Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.07.2019р. між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений договір про надання коштів у позику № 1040855, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого сума позики становить 4 500, 00 грн, зі строком кредитування 30 днів, стандартною процентною ставкою 1, 80 % на день. Оскільки відповідач порушила умови договору та кредитні кошти на сплатила, в тому утворилася заборгованість, яка крім кредитних коштів, включає: відсотки на дату відступлення права вимоги - 2 430, 00 грн, відсотки з моменту відступлення права вимоги на дату укладення розрахунку - 2 250, 00грн, 3% річних - 292, 19 грн, інфляційні втрати - 849, 66 грн. 27.12.2019р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу № 2712-01, за умовами якого, останній набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором на загальну суму 10 321, 85 грн, судовий збір - 2 684, 00 грн, витрати на правничу допомогу - 9 000, 00 грн. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 20.02.2023р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін (а.с.82). Згідно ухвали суду від 28.08.2023р. залучено до участі у справ правонаступника позивача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс» (а.с.212). 3. Позиції учасників судового провадження В судове засідання сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, позивач у позові виклав прохання розглядати справу без його участі, відповідач причини неявки не повідомила (а.с.6, 109). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 05.07.2019р. між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1040855, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого позичальнику надається кредит у розмірі 4 500, 00 грн строком на 30 днів, зі зниженою відсотковою ставкою 1, 26% за кожен день користування у межах строку надання позики, стандартною процентною ставкою 1, 80 % за кожен день користування. Сума нарахованих процентів становить 1 701, 00 грн. (п.п. 1.1.-1.3.). За п.3.4. у разі недотримання умов застосування зниженої процентної ставки, нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою. Згідно п.1.6 договору, позичальник має право ініціювати продовження строку користування позикою, шляхом здійснення платежу не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Відповідно до п.п. 4.4. та 4.5 договору у випадку прострочення клієнт сплачує штраф у розмірі 54, 00 грн, але не більше 2 250, 00 грн (а.с.8-11). За повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 11.11.2022р. за дорученням ТОВ «Авентус Україна» 05.07.2019р. на суму 4 500, 00 грн були переказані кошти клієнту, зокрема на картку [NUMBER] (а.с.12-16). 27.12.2019р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Авентус Україна» укладений Договір відступлення прав вимоги № 2712-01 за умовами якого новому кредитору згідно Додатку № 1 передаються право вимоги до боржників, де під № 1405 рахується боржник [PERSON] з загальною сумою боргу 9 180, 00 грн (а.с.17-30). Після подання позову до суду, 09.03.2023р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладений Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 09-03/23 та 10.03.2023р. Додаткова угода № 1 за умовами яких, первісний кредитор передає права вимоги до боржників зазначених в Додатках № 1 та 3, зокрема за Договором відступлення прав вимоги № 2712-01 від 27.12.2019р. (а.с.113-133). В наступному, 30.05.2023р. між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладений договір № 30-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за умовами якого, первісний кредитор відступає новому кредиторові права вимоги зокрема за договором відступлення 09.03.2023р. № 09-03/23 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс». Згідно реєстру боржників під № 2222 рахується [PERSON] з сумою боргу 10 321, 85 грн (а.с.134-155). З розрахунку заборгованості наданого первісним позивачем вбачається, що станом на 18.01.2023р. заборгованість становить: 4 500, 00 грн - по основній сумі кредиту; 2 430, 00 грн - за відсотками на дату відступлення права вимоги; 2 250, 00 грн - заборгованість по штрафам. 04.08.2019р. відповідач здійснила платіж в розмірі 1 701, 00 грн, яку позивач відніс на погашення процентів. За період з 27.12.2019р. по 23.02.2020р. нараховані 3% річних - 292, 19 грн, а також за період з січня 2020 року по лютий 2022 року нараховані інфляційні втрати - 849, 66 грн (а.с.31-41). За повідомленням ГУ ДМС України в Харківській області [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.81). 5. Мотиви суду За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч.4, 6 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, а також від 23 березня 2020 року справа №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року справа №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Так, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не виконала належним чином зобов`язання перед первісними кредиторами, позивач, який замінив кредиторів у зобов`язанні в порядку відступлення права вимоги, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати надані кошти та відсотки на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку про повне задоволення позову, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором № 1040855 від 05.07.2019р. у загальному розмірі 10 321, 85 грн, що включає: 4 500, 00 грн - заборгованість по основній сумі кредиту; 2 430, 00 грн - заборгованість за відсотками; 2 250, 00 грн - заборгованість по штрафам; 292, 19 грн - 3% річних з 27.12.2019р. по 23.02.2020р.; інфляційні втрати - 849, 66 грн за період з січня 2020 року по лютий 2022 року. 6. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1,4 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду подано договір про надання правової допомоги від 03.01.2023р. адвокатським об`єднанням «Лігал Асістанс», лист з ціною послуг; заяву на надання юридичної допомоги № 144 від 05.01.2023р. згідно якої у даній справі надано: 1 годину консультації - 3 000, 00 грн; 4 години - складання позовної заяви - вартістю 1 500, 00 грн, на загальну суму 6000, 00 грн, а всього 9 000, 00 грн, витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги, платіжне доручення від 17.01.2023р. на суму 56 000, 00 грн (а.с.66-76). У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved