Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, він перебував з відповідачкою,[PERSON] , у шлюбі який було розірвано на підставі рішення Андрушівського районного суду по справі №272/733/14-ц від 04.07.2014. Від даного шлюбу у них народились двоє дітей - [PERSON] (в подальшому прізвище дитини було змінено на [PERSON] ), [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В подальшому на підставі рішення Андрушівського районного суду по справі № 272/1059/14-ц від 14.10.2014 стягнуто з Позивача на користь Відповідачки аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення кожної з дітей повноліття. 28.04.2015 відповідачка, [PERSON] , зареєструвала шлюб із [PERSON] . Після укладання вказаного шлюбу чоловік відповідачки, [PERSON] , вирішив усиновити [PERSON] , [INFO] , і у зв`язку із цим звернувся до Андрушівського районного суду з відповідною заявою. За наслідками розгляду вказаної заяви [PERSON] прийнято рішення Андрушівським районним судом від 29.03.2019 у справі № 272/1718/18 про усиновлення [PERSON] , [INFO] , згідно із яким внесено зміни в актовий запис про народження [PERSON] , а саме: в графі «батько» замість [PERSON] записано [PERSON] , в графі «прізвище» замість [PERSON] записано [PERSON] , в графі «по батькові» замість [PERSON] записано [PERSON] . З моменту набрання законної сили рішенням Андрушівського районного суду від 29.03.2019 у справі № 272/1718/18 позивач залишився лише біологічним батьком вже [PERSON] , [INFO] (з 01.05.2019 року). При зверненні позивачем до відповідача з приводу припинення матеріальних відносин щодо утримання вже біологічного сина [PERSON] , [INFO] , він отримував відмову з боку відповідачки, яка повідомляла про те, що в силу вимог абз. 2 ч. 1 ст. 232 СК України вона бажає збереження матеріального забезпечення, і в зв`язку із таким її бажанням продовжувались стягуватись аліменти на утримання [PERSON] , 2013 р.н. В подальшому відповідач вирішила все ж таки зменшити розмір аліментів, подавши до Андрушівського районного суду Житомирської області позов про відмову від аліментів на дитину та зменшення розміру аліментів. Рішенням Андрушівського районного суду по справі № 272/267/23 позов задоволено, припинено стягнення аліментів на [PERSON] [INFO] , та зменшено розмір стягуваних аліментів з позивача з 1/3 частини на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Однак вказаним рішенням суду вирішено питання про припинення аліментів на [PERSON] з моменту набрання законної сили по такому рішенні суду. [PERSON] вважає, що виконавчий лист №272/1059/14-ц в частині стягнення з нього аліментів не підлягає виконанню з моменту набрання законної сили рішенням суду по справі № 272/1718/18 від 29.03.2019 року, а саме з 01.05.2019 року та обов`язок утримувати біологічного сина, [PERSON] , [INFO] , припинено з 01.05.2019, тобто з моменту набрання законної сили рішення суду. Борг по аліментам має бути зменшений на нарахований борг з 01.05.2019 по 22.06.2023 (набрання законної сили по рішенню суду по справі № 272/267/23). Ураховуючи викладене позивач просить суд задовольнити позов та зменшити борг по сплаті аліментів на утримання [PERSON] на 58144,33 грн., який він розрахував наступним чином: борг станом на липень 2023 року зменшив на розмір боргу станом на 01.05.2019 та зменшив даний борг навпіл, оскільки вказаний борг є на двох дітей (134772,28 грн. (борг на момент червня 2023 року) - 18483,63 грн. (борг станом на 01.05.2019 відповідно до довідки Андрушівського районного відділу ДВС ЦЗМРУ МЮ (м. Хмельницький) = 116288,65 грн. (це розмір боргу на 2 дітей за період з 01.05.2019 року по 01.07.2023 року. Розмір боргу на [PERSON] , [INFO] , становить 1/2 від вказаного боргу - 58144,33 грн.). Крім того позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити позов. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи без самостійних вимог у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку: Судом встановлено, що Позивач - [PERSON] та Відповідач у справі - [PERSON] перебували у шлюбі до його розірвання 04.07.2014 на підставі рішення Андрушівського районного суду по справі № 272/733/14-ц (а.с. 6). Від даного шлюбу у Позивача та Відповідача народились двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 6). В подальшому на підставі рішення Андрушівського районного суду по справі №272/1059/14-ц від 14.10.2014 стягнуто з Позивача на користь Відповідача аліменти в розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення кожної з дітей повноліття (а.с. 7). 28.04.2015 року Відповідач - [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] . Після укладання вказаного шлюбу чоловік Відповідача - [PERSON] вирішив усиновити [PERSON] , [INFO] , і в зв`язку із цим звернувся до Андрушівського районного суду з відповідною заявою. За наслідками розгляду вказаної заяви [PERSON] прийнято рішення Андрушівським районним судом від 29.03.2019 по справі № 272/1718/18 про усиновлення [PERSON] [INFO] , згідно із яким внесено зміни в актовий запис про народження [PERSON] , в графі «батько» замість [PERSON] записано [PERSON] , в графі «прізвище» замість [PERSON] записано [PERSON] , в графі «по батькові» замість [PERSON] записано [PERSON] (а.с. 8-10). З моменту набрання законної сили рішенням Андрушівського районного суду від 29.03.2019 по справі № 272/1718/18 Позивач залишився біологічним батьком лише [PERSON] [INFO] (з 01.05.2019 року). При зверненні Позивачем до Відповідача щодо припинення матеріальних відносин щодо утримання вже біологічного сина [PERSON] [INFO] , Позивач отримував відмову з боку Відповідача. Рішенням Андрушівського районного суду по справі № 272/267/23 задоволено позовні вимоги [PERSON] та припинено стягнення аліментів на [PERSON] , [INFO] та зменшено розмір стягуваних аліментів з Позивача з 1/3 частини на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с. 12-14). Однак, вищевказаним рішенням суду вирішено питання про припинення аліментів на [PERSON] з моменту набрання законної сили по такому рішенні суду. Суд вважає, що виконавчий лист №272/1059/14-ц в частині стягнення з Позивача - [PERSON] аліментів не підлягає виконанню з моменту набрання законної сили рішенням суду по справі № 272/1718/18 від 29.03.2019 року, а саме з 01.05.2019 року з огляду на наступне. Правові наслідки усиновлення передбачені СК України, а саме ст. 232 СК України. В дійсності згідно з ч. 1 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками й особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права й обов`язки між усиновленою особою та усиновлювачем і його родичами за походженням (ч. 3 ст. 232 СК України). Частинами 4, 5 ст. 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права й накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача в такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. 31.08.2022 у своїй постанові Верховний суд України у справі №522/5039/21 висловив свою думку, щодо даних правовідносин, і зазначив наступне: аналіз вищенаведених положень сімейного законодавства свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину до її повноліття заснований на факті батьківства, натомість усиновлення змінює суб`єктний склад правовідносин матері, батька та дитини. Тлумачення положень абз. 2 ч. 1 ст. 232 СК України у контексті збереження прав та обов`язків щодо дитини одним із батьків за походженням дає підстави для висновку, що законодавець передбачив можливість дитині, усиновленій однією особою, зберегти правовий зв`язок із батьком або матір`ю за походженням, які не позбавлені батьківських прав та надали згоду на усиновлення. При цьому таке збереження правового зв`язку можливе лише в спосіб, який виключає ситуацію, у якій у дитини, з юридичної точки зору, будуть одночасно дві матері або два батька. Тобто в разі усиновлення дитини чоловіком збереження прав та обов`язків між дитиною і її біологічним батьком виключене, однак можливе збереження прав та обов`язків між матір`ю і дитиною. Відповідно, якщо усиновлювачем є жінка, збереження прав та обов`язків між дитиною і її біологічною матір`ю виключається, але можуть бути збережені права та обов`язки між батьком і дитиною. Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на вказану позицію Верховного суду України у Позивача відпав обов`язок сплачувати аліменти на усиновлену дитину - [PERSON] , [INFO] . В силу вимог ст. 232 ЦПК України обов`язок утримувати [PERSON] , [INFO] , у Позивача припинено з 01.05.2019, тобто з моменту набрання законної сили рішення суду по справі № 272/1718/18. Таким чином борг по аліментам має бути зменшений на нарахований борг з 01.05.2019 року по 22.06.2023 рік (набрання законної сили по рішенню суду по справі №272/267/23). Зазначений розмір боргу розраховується наступним чином - станом на липень 2023 року його розмір зменшується на розмір боргу станом на 01.05.2019, та відповідно зменшується борг навпіл, оскільки такого роду борг є на двох дітей. Таким чином, 134772,28 грн. (борг на момент червня 2023 року) - 18483,63 грн. (борг станом на 01.05.2019 відповідно до довідки Андрушівського районного відділу ДВС ЦЗМРУ МЮ (м. Хмельницький) = 116288,65 грн. (розмір боргу на 2 дітей за період з 01.05.2019 по 01.07.2023. Отже, розмір боргу на [PERSON] , [INFO] , становить 1/2 від вказаного боргу - 58144,33 грн. Вказані обставини визнані відповідачем та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи викладене суд задовольняє позов та зменшує [PERSON] борг по сплаті аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , стягнутих на підставі рішення суду по справі №272/1059/14-ц, з урахуванням рішенням суду по справі №272/267/23 у зв`язку із його усиновленням на підставі рішення суду по справі №272/1718/18, який виник за період з 01.05.2019 по 01.07.2023 на 58144,33 грн.. Задовольняючи позов суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved