Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

14.04.2023 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 21.08.2023 року уточнив та просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 2/3 частку земельної ділянки площею 5,4326 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:001:0538. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Заповіт спадкодавець не залишила, спадкоємцями першої черги за законом являються сини [PERSON] та [PERSON] , спадщину позивач прийняв шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 29.03.2023 року за №317/02-14 позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що між він не є єдиним спадкоємцем. 17.05.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, який заявою від 21.08.2023 року та просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 5,4326 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:001:0538. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2023 року зустрічний позов прийнято до свого провадження та об`єднано в одне провадження із первісним позовом. Позивач за первісним позовом в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, не заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог. Позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутності, наполягає на задоволенні зустрічних позовних вимог та не заперечує проти задоволення первісних позовних вимог. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,4326 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:001:0538, що підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9917547982023 від 08.04.2023 року та інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.04.2023 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2022 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72587582 від 24.05.2023 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 19.04.1983 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.02.1979 року Багатянською сільською радою Ізмаїльського району; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.01.1984 року Багатянською сільською радою Ізмаїльського району. Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою Багатянської сільської ради Ізмаїльського району №1065 від 26.10.2022 року, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Крім цього встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк відповідно до ст. 1273 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на користь [PERSON] , що підтверджено заявою від 11.11.2022 року, посвідченою державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 29.03.2023 року за №317/02-14 позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що між він не є єдиним спадкоємцем. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved