Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

У травні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення частини вартості майна, що перебуває у спільній частковій власності. В позовній заяві позивач зазначив, що сторони є співвласниками транспортного засобу марки Citroen, модель Berlingo, тип легковий, рік випуску 2006, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , колір червоний, реєстраційний номер [NUMBER] . Автомобіль належить позивачу та відповідачці на праві спільної часткової власності. Частка позивача у праві власності на автомобіль , а частка відповідачки . Право власності позивача на 1/4 частину автомобіля виникло у зв`язку із прийняттям ним спадщини після смерті його батька - [PERSON] , який був також і чоловіком відповідачки. До моменту смерті [PERSON] автомобіль перебував у його користуванні, з моменту відкриття спадщини та до сьогодні, автомобіль перебуває в користуванні відповідачки з огляду на\~те,\~що вона\~володіє часткою\~у праві\~власності,\~яка становить\~3/4. На момент придбання автомобіля [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. За життя [PERSON] не склав заповіту. У зв`язку з цим позивач та відповідачка прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] як спадкоємці за законом першої черги відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, як дитина та дружина спадкодавця. До складу спадщини, яка відкрилась у зв`язку зі смертю [PERSON] \~увійшла 1/2\~ частина автомобіля.\~Інша ж\~1/2 частина автомобіля належала відповідачу в силу вимог\~ст.\~60\~Сімейного кодексу\~України та ч. 3 ст. 368 ЦК України. Позивач, який з моменту смерті [PERSON] жодного разу не використовував автомобіль для задоволення своїх потреб, має право вимагати від відповідачки сплати на його користь вартості 1/4 частки автомобіля. Відповідно до звіту про оцінку майна від 10.03.2023 р., складеного ФОП [PERSON] , вартість автомобіля становить 142820,00 грн. У зв`язку з цим з відповідачки на користь позивача просить стягнути вартість 1/4 частки автомобіля, яка становить 35705,00 грн. (142820,00 грн. /4x1= 35705,00 грн.), судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву не подавала, про причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON] - [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] народився [INFO] в м. Чортків Тернопільської області, що стверджується даними паспорта серії [NUMBER] , виданого Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області. 15 грудня 2020 року в. о. державним нотаріусом Чортківської\~районної державної\~нотаріальної контори\~-\~державним нотаріусом\~Бучацької державної\~нотаріальної контори\~Максимович Л.В. видане свідоцтво про право на спадщину за законом про те, що на підставі статті\~1261\~Цивільного кодексу\~України спадкоємцями\~зазначеного у\~свідоцтві майна\~ [PERSON] ,\~1958\~року народження,\~який помер\~ [INFO] ,\~є його\~син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~-\~ [NUMBER] ,\~який зареєстрований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~який спадкує\~ (одну другу) частку у спадщині; його дружина [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка спадкує 1/2 (одну\~другу)\~частку у\~спадщині.\~Спадщина,\~на яку\~у вказаній\~частці видане\~це свідоцтво,\~складається з\~ (однієї\~другої)\~частини автомобіля,\~котрий належав\~спадкодавцю на\~підставі свідоцтва\~про реєстрацію\~серії [NUMBER] ,\~зареєстрованого 20.04.2013\~підрозділом МВС\~ТСЦ 6145,\~транспортного засобу\~марки Citroen,\~модель Berlingo,\~тип легковий,\~рік випуску\~2006,\~шасі (кузов,\~рама)\~№ \~ [NUMBER] ,\~колір червоний,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] . Свідоцтво про\~право на\~спадщину на\~1/2 (одну другу) частку вказаного майна (тобто на частину транспортного засобу) видано [PERSON] . Право власності на спадщину на (одну другу) частку вказаного майна (тобто на частину транспортного засобу) та право власності на частину транспортного засобу було визнано 24 липня 2019 року на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області справа №608/752/19 за [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - «ЦК\~України»), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Оскільки право власності за своєю суттю є правом цивільним, то підстави його виникнення, насамперед, визначені нормами ЦК України. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Спадкування є підставою для виникнення у позивача права власності на частину автомобіля відповідно до положень ст. 1216 ЦК України. На момент придбання автомобіля [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. За життя [PERSON] не склав заповіту. У зв`язку з цим позивач та відповідачка прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] як спадкоємці за законом першої черги відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, як дитина та дружина спадкодавця, про що зазначалось вище. Ч. 1 ст. 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З огляду на викладене, до складу спадщини, яка відкрилась у зв`язку зі смертю [PERSON] \~увійшла 1/2 частина автомобіля.\~Інша ж\~1/2 частина автомобіля належала відповідачці в силу вимог ст. 60 Сімейного кодексу України та ч. 3 ст. 368 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. З огляду на особливість автомобіля як об`єкта цивільних прав та з огляду на те, що позивач та відповідачка проживають в різних населених пунктах, позивач фактично позбавлений можливості користуватися автомобілем. Так, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Право на\~виділ в\~натурі позивачу\~1/4 частки автомобіля гарантоване йому і ч. 1 ст. 364 ЦК України, якою встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Цивільне законодавство розділяє речі, які є об`єктом цивільного обороту, на подільні та неподільні. Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Автомобіль є річчю неподільною, позаяк його фізичний поділ в будь-якому випадку унеможливлює використання його транспортного засобу. На користь того, що автомобіль є річчю неподільною, свідчить і зміст п. 39 постанови Верховного Суду від 08.02.2022 р. у справі № 209/3085/20. У постанові\~Верховного Суду\~від 25.05.2020\~р.\~у справі\~№ 347/955/16\~зроблено висновок\~про те,\~що у\~ситуації,\~коли один\~із подружжя,\~який не\~користується спірним\~автомобілем,\~просить виплатити\~йому компенсацію\~вартості його\~частки у\~вказаному праві,\~згідно з\~вимогами статей\~60,\~61,\~70,\~71\~СК України\~слід присудити\~відповідну компенсацію\~за рахунок\~іншого із\~подружжя,\~який цим\~автомобілем користується,\~незалежно від\~його згоди. Хоча позивач та відповідачка не є подружжям, однак висновки щодо застосування норм права при вирішенні спору про стягнення компенсації вартості неподільної речі підлягають врахуванню відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України. До такого змісту спонукає і Позиція Верховного Суду, що висловлена у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 р. у справі № 209/3085/20, в якій вказано, що результат тлумачення приватно-правових норм, тобто діяльності зі з`ясування їхнього змісту (сенсу), має бути розумним. Верховний Суд в постанові від 18.04.2022 р. у справі № 520/1185/16-і вже звертав увагу на те, що загальні засади (принципи) цивільного права є фундаментальними, й інші джерела правового регулювання, насамперед акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту цих засад (принципів). Останні мають пряму дію, а тому їх слід ураховувати, здійснюючи, зокрема, тлумачення приписів актів цивільного законодавства. Позивач, який з моменту смерті [PERSON] жодного разу не використовував автомобіль для задоволення своїх потреб, має право вимагати від відповідача сплати на його користь вартості 1/4 частки автомобіля. Відповідно до звіту про оцінку майна від 10.03.2023 р., складеного ФОП [PERSON] , вартість автомобіля становить 142820,00 грн. У зв`язку з цим з відповідачки на користь позивача слід стягнути вартість 1/4 частки автомобіля, яка становить 35705,00 грн. (142820,00 грн. /4x1= 35705,00 грн.). Згідно із ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Зі змісту ст. 15 ЦК України, випливає, що кожна особа має право на захист свого: *цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; *інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав. Ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням\~викладеного,\~ефективним способом\~захисту порушених\~прав позивача\~є стягнення\~з відповідачки\~на його\~користь вартості\~1/4 частини автомобіля у розмірі 35705,00 грн. Щодо розрахунку понесених судових витрат, то хочу зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» позивачем сплачено 1073,60 грн. судового збору за подання позовної заяви. Розмір судового збору обґрунтовано тим, що ціна позову становить 35705,00 грн. До такого змісту спонукає те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується. Факт сплати судового збору підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.2970610759.1 від 27.04.2023 р. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) \~ \~ \~ \~ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем понесено\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу у\~розмірі 4000,00\~гривень, що підтверджується: договором про надання правничої (правової) допомоги № 01/2021-09-04 від 04.09.2021 р.; додатковою угодою № 1 від 06.03.2023 р. до договору про надання правничої (правової) допомоги № 01/2021-09-04 від 04.09.2021 р.; актом приймання-передачі коштів від 04.09.2021 р.; актом від 15.08.2023 р. про надання правничої (правової) допомоги згідно з договором про надання правничої (правової) допомоги № 01/2021-09-04 від 04.09.2021 р., які підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved