Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, в якому просить визначити додатковий строк тривалістю 3 місяця з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Стислий зміст та обґрунтування позовних вимог [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 25 жовтня 2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1098. Той факт, що спадкодавець був батьком позивача, підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] виданим 19.09.1988 року Орловським міським відділом РАЦС. На день смерті спадкодавцеві належало майно: -квартира під [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на кооперативну квартиру, виданого 21.10.1996 року Білгород-Дністровським виконавчим комітетом; -земельна ділянка площею 0,060 га, що розташована [ADDRESS] на території Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер 5123781300:01:001:0121, яка надана для ведення індивідуального садівництва та належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №055738 виданого 17.03.2004 року Овідіопольською районною державною адміністрацією. 12.07.2023 року позивач звернулась з заявою до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеській області Холудєєвої С.М. про прийняття спадщини за законом, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, заведені спадкової справи після померлого батька, [PERSON] , оскільки вона пропустила строк на прийняття спадщини за законом, та рекомендувала їй звернутися до суду, для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ще у 2017 році позивач виїхала з України, на початку до республіки Білорусь, до своїх родичів, а потім переїхала до родичів, які мешкають на території Російської Федерації. З 2018 року до 2023 року вона тривалий час мешкала та працювала на території Європи та в інших країнах світу, все це підтверджується відмітками у її закордонному паспорті громадянина України № [NUMBER] , виданого 17 липня 2017 року. На територію України вона в`їхала тільки 11 липня 2023 року. Інших спадкоємців на спадщину не має. Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 02 червня 2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №631. Позивач бажає оформити спадщину, однак зробити цього не може, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.07.2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представник Білгород-Дністровської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі. 07.08.2023 року від представник відповідача до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов відзив на вищезазначений позов відповідно до якого представник просив суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення по справі. Відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно дост.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннямист.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 25 жовтня 2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1098. Той факт, що спадкодавець був батьком позивача, підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] виданим 19.09.1988 року Орловським міським відділом РАЦС. Судом встановлено, що на день смерті спадкодавцеві належало майно: -квартира під [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на кооперативну квартиру, виданого 21.10.1996 року Білгород-Дністровським виконавчим комітетом; -земельна ділянка площею 0,060 га, що розташована [ADDRESS] на території Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер 5123781300:01:001:0121, яка надана для ведення індивідуального садівництва та належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №055738 виданого 17.03.2004 року Овідіопольською районною державною адміністрацією. З матеріалів цивільної справи вбачається, що12.07.2023 року позивач звернулася з заявою до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеській області Холудєєвої С.М. про прийняття спадщини за законом, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, заведені спадкової справи після померлого батька, [PERSON] , оскільки вона пропустила строк на прийняття спадщини за законом, та рекомендувала їй звернутися до суду, для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців на спадщину не має. Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 02 червня 2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №631. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина першастатті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно достатті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, з огляду на вищезазначене суд вважає, що обставини наведені позивачем, а саме: її перебування починаючи з 2017 року за кордоном та повернення до України тільки 11 липня 2023 року, призвели до пропущення строку прийнятті спадщини після смерті спадкодавця та дійсно є поважними. Висновки за результатами розгляду справи Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved