Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Представник позивача звернуся до суду з позовом в інтересах позивача в якому зазначив, що 14.01.2021 року сталось дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hundai IX35» яким керувала [PERSON] та автомобіля марки «Mersede Bens E-220» під керуванням [PERSON] . Постановою Новоселицького районного суду від 26.01.2021 року у Справі №720/95/21 [PERSON] визнано винним в тому, що 14.01.2021 року, близько 21:55 год., в с. Рокитне по вул. Емінеску Новоселицького району Чернівецької області, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Mersede Bens E-220», номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Hyundai ix35», державний номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, та на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП. Вартість відновленого ремонту автомобіля «Hyundai ix35», державний номерний знак [NUMBER] становить 27844 грн.. МТСБУ виплатило [PERSON] в рахунок нанесеного їй матеріальної шкоди 10418 грн. 17 коп.. На сьогоднішній день залишилось не відшкодованим 17825 грн. 53 коп.. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму не відшкодованої шкоди в розмірі 17825 грн. 53 коп., понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та додатково суду пояснив, що різниця у вартості ремонту та страхових виплатах полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже і різниця в понесених [PERSON] . витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Представник відповідача подав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що вимоги позивача до відповідача вважає необґрунтованими оскільки позивач на власний розсуд ототожнює проведений ремонт автомобіля з нанесеними пошкодженнями в результаті ДТП. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази дійшов наступного висновку. Постановою Новоселицького районного суду від 26.01.2021 року у Справі №720/95/21 [PERSON] визнано винним і в тому, що 14.01.2021 року, близько 21:55 год., в с. Рокитне по вул. Емінеску Новоселицького району Чернівецької області, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Mersede Bens E-220», номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Hyundai ix35», державний номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, та на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП, що обома сторонами не оспорюються та суд вважає, доведеним відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України. Відповідно до висновку експерта №29-04-23 від 20.04.2023 року вартість відновленого ремонту автомобіля «Hyundai ix35», державний номерний знак [NUMBER] пошкодженого в результаті ДТП 14.01.2021 року становить 34681 грн. 81 коп.. Відповідно до висновку МТСБ (а.с.13,14) прийнято рішення про виплату власнику автомобіля в рахунок відшкодування шкоди 10418 грн. 47 коп.. Відповідно до висновку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №73616 (а.с.16-26) вартість проведеного ремонту транспортного засобу «Hyundai ix35», державний номерний знак [NUMBER] пошкодженого в результаті ДТП 14.01.2021 року становить 34681 грн. 81 коп. становить 27844 грн.00 коп.. Згідно з ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6- 691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей які підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку, згідно зі статтею 1194 ЦK України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим -шкодуванням), яка ним одержана від страховика. (Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/7666/19.) Суд вважає, оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повність встановлена постановою суду, кошти витрачені позивачем на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 17825, 53 грн., вже понесеними [PERSON] на оплату виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобілю. Згідно з ст..133 ЦПК України, Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судом встановлено, що позивачем поніс витрати по сплаті судового збору відповідно до квитанції від 31.05.2022 року в сумі 992 грн. 40 коп. (а.с.49), поніс витрати на оплату послуг експерта в сумі 9900 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 36000 грн.. Суд вважає, що 36000 грн. потрачених позивачем на правничу допомогу є співмірним із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт під час розгляду справи в суді.

Outcome: approved