Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Попов В.Є. звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.07.2018 року приблизно о 12:30 в м.Львові по вул.Городоцька, 274 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERCEDES», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням водія [PERSON] (відповідача), та автомобіля «RENAULT», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «RENAULT», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Зазначив, що відповідно до постанови Залізничного районного суду м.Львова від 23.10.2018 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Покликався на те, що на дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Вказав, що водій пошкодженого автомобіля «RENAULT», державний номерний знак « [NUMBER] », - [PERSON] 01.08.2018 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України (позивача) про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Висновку автотоварознавчого дослідження 26.11.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «RENAULT», державний номерний знак « [NUMBER] », склала 47409 грн. 73 коп. Зазначив, що на підставі Наказу №3823 від 15.04.2019 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 34749грн. 73 коп., що підтверджується платіжним дорученням №937246 від 16.04.2019 року. Покликається на те, що в розумінні п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.11, 1166, 1187, 1191 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат. Ствердив, що позивачем з метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача завданні збитки в порядку регресу у розмірі 34 749 (тридцять чотири тисячі сімсот сорок дев`ять) грн. 73 коп. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Попов В.Є. у судове засідання не з`явився, а скерував на адресу суду клопотання про здійснення розгляду справи у відсутності сторони позивача, а також вказав, що позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи виклик відповідача здійснювався у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та останній вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи з часу опублікування оголошення про виклик. Крім того, останнього повідомляли про час і місце розгляду справи, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця його проживання. Відомості про будь-які інші адреси місця проживання чи перебування відповідача чи про його офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні, заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідача не надходило. Ухвалою судді від 06.04.2023р. позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з наявними у ній недоліками. Ухвалою судді від 12.04.2023р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 25.08.2023 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Станом на 25.08.2023р. відзив на позов від відповідача до суду не надійшов, а тому суд розглядає справу за наявними у справі письмовими доказами. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2018 року о 12:30 год. в м.Львові по вул.Городоцька, 274 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERCEDES», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням водія [PERSON] (відповідача), та автомобіля «RENAULT», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «RENAULT», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Постановою судді Залізничного районного суду міста Львова від 23.10.2018р. у справі №462/4671/18, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень. Постанова у справі про адміністративне правопорушення не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили 05.11.2018р. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вказана постанова є обов`язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підлягає доказуванню. У результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «RENAULT», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням водія [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в СК «Домінанта», поліс ОСЦПВ: АМ/4124278. Згідно Висновку автотоварознавчого дослідження №677 від 26.11.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «RENAULT», державний номерний знак « [NUMBER] », склала 47409грн. 73 коп. На час скоєння ДТП, 27.07.2018 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим власник пошкодженого автомобіля з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. За результатами розгляду даної заяви МТСБУ прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та перераховано на рахунок потерпілого 34749грн. 73 коп., що підтверджується наказом №3823 від 15.04.2019 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжним дорученням №937246 від 16.04.2019 року. Листом №3.1-05/12107 від 16.04.2019р. МТСБУ звернулося до відповідача [PERSON] із пропозицією компенсувати зазначені витрати у добровільному порядку, однак на даний час відповідачем цього не зроблено, що стало причиною звернення МТСБУ до суду за захистом своїх прав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України). Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. У відповідності із приписами ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Деліктне зобов`язання виникає з факту настання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, яка не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст.39 вказаного Закону МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст.41 наведеного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 даного Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 Закону. Отже, наведеними законодавчими положеннями встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, у порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням наведеного, за результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Оскільки позивач виплатив потерпілій стороні грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача [PERSON] на відшкодування понесених витрат. Беручи до уваги усі наведені обставини, а також те, що відповідач [PERSON] станом на 25.08.2023р. відзиву на позовну заяву суду не подав, будь-яких доказів щодо безпідставності вимог позивача та на спростування його доводів не представив, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача в порядку регресу завдану шкоду в сумі 34749,73грн. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2147,20 грн. згідно платіжного доручення (інструкції) №932549 від 07.04.2023р. (платник МТСБУ). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 2147,20 грн.

Outcome: approved