Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] ( [INFO] , ІПН: [NUMBER] ) за її адресою місця проживання. При цьому позивачка посилається на те, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 січня 2020 року. За часів шлюбного життя у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, син залишився проживати разом з нею, проте відповідач почав чинити перешкоди у тому, щоб син постійно проживав з матір`ю. Розуміючи, що перешкоди з боку відповідача в проживанні сина будуть й надалі вона звернулась до Служби у справах дітей Одеської міської ради за місцем свого проживання із заявою про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з нею. Висновком органу опіки та піклування від 11 лютого 2022 року за № 01-11/163/1вих, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, вирішила вважати за доцільним визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Позивачка зазначила, що визначення місця проживання дитини разом з нею не зашкодить інтересам відповідача на спілкування з сином та прийняття участі в його вихованні, оскільки висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 лютого 2022 року за № 01-11/161/1вих, встановлений порядок (можливість) визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] . Позивачка зауважила, що працевлаштування відповідача моряком та перебування за кордоном під час здійснення морських рейсів, не дозволяє йому здійснювати постійний догляд за дитиною, забезпечувати безперервний процес його виховання, догляду за станом здоров`я, учбовим процесом, а тому, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, та забезпечення повноцінного, безперервного догляду за дитиною, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з`явилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, повідомлявся, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2009р.. Рішенням Київського районного суду м. Одеси 21 січня 2020р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (цивільна справа №947/20135/19). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №9680 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції від 31 жовтня 2012р.). З матеріалів справи вбачається, що малолітня дитина проживає разом з мамою за адресою: [ADDRESS] . Так, загальні засади регулювання сімейних відносин визначено положеннями ст.7 СК України, згідно яких жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї; дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст.161 СК України при вирішенні спору щодо місця проживання дітей суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Суду надано Висновок Приморської районної адміністрації ОМР від 11 лютого 2022 року за №01-11/163/1вих про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , згідно якого Приморська районна адміністрація ОМР, як орган опіки та піклування, вирішила вважати доцільним визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] . Також до суду надано Висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 лютого 2022 року за № 01- 11/161/1вих, яким встановлений порядок (можливість) визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яким визначений графік спілкування [PERSON] з [PERSON] , шляхом встановлення систематичних зустрічей батька із сином. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК , якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частинами 1, 2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст. 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. Як вбачається з Висновку Приморської районної адміністрації ОМР від 11 лютого 2022 року за №01-11/163/1вих., спеціалістом територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Приморському районі, з дозволу та у присутності матері, було проведено телефонну бесіду з малолітнім [PERSON] , [INFO] , про що складено акт бесіди від 19 січня 2022 року, відповідно до якого малолітній виявив бажання проживати і з матір`ю, і з батьком, тиждень через тиждень. З батьком спілкується коли той приїжджає із-за кордону. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved