Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

У квітні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Грандвіс» (далі - ПрАТ «СК «Грандвіс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 69 834,56 грн. та судові витрати. Позов мотивовано тим, що 17 грудня 2019 року між ПрАТ «СК «Грандвіс» та ТОВ «Агропартнер» було укладено Договір страхування транспортних засобів № 01-80/12, предметом страхування якого є майнові інтереси страхувальника ТОВ «Агропартнер», пов`язанні з володінням, користуванням та розпорядженням легковим автомобілем «Renault Logan» (46L), державний номерний знак (д.н.з.) [NUMBER] . 19 вересня 2020 року о 10 год 30 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWO, д.н.з. [NUMBER] , в м.Києві на б-р Дружби Народів,42, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Logan» (46L), д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року (справа № 757/43107/20) у даній дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП) визнано водія [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Позивач вказує, що на підставі висновку автотоварознавчого експертного дослідження № 225 від 09 жовтня 2020 року про визначення вартості відновлювального ремонту, на підставі заяви страхувальника від 12 жовтня 2020 року, страхового акту № 11-10/20 від 15 жовтня 2020 року, було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 69 834,56 грн. на рахунок ФОП [PERSON] для здійснення ремонту застрахованого автомобіля. Відповідно до довідки про ДТП № 3020272637381509 від 19 вересня 2020 року, виданої Управлінням патрульної поліції в м.Києві, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ЗАЗ-DAEWO, д.н.з. [NUMBER] , застрахована не була, оскільки водій [PERSON] належить до пільгової категорії громадян згідно посвідчення № [NUMBER] . В подальшому на запит ПрАТ «СК «Грандвіс», 02 лютого 2023 року Управління патрульної поліції в м.Києві повідомляло, що водій [PERSON] під час даної ДТП не мав при собі посвідчення, що підтверджують його причетність до пільгової категорії громадян, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 22 червня 2022 року МТСБУ надало відповідь, що не вбачається підстав для здійснення регламентної виплати страхового відшкодування, оскільки у наданих позивачем документах відсутні докази того, що водій [PERSON] відноситься до пільгової категорії громадян. Позивач вказує, що оскільки станом на 13 грудня 2022 року, вважаючи, що водій [PERSON] відноситься до пільгової категорії громадян, направили позовну заяву до Господарського суду міста Києва про стягнення з МТСБУ страхового відшкодування. В ході розгляду справи № 910/14098/22 судом було з`ясовано, що водій [PERSON] не відноситься до пільгової категорії громадян, провадження у справі було закрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. У позові зазначається, що 13 лютого 2023 року ПрАТ «СК «Грандвіс» направляло [PERSON] претензію на суму 69 834,56 грн. щодо відшкодування даної суми протягом 7 днів з дня отримання претензії. Однак, станом на дату подання позову відповідачем претензія залишилась без реагування. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.52,53). Відповідачу [PERSON] судом направлялись копії ухвали суду, позовну заяву з додатками за адресою його реєстрації (а.с.51). Поштове відправлення двічі повернулось до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Судом також 24 липня 2023 року розміщено оголошення про розгляд справи на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.55). Позивач про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с.53). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17 грудня 2019 року між Приватний акціонерним товариством «Страхова компанія «Грандвіс», як страховиком, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропартнер», як страхувальником, було укладено Договір страхування транспортних засобів № 01-80/12, предметом страхування якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язанні з володінням, користуванням та розпорядженням легковим автомобілем «Renault Logan» (46L), д. н. з. [NUMBER] . Строк дії договору страхування встановлено відповідно до п. 6.1 договору до 16 грудня 2020 року. (а.с.5-7). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 19 грудня 2019 року, транспортний засіб «Renault Logan», номер шасі (кузова) [NUMBER] , дата випуску 2019 рік, реєстраційний номер [NUMBER] , власником транспортного засобу є ТОВ «Агропартнер» (а.с.9). Суд звертає увагу на те, що Договір страхування транспортних засобів № 01-80/12, укладений між ПрАТ «СК «Грандвіс» та ТОВ «Агропартнер» 17 грудня 2019 року, предметом страхування якого є майнові інтереси, пов`язанні з володінням, користуванням та розпорядженням легковим автомобілем «Renault Logan» (46L), д.н.з. [NUMBER] , номер шасі (кузова) [NUMBER] , дата випуску 2016 рік, то як свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано 19 грудня 2019 року, дата випуску автомобіля - 2019 рік. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року (справа № 757/43107/20-ц) встановлено, що [PERSON] 19 вересня 2020 року о 10 год 30 хв., керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , в м.Києві на б-р Дружби Народів, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем Рено, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Водія [PERSON] визнано винним у даній ДТП за ст.124 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.32). Згідно ч. 6 ст.. 82 ЦПК Українивирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п.п. 4.1.1. Договір страхування транспортних засобів № 01-80/12 від 17 грудня 2019 року, ДТП, яке мало місце 19 вересня 2020, відноситься до страхових ризиків. 21 вересня 2020 року до ПрАТ «СК «Грандвіс» надійшло повідомлення про подію від [PERSON] , що має ознаки страхового випадку за вх. № 603. 12 жовтня 2020 року подано директором ТОВ «Агропартнер» до позивача заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.11,12). Згідно висновку № 225 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 09 жовтня 2020 року, складеного експертом-автотоварознавцем Громовим А.М. (свідоцтво Мінюсту України дійсно до 25 жовтня 2022 року, посвідчення а.с.28 зворот), вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Logan», реєстраційний номер [NUMBER] , склала 75 141,44 грн. (а.с.16-19). ПрАТ «СК «Грандвіс» складено акт № 11-10/20 від 15 жовтня 2020 року про настання страхового випадку і розмір виплати страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування, щодо застрахованого автомобіля «Renault Loga» реєстраційний номер [NUMBER] , становить 69 834,56 грн., яка підлягає перерахуванню на СТО (а.с.13). ПрАТ «СК «Грандвіс» за платіжними дорученнями № 1892 від 20 жовтня 2020 року, № 2087 від 19 листопада 2020 року здійснило перерахування страхового відшкодування ФОП [PERSON] за ремонт і запчастини автомобіля «Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , згідно рахунку № СФ- 0000333 від 01 жовтня 2020 року (а.с.30,31), на загальну суму 69 834,56 грн. (а.с.14, 155). Як вбачається з листа МТСБУ № 3-01б/15246 від 20 липня 2022 року, відповідно до відомостей, отриманих з Центральної бази даних МТСБУ, встановлено, що відносно транспортного засобу марки DAEWOО, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , договір обов`язкового страхування цивільного-правової відповідальності не укладався. За наданими ПрАТ «СК «Грандвіс» документами відсутні докази, що [PERSON] відноситься до категорії громадян, які звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а тому не вбачаються підстави для здійснення регламентної виплати в рахунок відшкодування витрат, понесених за договором майнового страхування (а.с.34). Згідно довідки Управління патрульної поліції в місті Києві ДПП НПУ № 3020272637381506 про дорожньо-транспортну пригоду, водій [PERSON] - учасник ДТП, яке сталося 19 вересня 2019 року о 10 год. 30 хв. в м.Києві, б-р Дружби Народів, 42, має посвідчення пільгової категорії громадян (а.с.40). Однак, відповідно до листа Управління патрульної поліції в місті Києві ДПП НПУ від 30 січня 2023 року № 2917/41/11/5/02-2023, розглянуто запит щодо інформації, яка міститься у вищевказаній довідці, та зазначено, що під час вказаної ДТП водій [PERSON] не мав при собі посвідчення, що підтверджує його причетність до пільгової категорії громадян, звільнених від обов`язкового страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.39). Як вбачаєтеся з копії ухвали Господарського суду міста Києва від 10 квітня 2023 року у справі № 910/14098/22 за позовом ПрАТ «СК «Грандвіс» до МТСБУ про відшкодування збитків, провадження у справі закрито за заявою позивача, у якій вказано, що належним відповідачем є [PERSON] , а не МТСБУ (а.с.37). Звернувшись до суду із позовом, ПрАТ «СК «Грандвіс» просило суд відповідно до статті 993 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь виплачене страхове відшкодування. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. До страховика переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Судом встановлено, що винна у ДТП особа - відповідач [PERSON] на момент ДТП не мав договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, не відноситься до категорії пільгових осіб, які мають право не укладати даний договір. Відповідно до ст.36.4 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 01 липня 2004 року № 1961-ІV страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов`язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ). Статтею 13.1. Закону № 1961-ІV визначено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. За відсутності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у винуватця ДТП страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в пункті 36.4 статті 36 Закону № 1961-ІV прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов`язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача сплаченого ПрАТ «СК «Грандвіс» страхового відшкодування в сумі 69 834,56 грн. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У прохальній частині позову позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2 684, 00 грн., витрати на професійну правничу допомогу, не вказуючи суму таких витрат. Відповідно до п.1.ч.3.ст.133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. За текстом позову, позивачем вказується, що орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу очікується у розмірі 8 000,00 грн., однак зміст позову не містить заяви сторони позивача про те, що докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. За відсутності такої заяви позивач мав подати докази понесення судових витрат до часу ухвалення у справі рішення та відповідно заявити про їх стягнення з відповідача, однак цієї процесуальної дії сторона позивача не вчинила, при цьому згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зазначення ж у прохальній частині позову узагальненої вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат, адже за такого викладу прохальної частини, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір. Ураховуючи, що зміст позову відповідної заяви не містить, за відсутності доказів понесених витрат позивача на правову допомогу, безпідставними є вимоги позивача про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу. Звертаючись до суду з позовом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 грн, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 10 квітня 2023 року (а.с.50). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2 684,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial