Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. В листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями працівників поліції. Позовна заява мотивована тим, що 01 травня 2022 року поліцейським СРПП ВП №6 (м. Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції в Чернівецькій області Нікітоя О.О. відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР №451338 за частиною першою статті 130 КУпАП, за порушення вимог п.2.5 ПДР. Наступного дня, 02.05.2022 року інспектором СРПП ВП №6 (м.Новоселиця) ЧРУП в Чернівецькій області Нікітоя О.О. необґрунтовано та з порушенням вимог КУпАП було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, у відповідності до якого, належний йому транспортний засіб TOYOTA TUNDRA, д.н.з. [NUMBER] було затримано та поміщено на стоянку м. Новоселиця, вул. 28 Червня, 7, Чернівецька область. Посилається на те, що постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 червня 2022 року у справі № 724/966/22 його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2022 року постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 червня 2022 року скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення. Зазначав, що працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та направленні його до суду було грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських припаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/732, що призвело до необґрунтованого притягнення його до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв. Позивач вважає, що наведеними доказами підтверджено його невинуватість в інкримінованому правопорушені та протиправність дій працівників поліції. Зазначав, що внаслідок незаконних дій поліцейських його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, чим заподіяно йому моральні страждання, які полягали у переживаннях щодо розголосу вказаних фактів за місцем проживання та місцем роботи, у зв`язку з побоюванням громадського осуду, позбавленням можливості користуватися спеціальним правом щодо керування транспортним засобом, необхідністю нести витрати на правову допомогу, а також у приниженні честі та гідності через незаконне потрапляння до облікових баз Міністерства внутрішніх справ України, як особи правопорушника. Крім того, позивач зазначає, що йому було спричинено значної моральної шкоди через незаконне затримання та вилучення транспортного засобу, який є єдиним транспортом для його багатодітної сім`ї, оскільки він є батьком трох малолітніх дітей, які відвідують навчальні заклади у м.Чернівці, що понад 20 км від місця проживання його сім`ї в с.Колінківці Чернівецької області, що створило значні незручності, внаслідок чого він змушений був користуватися послугами знайомих або таксі. Також позивач вказує, що діями працівників поліції йому було завдано матеріальну шкоду, яка полягає в тому, що у зв`язку з вчиненням незаконних дій, які полягають у складанні відносно нього безпідставного адміністративного протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП він для захисту своїх прав звертався за допомогою до адвоката та поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45525 грн. Посилаючись на ст.56 Конституції України, ст.ст. 16, 23, 1167, 1173, 1174 ЦК України, позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України на його користь 100 000 (сто тисяч) гривень компенсації моральної шкоди та 45 525 (сорок п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також судові витати. Процесуальні дії суду. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 24.11.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.43). Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 січня 2023 року, після повторного авторозподілу судової справи, прийнято справу до провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.71). Ухвалою суду від 15.03.2023 року відмовлено в заяві представника позивача [PERSON] про прийняття заяви про збільшення позовних вимог та залучення до участі у справі співвідповідачів (а.с.105-106). Ухвалою суду від 15.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.107). Позиція сторін. 26.12.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області від представника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Гроссу Д.М. надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.53-58). Відзив обґрунтовує тим, що ГУНП в Чернівецькій області є неналежним відповідачем, оскільки жодна з вимог не стосується відповідача, крім того, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої, та відповідно як підставу для безумовного відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Вважають, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є достатньою моральною компенсацією для позивача. Також, за скаргою позивача на дії працівників ГУНП було проведено службове розслідування, за результатами якого не було встановлено будь-яких незаконних та/або протиправних дій з боку поліції. Висновок дисциплінарної комісії ні позивачем, ані його представником не оскаржувався. При складанні протоколу у відношенні позивача поліція діяла в межах наданих їм повноважень відповідно до статей 255, 265-1 КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», а доказів про визнання їх дій неправомірними позивачем не надано, як і не доведено факту завдання йому цими діями моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку з протиправністю дій і завданням шкоди. Постановою Чернівецького апеляційного суду про закриття провадження відносно позивача за ч.1 ст.130 КУпАП неправомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено. Твердження позивача про моральні страждання є голослівними і жодними належними та допустимими доказами не підтверджені. Крім того, відсутні належні докази завдання матеріальної шкоди щодо понесених позивачем судових витрат на надання правової допомоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, додавши, що постановою Чернівецького апеляціного суду від 29.07.2022 було встановлено грубе порушення працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.130 КУпАп вимог закону та Інструкції про проведення огляду. Складання акту про затримання та вилучення транспортного засобу від 02.05.2022 є продовженням неправомірних дій працівниками поліції. Наразі [PERSON] оскаржив дії працівників відділення поліції №6 (м.Новоселиця) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області щодо неправомірного складання акту затримання та вилучення транспортного засобу від 02.05.2022 до Чернівецького окружного адмінстративного суду, розгляд справи триває. Представник відповідача ГУНП в Чернівецькій області Гроссу Д.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позов. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 01 травня 2022 року поліцейським СРПП ВП №6 (м.Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області Нікітоя О.О. складено щодо [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП серії ДПР 18 №451338 від 01 травня 2022 року (а.с.138). Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №451338, [PERSON] 01 травня 2022 року о 25:50 год в с.Колінківці Чернівецького району Чернівецької області керував транспортним засобом марки «Тайота Тундра» державний номерний знак [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. На вимогу пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 2 травня 2022 року автомобіль [PERSON] TOYOTA TUNDRA з номерним знаком [NUMBER] тимчасово затримано та доставлено для зберігання на спеціальний майданчик по [ADDRESS] (а.с.11). Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 червня 2022 року у справі №724/966/22, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.129-133). Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2022 року, постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 червня 2022 року скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у діях [PERSON] події і складу адміністративного правопорушення. Судом апеляційної інстанції встановлено, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735 (а.с.13-18). Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статями 1166,1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цьогоКодексу). Відповідно до пункту 4 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21) зазначено, що: «У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18)». Аналіз вищевикладених положень дає змогу дійти висновку, що в особи, щодо якої провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, закрито судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, стосовно позивача [PERSON] здійснювалося провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. За змістом норм глав 19-21 КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності розпочинається зі стадії складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2022 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Отже, суд прийшов до висновку, що дії працівника поліції щодо складання відносно [PERSON] протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно та відшкодування якої здійснюється незалежно від вини. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п.5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доказування моральної шкоди покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. В судовому засіданні доведено, що внаслідок незаконних дій уповноваженої особи Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області позивач зазнав моральних (душевних) страждань у зв`язку з притягненням його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, так як йому необхідно було доводити свою невинуватість перед судом та рідними, витрачати час на захист свого порушеного права. Також позивач змушений був звернутись за правовою допомогою до адвоката та нести в зв`язку із цим додаткові матеріальні витрати. Доказів, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди у розмірі заявленої позивачем, а саме у сумі 100 000 грн, її характер та обсяг, в даному випадку суду не було надано. Посилання представників позивача в судовому засіданні на те, що спричинення позивачу значної моральної шкоди є також наслідком неправомірних дій поліцейських щодо затримання та вилучення транспортного засобу позивача на підставі акту від 02.05.2022 року, внаслідок чого транспортний засіб в подальшому було відчужено для потреб Національної гвардії України, що призвело до позбавлення позивача можливості користуватися власним автомобілем, судом до уваги не приймаються, оскільки останніми не надано суду належних доказів визнання дій поліцейських щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу позивача від 02.05.2022 року - неправомірними, крім того, дії поліцейських щодо правомірності складання даного акту є предметом судового розгляду в іншій справі. Так, представником позивача було повідомлено суд про те, що в Чернівецькому окружному адміністративному суді знаходиться на розгляді адміністративна справа №600/1792/23-а за позовом [PERSON] про визнання протиправними дії працівників відділення поліції №6 (м.Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у позивача від 02.05.2022 року, проте розгляд справи станом на 11.08.2023 не завершено. При з`ясуванні судом думки представників позивача щодо можливості закінчити розгляд справи за наявними матеріалами справи, останні не заперечували, доповнень не зазначили, клопотань про зупинення провадження до розгляду адміністративної справи №600/1792/23-а не заявляли. Таким чином, суд

Outcome: partial