Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,16 га, розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 469681 від 16.04.2003 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину що у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 469681 був виданий Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 16.04.2003, тобто після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та у зв`язку з розбіжністю прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть ( [PERSON] ) та у Державному акті на право приватної власності на землю (Крецул). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.08.2023 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,16 га, розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 469681 від 16.04.2003 року, виданого на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Кислицької сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 22 березня 2000 року за № 164, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 10-08-394. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.04.2003 року, виданого Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять вищезазначене спадкове майно. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до заповіту від 10.02.2003 року посвідченого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 87, [PERSON] усе своє майно, де б воно не знаходилося і в чому б воно не існувало і взагалі все те, що по закону він на день смерті матиме право заповів [PERSON] . Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметі звичайної домашньої обстановки і вжитку. Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 10.07.2003 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 469681 був виданий на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Кислицької сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 22 березня 2000 року № 164, а безпосередньо у вказаному рішенні міститься посилання на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0238672, який раніше належав [PERSON] . Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21.02.2022 по справі № 280/1199/18 висловив наступну правову позицію: "Державний акт, виданий після смерті спадкодавця, може свідчити про набуття ним права власності на земельну ділянку лише за умови прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця.". Отже, з урахуванням того, що рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Кислицької сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 22 березня 2000 року № 164 було прийнято за життя спадкодавця, він набув право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,16 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Щодо прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та у Державному акті на право приватної власності на землю (Крецул), слід зазначити, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 по справі № 500/1994/19 за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Кислицька сільська рада Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] були чоловіком та дружиною. При цьому, в мотивувальній частині рішення суду зазначено, зокрема наступне: "Як свідчить зміст наданих копій документів в прізвищі [PERSON] за час його життя неодноразово припускались помилки в її написанні як [PERSON] .". Отже, на думку суду, розбіжності у прізвищі спадкодавця не спростовують належність померлому [INFO] [PERSON] земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 469681 від 16.04.2003 року. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved