Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

09.03.2023 представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконною постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №84/02-31 від 28.02.2023, винесену приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В.О. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у спадковій справі №54/2022 на частку квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що після смерті матері 06.07.2022 позивачка подала приватному нотаріусу Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В.О. заяву про відмову від спадщини [PERSON] на користь дочки [PERSON] онуки спадкодавця, яка в свою чергу подала заяву про прийняття спадщини. На підставі поданої [PERSON] заяви нотаріусом зареєстрована спадкова справа №54/2022, у спадковому реєстрі №69444716. 28.12.2022 позивачка подала нотаріусу заяву, якою відкликала попередньо подану заяву про відмову від спадщини [PERSON] на користь доньки [PERSON] та висловила намір прийняти спадщину. 28.02.2023 позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в межах спадкової справи №54/2022 на частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] та надала для цього всі необхідні документи. Однак, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №84/02-31 від 28.02.2023, з якої слідує, що позивачка пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини, визначений ст.1270 ЦК України. Постанова нотаріуса обґрунтована висновком Верховного суду у постанові від 25.01.2023 у справі №676/47/21, провадження №61-8014ск22, що п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить ст.1270,1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Позивач вважає, що постанова КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою строк для прийняття спадщини на період воєнного стану продовжено додатково на 4 місяці від строку, встановленого ст.1270 ЦК України, на даний час діє, тому відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину є необґрунтованою та незаконною. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 13.03.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 20.03.2023 приватний нотаріус Дем`яненко В.О. надала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Вказала, що постанова КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою КМУ №719 від 24.06.2022, дійсно є чинною, але суперечить ст.1270,1273 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню згідно ч.4 ст.4 ЦК України. Наполягає, що позивачка пропустила строк для відкликання заяви про відмову від спадщини, встановлений п.6 ст.1273 ЦК України, що унеможливлює подачу заяви про прийняття спадщини. Звернула увагу, що п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 №164 встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місці. Разом з тим, постанова не передбачає зупинення строку відкликання заяви про відмову від спадщини. 27.03.2023 представник третьої особи [PERSON] адвокат Власенко В.І. надав письмові пояснення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважає, що оспорювана постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії є законною та обґрунтованою, так як п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить ст.1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. 13.04.2023 позивачка надала відповідь на відзив, в якій категорично не погодилася з позицією нотаріуса, оскільки заява про відкликання поданої нею заяви про відмову від спадщини, в якій підтвердила, що приймає спадщину після смерті [PERSON] , подана нотаріусу 28.12.2022, прийнята нотаріусом та зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №289. Ця заява зберігається в спадковій справі №54/2022. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень Постанова Верховного Суду у справі №676/47/21 прийнята 25.01.2023, тобто через місяць після подання нею нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а сама справа відноситься до категорії справ: «у спорах, що виникають із земельних відносин, з них: визнання незаконним акта, що порушує право власності на земельну ділянку». У цій постанові Верховним судом викладено обставини спору у судовій справі, рішення в якій суд першої інстанції виніс у 2021 році, задовго до початку війни та введення на території України воєнного стану. На той час Постанови КМУ №164 від 28.02.2022, на яку посилається в позовній заяві, ще не існувало. Вважає, що позиція Верховного Суду у справі №676/47/21 регулюючи спірні правовідносини, які виникли у мирний час, до прийняття Постанови КМУ №164 від 28.02.2022, не може застосовуватися до цих правовідносин, оскільки не враховує тієї обставини, що її мати померла [INFO] , тобто після введення на території України воєнного стану. Переконана, що спірні правовідносини, які виникли під час дії воєнного стану, повинні регулюватися з урахуванням Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022. На її думку, постанова Верховного Суду у справі №676/47/21 регулює правовідносини, які відмінні від тих, які виникли у спадковій справі №54/2022, тому не може застосовуватися як підстава для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Зазначила, що при поданні нотаріусу оригіналів документів, заяви про відмову від спадщини, на підставі якої реєструвалася спадкова справа №54/2022, та при поданні заяви №289 від 28.12.2022 про відкликання заяви про відмову від спадщини і про прийняття спадщини, жодних роз`яснень про необхідність визначитися приймати спадщину чи відмовитись від її прийняття саме в шестимісячний строк з боку нотаріуса не було. Вважає, що 28.12.2022 нотаріус повинна була відмовити їй у прийнятті заяви про прийняття спадщини та відкликання раніше поданої заяви про відмову від її прийняття, так як станом на 28.12.2022 з часу відкриття спадщини 24.03.2022 минуло вже дев`ять місяців, однак вона була прийнята без будь-яких заперечень. В обох поданих нею заявах відсутні дані про роз`яснення їй змісту ст.1270,1273 ЦК України, які визначають строки на прийняття та відмову від спадщини, що підтверджується їх змістом. З урахуванням строків для прийняття спадщини, які були визначені Постановою КМУ №164 від 28.02.2022, останнім днем десятимісячного строку з моменту смерті [PERSON] є [INFO] , тобто станом на цю дату постанови Верховного Суду у справі №676/47/21 від 25.01.2023 не існувало. Вважає, що нею обрано належний спосіб захисту права на спадкування майна [PERSON] , оскільки постанова Верховного Суду у справі №676/47/21 прийнята після закінчення строків на прийняття спадщини, визначених як ЦК України, так і Постановою КМУ №164 від 28.02.2022 у будь-якому випадку, а правовідносини, які нею врегульовані, виникли до початку дії воєнного стану та є відмінними від тих, що викладені у позові. Якби Верховний Суд прийняв постанову у справі №676/47/21 до спливу шестимісячного строку з дня смерті її матері і нотаріусом було роз`яснено про правові ієрархії, на які нотаріус в подальшому посилається з огляду на позицію Верховного Суду, то позивачка подала б всі заяви у строк, визначений законом, що діяв на той час. Проте, під час неодноразових звернень до нотаріуса у період дії воєнного часу їй надавались усні роз`яснення, що подати заяву про прийняття спадщини може протягом десяти місяців з дня відкриття спадщини, а свідоцтво про право на спадщину буде видане після спливу десятимісячного строку. Про існування принципів правових ієрархій, які в подальшому унеможливлять отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину в разі подання заяви про прийняття спадщини після закінчення шестимісячного строку визначеного ЦК України, нотаріус не зазначала. За таких обставин, позивачка мала правомірні очікування, що після 24.01.2023 отримає свідоцтво про право на спадщину, оскільки за місяць до спливу десятимісячного строку подала для цього необхідну заяву про прийняття спадщини. Постанова КМУ №164 від 28.02.2022 з прийнятими змінами та доповненнями на даний час є діючою, ніким не оскаржена та не скасована, тому не може бути ігнорована при обчисленні строків для прийняття спадщини у період воєнного стану. Через це вважає, що відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, яка обґрунтована можливим виникненням в подальшому спору щодо спадкового майна між нею і третьою особою, у разі видачі їй свідоцтва про право на спадщину, ґрунтується на припущеннях. Звернула увагу, що як працівник медицини, покладалася на те, що отримає кваліфіковану допомогу нотаріуса у оформленні своїх спадкових прав, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з незалежних від неї причин. Вважає, що її вини в тому, що зараз фактично позбавлена права на спадкування немає, вчинила всі необхідні дії як громадянин України, що свідчать про прийняття нею спадщини в законний спосіб. На її думку, спадщину прийняла належним чином у визначені для цього строки, тому позов підлягає задоволенню. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені у позові та відповіді на відзив обставини. Просили задовольнити. Наполягали, що заява про відкликання заяви про відмову від спадщини та її прийняття подана вчасно. Відповідачка позов не визнала, згідно із викладеними у відзиві обставинами. Зауважила, що позивачкою не наведено жодної обставини непереборної сили, яка б не дозволила їй своєчасно звернутися до нотаріуса у передбачені ч.6 ст.1273 ЦК України. В заяві про відмову від спадщини зазначено строки, в які позивачка могла звернутися до нотаріуса про її відкликання, тобто протягом строку, встановленого для її прийняття. Представник третьої особи заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що матір`ю позивачки є [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 23.05.1985 Орджонікідзевським відділом ДРАЦС м. Харків, актовий запис №1185. За даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00035995108 від 30.06.2022, відділом ДРАЦС Валківського РУЮ Харківської області 16.11.1990 складено актовий запис про шлюб [PERSON] з [PERSON] , після чого позивачці присвоєно прізвище [PERSON] . [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.03.2022 Валківським відділом ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ (м. Харків), актовий запис №203. Після смерті матері [PERSON] 06.07.2022 подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь своєї дочки [PERSON] рідної онуки спадкодавця, що зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за 2022 рік за №120, на підставі заяви нотаріусом заведено спадкову справу №54/2022, у спадковому реєстрі №69444716. Заява подана у відповідності до ст.1273 ЦК України в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, відповідно до ст.1270 ЦК України. В цей же день 06.07.2022 до нотаріуса подала заяву [PERSON] рідна онука спадкодавця про прийняття спадщини [PERSON] у зв`язку з відмовою від спадщини на її користь дочки спадкодавця, заява зареєстрована у журналі реєстрації вхідної кореспонденції за 2022 рік за №144/02-14 та в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за 2022 рік за №121, подана у відповідності до ст.1269 ЦК України в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, відповідно до ст.1270 ЦК України. Згідно даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.07.2022 відділом ДРАЦС у м. Самборі Самбірського району Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів), [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , актовий запис №158. 28.12.2022\~ [PERSON] \~подала нотаріусу заяву, в якій вказала, що відкликає свою заяву про відмову від спадщини [PERSON] на користь дочки [PERSON] онуки спадкодавця, та приймає спадщину. Заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за 2022 рік за №289. Заява подана після закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України. Інших спадкоємців, передбачених ст.1261,1266 ЦК України, не має. В шлюбі спадкодавець на день смерті не перебувала. 28.02.2023 [PERSON] подала заяву, в якій просить видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] та надала необхідні документи. Заява реєстрована 28.02.2023 у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за 2023 рік за №37. Постановою приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В.О. №84/02-31 від 28.02.2023 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , так як у встановлений ст.1270 ЦК України строк відмовилась від спадщини на користь своєї дочки [PERSON] рідної онуки спадкодавця. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч.2 ст.4 ЦК України). Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (ч.4 ст.4 ЦК України). У доктрині приватного права зауважується, що ієрархія актів цивільного законодавства може базуватися на їх юридичній силі (вимір по вертикалі). Вона поширюється, по-перше, на співвідношення закону та підзаконних актів та, по-друге, на співвідношення Конституції та законів (як кодифікованих, так і інших (поточних)). Одночасно слід визнати існування ієрархії між ЦК як кодифікованим законом та іншими (поточними) законами, що регулюють цивільні відносини. Ця ієрархія базується на визнанні ЦК основним актом цивільного законодавства (вимір ієрархії по горизонталі) (див. Цивільний кодекс України: науково-практичний коментар. Т. 1: Загальні положення. Особи / за ред. І.В. Спасибо-Фатєєвої. - Харків: ЕКУС, 2020. - С. 45). Стосовно виміру ієрархії актів цивільного законодавства по горизонталі, то в ст.4 ЦК України закріплюється пріоритет норм ЦК (як основного регулятора приватних відносин) над нормами інших законів. Причому, що такий спосіб вирішення колізії норм ЦК із нормами інших законів, із констатацією пріоритету норм ЦК над нормами інших законів, підтримувався, зокрема, Конституційним Судом України (рішення від 13.03.2012 у справі №5-рп/2012), Верховним Судом України (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13, постанова Верховного Суду України від 16.12.2015 у справі №6-2023цс15), Великою Палатою Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 в справі №334/3161/17 (провадження №14-188 цс 20). Щодо виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, то в ст.4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 в справі №490/7071/16-ц (провадження №61-25815св18). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст.1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України). На час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних\~норм,\~з урахуванням\~виміру ієрархії\~актів цивільного\~законодавства по\~вертикалі,\~свідчить,\~що: правила\~щодо строку\~на прийняття\~спадщини (початок\~перебігу,\~наслідки спливу)\~регулюються\~ЦК України,\~який прийнятий\~Верховною Радою\~України і\~є основним\~актом цивільного\~законодавства України; строк\~на прийняття\~спадщини по\~своїй сутності\~є присічним\~(ст.1270,\~1272\~ЦК України),\~оскільки його\~сплив призводить\~до того,\~що спадкоємець\~вважається таким,\~який не\~прийняв спадщину.\~Тобто сплив\~строку "присікає"\~право на\~прийняття спадщини.\~Проте в\~законі,\~вочевидь з\~урахуванням сутності\~права на\~прийняття спадщини\~як майнового,\~передбачена можливість:\~за згодою\~самих спадкоємців,\~що прийняли\~спадщину,\~подати заяву\~про прийняття\~спадщини (ч.2\~ст.1272\~ЦК України);\~для спадкоємця\~звернутися з\~позовною вимогою\~та за\~наявності поважної\~причини суд\~визначає додатковий\~строк на\~прийняття спадщини\~(ч.3\~ст.1272\~ЦК України); законодавець\~як у\~ст.1270\~ЦК України,\~так і\~в інших\~нормах\~ЦК України,\~не передбачає\~допустимості існування\~такої конструкції\~як "зупинення\~перебігу строку\~на прийняття\~спадщини"\~та можливості\~в постанові\~Кабінету Міністрів\~України визначати\~інші правила\~щодо строку\~на прийняття\~спадщини; п.3\~постанови КМУ від 28.02.2022 №164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану"\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить ст.1270,\~1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ч.2 ст.410 ЦПК України). Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №676/47/21 провадження №61-8014св22. Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За вимогами ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (ч.1,6 ст.1273 ЦК України). В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» звернуто увагу, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд доходить висновку, що п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на яку посилається позивачка, в даному випадку не підлягає застосуванню, оскільки суперечить ст.1270,\~1272 ЦК України. До того ж позивачка, як спадкоємець 1 черги за законом, не довела поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, які повинні бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин, постанова приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №84/02-31 від 28.02.2023 є законною та прийнята згідно чинного законодавства, в зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed