Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка є її донькою. Від шлюбу з [PERSON] вона має доньку - [PERSON] , 2011 року народження, яка між тим є дитиною з інвалідністю по зору. Отже дівчинка є її онукою. Вказує, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Батька дитини рішенням суду від 10.01.2023 позбавлено батьківських прав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 17 квітня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.05.2023 відкладено підготовче судовове засідання у зв`язку з неповідомленням відповідача про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 20.06.2023 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 14.08.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку з неповідомленням відповідача про день, час та місце проведення судового засідання. У судове засідання позивач, представник позивача та представник третьої особи не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача та представника третьої особи надійшли заяви про проведення розгляду справи без їх участі. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, представник третьої особи просив вирішити спір в інтересах дитини. Відповідач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно і належним чином відповідно до ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. З урахуванням вищевикладеного судом 29 серпня 2023 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Згідно копії свідоцтва про шлюб 20.07.2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Згідно свідоцтва про народження [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Відповідно копії посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є дитиною з інвалідністю (а.с.17). Згідно довідки Управління адміністративних послуг від 11.01.2021 неповнолітня дитина зареєстрована у своєї бабусі - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). [PERSON] навчається в Комунальному закладі «Чернігівському навчально-реабілітаційному центрі» Чернігівської обласної ради. Дитиною постійно опікується бабуся [PERSON] (а.с.19). Відповідно довідки МВС України [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.24). Крім того, [PERSON] під наглядом лікаря психіатра та нарколога, не перебуває, що підтверджується копіями довідок Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні №112 та №203 від 16.02.2023 (а.с.25). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.01.2023 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.20-22). Відповідно рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №339 від 01.06.2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.56-58). Крім того, [PERSON] сама добровільно погодилась на позбавлення її батьківських прав, по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON] , що підтверджується заявою від 08.09.2020 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Кезлею В.І. (а.с.23). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Найкращі інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, можуть перевищувати інтереси батьків. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п.16, 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оскільки відповідач повністю самоусунулася від виховання дитини, не спілкується з нею і не проявляє ніякого інтересу до її життя, не цікавиться її навчанням, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно суд зазначає, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідач має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). V. Розподіл судових витрат У відповідності до положень ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved