Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У червні 2023 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просило суд стягнути з останньої на його користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 4898,61 грн та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 04 липня 2022 року між сторонами був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ АТ №2766287, яким було забезпечено автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] . 09 грудня 2022 року о 12:10 год. відповідачка на забезпеченому автомобілі ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Центральній, 61 в м. Павлограді скоїла ДТП, внаслідок чого автомобіль марки "Део Ланос", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Рішенням щодо розподілу відповідальності учасників ДТП від 29.12.2022 року відповідачку було визнано винною в порушенні п.15 Правил дорожнього руху, а власнику потерпілого ТЗ, [PERSON] , за його заявою було виплачено страхове відшкодування у розмірі 9056,40 грн. Також 12.03.2023 року об 11:50 год. відповідачка в м. Павлоград по вул. Горького, 163 керувала автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем марки "Рено Кенго", реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався позаду, у результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Потерпілій стороні з боку позивача також було виплачено страхове відшкодування у розмірі 9797,23 грн. При цьому при заподіянні обох ДТП відповідачка керувала забезпеченим ТЗ ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , що у свою чергу стало порушенням п.13.2 ст.13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки при укладанні договору страхування 50-відсоткова знижка надавалася за умови особистого керування застрахованою особою ТЗ, у зв`язку з чим позивач, з урахуванням добровільної сплати відповідачкою 4528,20 грн страхового відшкодування, просить суд стягнути залишок у розмірі 4898,61 грн. Ухвалою суду від 20 червня 2023 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання з`явилася відповідачка, уточнені позовні вимоги не визнала повністю, просила суд відмовити в їх задоволенні на підставі того, що, оскільки на час укладання полісу страхування з боку позивача була заявлена знижка у ромірі 50 відсотків, а вона при цьому ще є пенсіонеркою, волонтером та вдовою, вона не має сплачувати вказані кошти позивачу в порядку регресу. Також відповдіачка суду пояснила, що дійсно підписувала страховий поліс копія якого наявна в матеріалах справи; відповідачка не є та не була власником автомобіля яким керувала під час ДТП щодо яких йдеться у цій справі; визнає, що позивачем було сплачено зазначені суми страхового відшкодування. Позивач просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04 липня 2022 року між сторонами був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ АТ №2766287, яким було забезпечено автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказане підтверджується копією зазначеного полісу. При цьому відповідно копії реєстраційного посвідчення, власником автомобілю ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . 09 грудня 2022 року о 12:10 год. відповідачка на забезпеченому автомобілі ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Центральній, 61 в м. Павлограді скоїла ДТП, внаслідок чого автомобіль марки "Део Ланос", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Зазначене підтверджується копією повідомлення про ДТП. Рішенням щодо розподілу відповідальності учасників ДТП від 29.12.2022 року, відповідачку було визнано винною в порушенні п.15 Правил дорожнього руху, а власнику потерпілого ТЗ, [PERSON] , за його заявою було виплачено страхове відшкодування у розмірі 9056,40 грн, що підтверджується копіями зазначеного рішення щодо розподілу відповідальності учасників ДТП, повідомленням про ДТП та Заявою про страхове відшкодування. Відповідно копії платіжного доручення №9291 від 20 лютого 2023 року, позивачем було виплачено страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 9056,40 грн. 12.03.2023 року об 11:50 год. відповідачка в м. Павлоград по вул. Горького, 163 керувала автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем марки "Рено Кенго", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] і який рухався позаду, у результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Винною у скоєнні зазначеної ДТП було визнано відповідачку. Вказане підтверджується копією постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/3483/23 від 28 квітня 2023 року. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У результаті вказаної ДТП [PERSON] звертався до позивача із повідомленням про ДТП та Заявою про страхове відшкодування, на підставі чого останньому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 9979,23 грн згідно копії страхового акта №ОЦВ-СП-23-04-88672/1. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За нормою ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п.35.1 ст.35 вказаного вище Закону України, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, позивач діяв відповідно приписам чинного законодавства, сплатив потерпілим особам страхові відшкодування, а тому має право зворотної вимоги (регресу) до відповідачки. При цьому згідно з п.13.2 ст.13 вказаного вище Закону України розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. А відповідно до п.38-1.1 ст.38-1 вказаного вище Закону України у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. У ході судового засідання відповідачка підтвердила, що в результаті двох вказаних вище ДТП позивачем були виплачені страхові відшкодування. Проте відповідачка в судовому засіданні не визнала уточнені позовні вимоги повністю на підставі того, що вважала, що згідно вказаного вище укладеного полісу страхування вона звільнена від сплати будь-яких страхових відшкодувань, проте суд не може погодитися із вказаними доводами. Так, судом раніше встановлено, що відповідачка керувала забезпеченим ТЗ ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить не їй, а [PERSON] , у зв`язку з чим у такому випадку не підлягає застосуванню припис п.13.2 ст.13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на який посилалася остання. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими матеріалами справи. При цьому суд звертає увагу на уточнену позовну заяву, згідно якої позивач зазначив, що відповідачкою після відкриття провадження у справі було сплачено на його рахунок частково суму страхового відшкодування у розмірі 4528,20 грн, на підтвердження чого останнім було надано суду копію виписки. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином суд, взявши до уваги викладені по справі обставини, досліджені на їх підтвердження докази та те, що відповідачка керувала забезпеченим ТЗ, який не належав їй на праві власності, приходить до висновку, що вказаний уточнений позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved