Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» 80400 грн. моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] приблизно о 18 год. 15хв., водій автомобіля «Volkswagen Passat» [PERSON] , рухаючись автодорогою «Київ-Ковель-Ягодин» неподалік с. Іванівка Рівненської області, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пішохід [PERSON] , отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці пригоди. Внаслідок чого позивачу, та родичам померлої, було завдану моральної шкоди та тяжких глибоких душевних страждань внаслідок загибелі матері. Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄДРДР за №12022180000000345. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника( водія) наземних транспортного засобу «Volkswagen Passat» була забезпечена полісом №АР209942612 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «Страхова компанія Євроінс Україна», страхова сума за полісом № АР209942612 на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 260000 грн. 20.01.2023 року позивач звернулася до відповідача з повідомленням про подію, та заявою про виплату страхового відшкодування: моральної шкоди у розмірі 12 мінімальніх заробітних плат, встановлених на дату ДТП (мінімальна заробітна станом на 21.11.2022р., становила 6700,00грн.) 12*6700,00грн. - 80 400,00грн. 13.02.2023 року відповідач листом повідомив позивача, що останній для виплати страхового відшкодування повинна надати «кінцевий процесуальний документ з компетентного органу про прийняте рішення в кримінальному провадженні за фактом вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди». Враховуючи позицію відповідача по справі, а також явне небажання останнього врегульовувати страхову справу та проводити страхове відшкодування, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, як такому що поданий передчасно. Відзив обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Вказує, що на даний час розслідування ДТП здійснюється органом досудового розслідування, встановлюються фактичні обставини пригоди, розшукується обвинувачений, проводяться інші слідчі та розшукові справи. Кінцеве процесуальне рішення (постанова про закриття кримінального провадження або вирок суду) за наслідком розслідування ДТП на даний час відсутнє, тому вважає твердження позивача про наявність правових підстав для визнання заявленої ДТП страховим випадком та визнання такої, що настала, цивільно-правової відповідальності водія [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без участі позивача та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» в судове засідання не з`явилися, розгляд справи просили проводити без участі представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з огляду на наступне. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Суд встановив, що [INFO] приблизно о 18 год. 15 хв. [PERSON] , керуючи легковим автомобілем Volkswagen Passt, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , рухаючись автодорогою Київ-Ковель-Ягодин, зі сторони м. Сарни в напрямку м. Ковель, поблизу с. Іванівка Сарненського району здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка знаходилась на проїзній частині. Вразультаті вказаної ДТП пішохід [PERSON] від отриманих травм на місці події загинула. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Passat» [PERSON] застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №209942612 у ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки про причину смерті [PERSON] , встановлено, що вона є пішоходом, що постраждав внаслідок зіткнення з легковим автомобілем. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] є дочкою померлої [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім`ї встановлено, що склад родичів [PERSON] першого ступеня спорідненості складають: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . 20.01.2023 року до ПАТ «СК «Євроінс Україна» звернулася позивачка із заявою про виплату страхового відшкодування у результаті загибелі [PERSON] у дорожньо-транспортний пригоді, яка мала місце [INFO]. Інші діти загиблої подали заяви про відмову від належної частки страхового відшкодування на користь [PERSON] , на що 09.02.2023 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомила про недостатність подання усіх необхідних документів для виплати такого відшкодування, а саме: кінцевого процесуального документа з компетентного органу про прийняте рішення в кримінальному провадженні за фактом події, що відбулася [INFO] та припинення строків проведення виплати до дати коли страховику стане відомо про набрання рішенням законної сили у кримінальній справі. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV). Згідно зі ст. 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону). У статті 35 (п. 35.1) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Також до заяви додаються паспорт громадянина, документ, який посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування, документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди (у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну), свідоцтво про смерть потерпілого (у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого), документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого (у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого), документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника (у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника) тощо (п. 35.2 ст. 35 Закону). Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається у цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак, собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними. При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки (крім випадків непереборної сили та умислу потерпілого). Оскільки кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої [PERSON] отримала тілесні ушкодження, від яких помела, ще триває, перебіг строку здійснення виплати страхового відшкодування до моменту отримання страховиком документу щодо встановлення вини особи призупинився, а відтак, зупинення ПАТ «СК «Євроінс Україна» розгляду по суті поданих потерпілими від ДТП (позивачами) заяв про виплату страхового відшкодування не є відмовою у її відшкодуванні. Вказане відповідає положенням п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] зазнала моральної шкоди, яка була завдана смертю матері [PERSON] . Так, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавала шкоди. За умов, визначених ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто, у разі доведення в кримінальному провадженні, що ДТП сталася з вини водія автомобіля [PERSON] або не доведення його вини, після того, як закінчиться розгляд кримінальної справи, рішення по якій набере законної сили, страховик розгляне заяву потерпілих і як це передбачено ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», прийме рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатить його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийме вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування і у разі прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, потерпілі мають право його оскаржити в судовому порядку. Таким чином звернення позивача до суду на даний час є передчасним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 2 ч.2 ст.141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відтік, оскільки суд у позові відмовив у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача у даній справі. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed