Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

12 червня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач вказав, що 08 вересня 2001 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, у зв`язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2023 року цивільну справу № 753/9900/23 передано судді Шаповаловій К.В. 27 червня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження та позовна заява з додатками була отримана відповідачем 20 липня 2023 року, про що свідчить зворотнє повідомлення, яке повернулося на адресу суду. Згідно частини четвертої статті 128 ЦПК України, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 08 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1120, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] ( а.с. 2). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: повнолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 979, серія [NUMBER] ; та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2420, серія [NUMBER] . Як зазначив позивач у позовній заяві, сімейні відносини не склалися через відсутність спільних інтересів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подружжя разом не проживає, спільного господарства не веде, шлюб існує лише формально, а тому позивач просить суд його розірвати. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, відповідач не надала суду будь-яких заяв по суті справи та не викладала заперечень щодо розірвання шлюбу, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved