якого є [PERSON] . Отже, договір позики, на який посилається позивач, фактично між сторонами не укладався. Спричинена відповідачем позивачу як роботодавцю матеріальна шкода, внаслідок недостачі у ТОВ «Грейс-Агро», директором якого є [PERSON] , не є боргом в розумінні позики (ст.1046 ЦК) та розписка не є новацією цього боргу, а виниклі між сторонами правовідносини не є позиковими та не регулюються нормами права, на які посилався позивач. Спричинена відповідачем шкода (недостача), в разі її підтвердження у встановленому законом порядку, може бути з неї стягнута в порядку відшкодування шкоди спричиненої працівником відповідно до норм Кодексу законів про працю або норм Цивільного кодексу, а не на підставі договору позики, якої в даному випадку не існувало. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року в справі № 569/1299/17. За таких обставин, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, встановивши дійсний характер правовідносин між сторонами, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини не з договору позики, а існували трудові правовідносини між роботодавцем та працівником з приводу відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання ним трудових обов`язків роботодавцю, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідачки судові витрати, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed