Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Адвокат Василенко А.А., діючи на підставі ордера про надання правничої допомоги серії СВ № 1044486 від 27.04.2023 в інтересах [PERSON] , звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання особи на території України, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Городня Чернігівської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року. Вимоги заяви обґрунтовано тим, що заявник народився [INFO] у м.Городня Чернігівської області. У 1980 році заявник закінчив Городнянську середню школу № 2 та навчання у Городнянському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті. Після закінчення проходження військової служби заявник повернувся на місце свого постійного проживання до м.Городня Чернігівської області, де і проживав до кінця 1994 року за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми батьками - [PERSON] та [PERSON] . У грудні 1994 року заявник виїхав з України у пошуках роботи та перебував за її межами впродовж тривалого часу. Оскільки обмін паспортів громадян колишнього СРСР на паспорти громадян України розпочався у травні 1995 року, а заявник у цей час був відсутній за місцем свого постійного проживання, останній не отримав паспорт громадянина України. У 1998 році, під час затримання співробітниками правоохоронних органів у заявника було вилучено паспорт громадянина колишнього СРСР та свідоцтво про його народження, які у подальшому йому повернуті не були. Після повернення до України на постійне місце свого проживання до м.Городня заявник був неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності. Наразі заявник постійно проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] . У грудні 2020 року заявник звернувся до Городнянського сектору управління державної міграційної служби України в Чернігівській області для отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено у видачі паспорта через відсутність документів, які підтверджують факт належності заявника до громадянства України. У судовому засіданні [PERSON] та його представник заявлені вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені в заяві. Заявник докладно розповів про обставини його життя та місце його проживання, у тому числі у період до 1991 року та з 1991 року до моменту звернення до суду. Будучи допитаним під присягою свідка заявник наполягав на тому, що після повернення його зі служби в армії він постійно проживав на території м.Городня разом зі своїми батьками в будинку останніх. В тому числі він проживав разом із батьками і станом на момент проголошення незалежності України в серпні 1991 року. [PERSON] стверджував, що виїхав з території України на заробітки тільки після 1993 року. Представник заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області Федоренко О.Ю. у судовому засіданні проти задоволення вимог заяви не заперечував, при вирішенні питання поклався на розсуд суду. Вказав, що встановлення вказаного факту є підставою для отримання заявником права на набуття громадянства України для подальшого звернення до органів Державної міграційної служби України та отримання паспорта громадянина України. Рішення суду та заява [PERSON] є підставою для отримання громадянства України. Заявник звертався до Городнянського сектору УДМС України з метою отримання паспорта громадянина України, але отримав обгрунтовану відмову, оскільки заявником документально не підтверджений факт його проживання на території України станом на 24.08.1991. Заслухавши в судовому засіданні заявника та його представника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Дослідженням свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно, установлено, що [PERSON] народився [INFO] у м.Городня Чернігівської області, його батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7) Дослідженням довідки КЗ «Городнянський ліцей №2» Городнянської міської ради №30 від 04.11.2020 та атестату про середню освіту серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] , 1963 року народження, навчався у Городнянській середній школі м.Городня та по закінченню навчання у 1980 році отримав атестат про середню освіту (а.с.8,9) З копії військового квитка серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , убачається що [PERSON] 12 листопада 1981 року був призваний на військову службу та 27 вересня 1983 був звільнений з військової служби. (а.с.11-13) З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] убачається, що його видано [PERSON] , [INFO] , уродженці с.Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області, зареєстрованій за адресою: [ADDRESS] . Відмітка про реєстрацію [PERSON] за вказаною адресою датована 07.07.1980 (а.с.4-5) Листом Городнянського сектору управління державної міграційної служби України в Чернігівській області від 03.03.2023 [PERSON] відмовлено в оформленні паспорта громадянина України. ( а.с. 22 ) Допитані в судовому засіданні свідки - матір заявника [PERSON] , рідна сестра заявника [PERSON] показали, що заявник після повернення зі служби в армії постійно проживав на території м.Городня разом зі своїми батьками в будинку останніх. В тому числі заявник проживав разом із батьками і станом на момент проголошення незалежності України в 1991 році. Указані свідки наполягали на тому, що заявник виїхав з території України на заробітки після 1991 року. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] також підтвердили той факт, що після звільнення зі служби в армії у 1980-х роках і до 1991 року включно заявник постійно та безвиїзно проживав на території м.Городня в будинку своїх батьків разом з останніми. Однак точного періоду часу, коли саме заявник виїздив за межі України, свідки вказати не змогли через значний проміжок часу, який сплинув з моменту тих подій. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України. Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені в пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України»). Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Для встановлення факту належності до громадянства України в розумінні статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви/позови про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України, станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 44 Порядку для оформлення набуття громадянства України у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. З матеріалів заяви вбачається, що встановлення факту постійного проживання заявника на території України необхідно йому для отримання паспорта громадянина України. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання заявника [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved