Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

06.04.2023 року [PERSON] (далі - Позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину з інвалідністю, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі половини від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 100 % прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи з дня пред`явлення позову та довічно. Виклад позицій учасників справи Стислий зміст позовної заяви Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] /позивач/, є рідною дочкою [PERSON] /відповідача/. Позивач є повнолітньою дитиною-інвалідом із групою інвалідності перша «А» безстроково та потребую постійного стороннього догляду. Позивач є незаміжньою, проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , 1973 року народження, яка постійно її доглядає та тому вона позбавлена можливості працювати. Відповідач мешкає у м. Білгород-Дністровський. Він отримав вищу медичну освіту, має постійний стабільний заробіток - працює сімейним лікарем в комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги Білгород-Дністровської районної ради». Як вказує позивач, відповідач ніякої участі у житті власної дитини-інваліда не приймає, уникає платити їй аліментів, не надає ніякої матеріальної допомоги, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Здоров`я позивача, її матеріальний стан, необхідність купляти ліки та витрати на інші потреби (у тому числі сезонні або непередбачувані витрати) - відповідача не цікавлять та не турбують. Стислий зміст відзиву відповідача Представник відповідача адвокат Клименко С.Ю. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказано, що відповідач не погоджується з вимогами позивача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Свої заперечення обґрунтовує наступним, що дійсно відповідач не часто спілкується з донькою через навантаження на роботі, але не відмовляється допомагати їй в силу своїх можливостей. На даний час Відповідач є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією та довідкою по результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках. Крім того, має на утриманні матір другої групи інвалідності та сина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Що стосується розміру аліментів представник відповідача зазначає, що відповідач не працює та не має доходу, водночас на рівень заробітку відповідача суттєво впливає його стан здоров`я, що унеможливлює збільшення доходу і погіршує його фінансові можливості. Так як відповідач не заперечує проти надання допомоги непрацездатній доньці, то вважаємо за доцільне встановити розмір аліментів на доньку в розмірі 1/4 частина від заробітку (доходів) відповідача. З огляду на вище вказане просить суд у задоволені позову відмовити, прийняти рішенням про стягнення з відповідача на користь позивача 1/4 частини від заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та на період інвалідності. Процесуальні дії у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2023 року провадження по справі було відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням дати судового засідання на 03.05.2023 року. 02.05.2023 року від представника відповідача адвоката Клименка С.Ю. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи для підготовки відзиву. 05.06.2023 року представником відповідача подано відзив. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, представником відповідача адвокатом Клименко С.Ю. була подана заява про розгляд справи без її участі. З урахуванням ст.ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її розгляду по суті за відсутності позивача і відповідача. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та їх нормативне обґрунтування Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] /відповідач/ є батьком [PERSON] , [INFO] /позивача/. Даний факт підтверджується копією повторного свідоцтва про народження від 25.06.2009 року серії [NUMBER] , виданого Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, в якому вказано, що про моє народження в Книзі реєстрації народжень 04.10.2000 року зроблено відповідний актовий запис за № 1091. Позивач досягла повноліття та є інвалідом першої групи («А») інвалідності з дитинства, 20.12.2018 року інвалідність встановлена безстроково (копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 232100 від 20.12.2018 року). Так, правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовані положеннями Глави 16 СК України. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Тобто, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: 1) повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; 2) потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; 3) матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Згідно з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з - урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані особами з інвалідністю, у тому числі дітьми з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Отже українське законодавство виділяє три основні види непрацездатності: непрацездатність за віком, непрацездатність за станом здоров`я та непрацездатність у зв`язку із входженням особи до групи осіб, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Особою з інвалідністю визнається особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»). Подібне визначення осіб з інвалідністю міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». При цьому суд зазначає, що для застосування правил статті 198 СК України не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Таким чином , на підставі вище вказаних письмових доказів, судом встановлено, що позивач є непрацездатною повнолітньою донькою відповідача та має право на утримання та матеріальну допомогу з боку батька. Згідно з наданими позивачем письмових доказів, судом встановлено, що за станом здоров`я вона потребує постійної сторонньої догляду. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги від батька також. Відповідач не заперечує, що донька потребує його матеріальної допомоги і він може їй надавати таку допомогу, однак просить врахувати, що на його утриманні перебуває матір з другою групою інвалідності та син, а сам він також є людиною з другою групою інвалідності (копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 391476 від 04.10.2022 року). Висновки суду за результатами розгляду справи З урахуванням всіх обставин встановлених в судовому засіданні, щодо матеріального становища сторін, дослідивши можливості надання утримання батьком, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути аліменти на користь непрацездатної повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частина від його доходів та заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, що втратили працездатність. При цьому, судом взято до уваги, що відповідач має ще на утриманні сина та матір з інвалідністю, і сам він, станом на момент розгляду справи, на 70 відсотків втратив професійну працездатність. Отже, визначення розміру аліментів як 1/4 частина від заробітку (доходів) відповідача щомісячно забезпечить поліпшення майнового становища непрацездатної доньки, а законні права та інтереси відповідача не порушаться та не погіршать його матеріальне становище. Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Оскільки в діючому СК України не конкретизовано до якого саме часу батьки зобов`язані утримувати повнолітню доньку, сина з інвалідністю, суд вважає необхідним застосувати до даного спору норму ст. 79 СК України, відповідно до якої: якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. За таких обставин, суд має підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, що втратили працездатність, протягом строку інвалідності, починаючи з дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: partial