Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

17 серпня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалося на те, що 18 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» і [PERSON] укладено Кредитний договір № 00-3660266, підписаний сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого [PERSON] отримав рошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 18 липня 2021 року та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим Договором. 25 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №25102021, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» відступає шляхом продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги товариства до позичальників, заставодавців та поручителів (надалі Боржники), зазначених у Реєстрі боржників. Згідно п.п.2, 3, 4 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 25102021від 25.10.2021 року, TOB «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 00-3660266 від 18 червня 2021 року, заборгованість за яким становить 22 000,00 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 10 000,00 грн.; заборгованості по процентам 12 000,00 грн. На виконання пп. 4.4.1. Договору факторингу, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на електронну адресу відповідача, позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було направлено Повідомлення-вимогу про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору № 00-3660266 від 18 червня 2021 та погашення заборгованості, проте вимога відповідачем проігнорована. У зв`язку з наведеним, у позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просило стягнути з відповідача на його користь зазначену суму, а також судові витрати в розмірі 2 481,00 грн. Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не з`явився, звернувся до суду з заявою, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, у разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи наведене, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, дійшов наступного висновку. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 18 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» і [PERSON] укладено Кредитний договір №00-3660266, підписаний сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 18липня 2021 року та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору). Згідно з п. 1.4 Договору, процентна ставка за користування кредитним коштами становить 1.00% в день стандартна процентна ставка. Тип процентної ставки фіксована. Сторони погодили, що нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з першого дня отримання кредиту, але не менше ніж до 90-го дня прострочення і застосовується відповідно до умов п. 6.3 Договору. Цільове призначення кредиту на споживчі цілі (п. 1.5 Договору), орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору становить 2 333,95% річних, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 13 000,00 грн. Сторони погодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.3 Договору). Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 10 000,00 грн.на картку позичальника № [NUMBER] , емітовану Банком України (п.2.2 Договору. П. 6 Договору сторони погодили, що у разі порушення позичальником виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, з 4-го дня прострочення заборгованості кредитор визначає заборгованість за кредитом проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою, яка здійснюється з 1-го дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90-го дня прострочення (відповідно до п. 1.4 та пп. 1.4.1-1.4.2 Договору). У випадку прострочення повернення суми кредиту, позичальник сплачує кредитодавцю неустойку (пеню) в розмірі 1.00% від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з 1-го дня прострочення. При цьому, штрафи та пеня за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення позичальником зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної позичальником за цим договором. Згідно з Графіком платежів сторони погодили, що строк кредиту 30 днів, тобто до 18 липня 2021 року; сума кредиту 10 000,00 грн.; сума нарахованих процентів за користування кредитом 3 000,00 грн.; реальна річна процентна ставка 2 333,85%, загальна вартість кредиту 13 000,00 грн. Таким чином, ТОВ «Качай гроші» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало відповідачу кредит в зазначено розмірі, а останній зобов`язався належно виконувати зобов`язання за договором, повернути кредит у встановлені договором строки, сплачувати відсотки за користування коштами відповідно до умов кредитного договору. Судом встановлено, що 25 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 25102021, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» відступає шляхом продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги товариства до позичальників, заставодавців та поручителів (надалі Боржники), зазначених у Реєстрі боржників. Згідно п.п.2, 3, 4 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 25102021від 25.10.2021 року, TOB «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 00-3660266 від 18 червня 2021 року, заборгованість за яким становить 22 000,00 грн., яка складається з:заборгованості за основним боргом 10 000,00 грн.; заборгованості по процентам 12 000,00 грн. Позивач TOB «ФК «Кредит-Капітал» на виконання пп. 4.4.1. Договору факторингу, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на електронну адресу відповідача, позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було направлено Повідомлення-вимогу про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору № 00-3660266 від 18 червня 2021 та погашення заборгованості, проте вимога відповідачем проігнорована. Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини 1\~статті 3 Цивільного кодексу України\~України). Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу, поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до правових норм, добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18\~Закону України\~«Про електронні\~довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до статті\~4 Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму. Зазначена правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 423/581/16-ц. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язання є договір. Згідно з ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). У\~статті 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1\~ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 215 ЦК України\~встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, згідно з положеннями\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049, ч. 1 ст.\~1050 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено: 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов?язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.2.\~ Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець\~має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Між тим,\~ст. 612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. За приписами пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша\~статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою\~статті 1077 ЦК\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частина друга\~статті 516 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Як встановлено вище, на виконання пп. 4.4.1. Договору факторингу, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на електронну адресу відповідача, позивачем було направлено Повідомлення-вимогу про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору № 00-3660266 від 18 червня 2021 року, а тому відповідач був обізнаний про зміну умов кредитного договору, наявну суму заборгованості по кредитному договору та порядок її погашення, тобто [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Фінансовою компанією «Кредит-Капітал». Приймаючи до уваги, що первісним кредитором ТОВ «Качай гроші» виконані всі зобов`язання за кредитним договором, а відповідачем [PERSON] не здійснювалось належним чином виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість в зазначеному вище розмірі, а тому суд вважає позовні вимоги ТОФ «ФК «Кредит-Капітал » обґрунтованими і доведеними. При цьому, суд зазначає, що встановлені вище обставини під час розгляду справи відповідачем не спростовані жодним належним та допустимим доказом, зокрема останній належних доказів повернення ним частково або в повному обсязі грошових коштів за кредитним договором суду не надав, зокрема не спростував розрахунок заборгованості позивача. Отже, вимоги позивача стороною відповідача не спростовані, в той час як в судовому засіданні встановлено факт укладення кредитного договору та наявність по ньому заборгованості, яка станом на час ухвалення рішення не погашена. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 000,00 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 10 000,00 грн.; заборгованості по процентам 12 000,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору, сплачених при подачі позовної заяви, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 481,00 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved