Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Позивач в особі представника позивача - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.09.2014 по 30.09.2021 в розмірі 55443. 97 грн., інфляційні витрати в розмірі 3582. 35 грн., 3% річних в розмірі 584. 86 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «ХТМ». Представник позивача зазначає, що позивач надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. 13.07.2023 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, тапризначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. 25.07.2023 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить застосувати строк позовної давності та проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про наявність поважних причин своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Відповідачі були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] , а саме: [PERSON] з 25.09.2012 до 01.10.2021, [PERSON] з 14.06.1991 до 29.09.2021 та були споживачами послуг опалення та гарячої води. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг водо, теплопостачання та водовідведення» позивач надає відповідачам послуги з опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. В п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідачі, будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашають заборгованість добровільно. Згідно розрахунку заборгованості, який наданий КП «Харківські теплові мережі», відповідачі мать заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.09.2014 року по 30.09.2021 року у сумі 54443 грн. 97 коп., інфляційні витрати в розмірі 3582 грн. 35 коп., 3% річних в розмірі 584 грн. 86 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо строку позовної давності, слід зазначити наступне. У Цивільному кодексі визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (ст.ст. 257, 258 ЦК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.07.2020 року по 30.09.2021 року у розмірі 8835 грн. Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму «інфляційних втрат» як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з порушенням відповідачами грошового зобов`язання, яке виразилося в несвоєчасній оплаті наданих послуг з теплопостачання, позивачем нараховано 3582 грн. 35 коп. інфляційних витрат та 584 грн. 86 коп. - 3% річних від простроченої суми боргу за три останні роки, тобто розраховано за період з 01.07.2020 по 30.09.2021. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial