Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 07 листопада 2018 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімум встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження за виконавчим листом №153/1253/18 виданого Ямпільським районним судом Вінницької області від 10.12.2008 року перебуває на примусовому виконанні у Ямпільському відділі ДВС. Шлюб між нею та відповідачем розірвано 05 квітня 2017 року. Вони проживають окремо. Донька [PERSON] проживає із нею. Відповідач сплачує щомісяця аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини 1416 грн. 50 коп., які стягуються за судовим рішенням з 2018 року, є наразі недостатніми для належного утримання дитини і задоволення її потреб. Тобто та сума, яку сплачує відповідач в межах зазначеного мінімуму не відповідає потребам реального часу. Відповідач іншої допомоги не надає. Такий розмір аліментів є занадто малим, враховуючи вік дитини, потреби дитини в навчанні, розвитку, а тому й збільшилися витрати для належного забезпечення умов життя та потреб доньки. Враховуючи інтереси доньки, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 3\~500 грн., щомісячно, починаючи із вступу даного рішення в законну силу і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 10 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву вх. №5218 від 31.08.2023 року про розгляд даної справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України\~\~ якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та не з`явився в судове засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~за відсутності\~всіх осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~суд проводить\~розгляд цивільної\~справи без\~фіксування технічними\~засобами,\~за наявними\~у справі\~матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначені відносно них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, а саме із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в м.Ямпіль Вінницької області народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2017 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.4). З копії виконавчого листа № 153/253/18 від 07 листопада 2018 року встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частки від його доходу (заробітку) та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати дитину. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Відповідно до ст.51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення їх розміру. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст.192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 СК України. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст.182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі. Суд звертає увагу, що закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 року виклав висновок, в якому зазначено, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідач є здоровою, працездатною особою, тобто може працювати і отримувати дохід, не має на утриманні інших осіб. Ним не надано заперечень щодо неможливості сплати аліментів в твердій грошовій сумі 3\~500 грн., доказів щодо скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини у частці. Зважаючи на особу платника аліментів та беручи до уваги вік дитини (14 років), суд приходить до висновку, що розмір аліментів 1416 грн. 50 коп., які на даний час сплачує відповідач, не є достатнім розміром для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд також звертає увагу на те, що при вирішенні даного спору суд насамперед має виходити з інтересів самої дитини, з балансу між інтересами дитини, правами батьків і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також встановлені по справі обставини, розмір прожиткового мінімуму, який встановлений на даний час, матеріальне становище сторін по справі, враховуючи інші обставини справи, суд приходить до висновку, що розмір аліментів повинен бути встановлений у розмірі 3 500, 00 грн. щомісячно. Саме такий розмір аліментів суд вважає таким, що може забезпечити достатній життєвий рівень для неповнолітньої дитини. Враховуючи наведене, необхідно змінити спосіб стягуваних з [PERSON] аліментів з 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на тверду грошову суму 3\~500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» аліменти у новому розмірі необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved