Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивач Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Вимоги позову мотивовані тим, що відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 213.05.2018 №14-С «Про постановку на облік неповнолітніх» малолітню [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік, як дитину, що опинилась в складних життєвих обставинах. Згідно заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13.09.2017 (справа №754/5785/17) матір дитини, [PERSON] , позбавлено батьківських прав відносно доньки. Батько дитини, [PERSON] , є наркозалежним. З 11.06.2015 перебуває на обліку в Київській міській наркологічній лікарні «Соціотерапія» з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. З 2018 періодично проходить реабілітацію від наркотичної залежності. Малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом з бабою [PERSON] та дідом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації здійснено виїзд за вищевказаною адресою та з`ясовано, що умови для проживання та виховання малолітньої [PERSON] задовільні. 27.03.2023 батько дитини, [PERSON] , надав нотаріальну згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] 04.05.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, на якій був присутній батько дитини, розглянуто питання щодо надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] . Одноголосним рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було рекомендовано органу опіки та піклування надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] . Орган опіки та піклування дійшов висновку, що батько свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує матеріально. На підставі вищевикладеного, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 26.05.2023 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 02.08.2023 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про визнання вимог позову та розгляд справи за його відсутності, крім того, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява про те, що відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 213.05.2018 №14-С «Про постановку на облік неповнолітніх» малолітню [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік, як дитину, що опинилась в складних життєвих обставинах. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.09.2017 (справа №754/5785/17) матір дитини, [PERSON] , позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Батько дитини, [PERSON] , є наркозалежним. З 11.06.2015 перебуває на обліку в Київській міській наркологічній лікарні «Соціотерапія» з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, стан відміни та з 2018 р. періодично проходить реабілітацію від наркотичної залежності. Малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом з бабою [PERSON] та дідом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання дитини, спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації здійснено виїзд за вищевказаною адресою та з`ясовано, що умови для проживання та виховання малолітньої [PERSON] , задовільні. Відповідно до інформації школи І-ІІІ ступенів №294 Деснянського району м. Києва за період навчання малолітня [PERSON] , [INFO] , проявила себе сумлінною та відповідальною ученицею, забезпечена повністю всім необхідним для навчання та розвитку. Відвідує батьківські збори та цікавиться успіхами дитини в школі баба [PERSON] та дід [PERSON] , при цьому батько участі в шкільному житті дитини не бере. Відповідно до наданої інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Деснянського районну м.Києва, дитина [PERSON] , [INFO] отримує первинну медичну допомогу в даному центрі, що згідно складеної декларації з лікарем-педіатром. Про здоров`я турбується баба, та покриває всі витрати на лікування. Згідно з ч.2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається та не спростовано під час судового розгляду, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, не забезпечує дитину матеріально, не спілкуються з донькою і не цікавиться її життям. Зокрема, відповідачем [PERSON] вчинено нотаріальну заяву, засвідчену приватним нотаріусом Адаменком О.І., згідно з якою [PERSON] не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Також матеріали справи містять заяву відповідача від 02.08.2023 про визнання вимог позову у повному обсязі, а також просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України» від 12.06.1998 № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується висновком Органу опіки та піклування від 17.05.2023 за № 102/02/38-2138. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачу виконувати обов`язки по вихованню дитини. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст. 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. 1 ЦПК України та з урахуванням положень ч.4 ст. 10 ЦПК України (яка на даний час кореспондується з ч.1 ст.13 ЦПК України), вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав (ч.2 ст. 166 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження свого матеріального стану, який унеможливлює сплату аліментів на утримання дитини. Доказів перебування на їх утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, а також на підтвердження наявності або відсутності майна суду не надано. З урахуванням вказаного, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та найкращі інтереси дитини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору, таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved