Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Заявник звернулась до Франківського районного суду м. Львова з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила суд встановити факт неправильності запису про національність «українець» [PERSON] в актовому записі про народження [PERSON] , номер актового запису №31 від 13 червня 1961 року, зробленого Виконавчим комітетом Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області; Відділу реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] запис №31 від 13 червня 1961 року, зроблений Виконавчим комітетом Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області, де у графі національність батька [PERSON] з «українець» змінити на «поляк»; Встановити факт неправильності запису про національність «українець» [PERSON] в актовому записі про реєстрацію шлюбу, запис №1, що вчинений 22 січня 1961 року Виконавчим комітетом Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області; Відділу реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області внести зміни в актовий запис про реєстрацію шлюбу запис №1 від 22 січня 1961 року, зроблений Виконавчим комітетом Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області, де у графі національність нареченого [PERSON] з «українець» змінити на «поляк». Заяву мотивує тим, що заявник [PERSON] . Її мати [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Дідусь [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] та [PERSON] одружились 22.01.1961 року, актовий запис про їхній шлюб №1 від 22.01.1961 року було складено Виконавчим комітетом Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області. У графі відомості про нареченого зазначено «українець», тобто національність діда заявника [PERSON] була вказана «українець». В актовому записі №31 від 13.06.1961 року ,складеного Виконавчим комітетом Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області про народження мами заявника батько [PERSON] національність вказана «українець». Відповідно до Постанови 18.08.2011 року Мостиським районним судом Львівської області встановлено, що [PERSON] був за національністю поляком. Отже, справжня національність діда заявника «поляк». Тобто вищезазначені заявником актові записи про одруження діда та бабці та актовий запис про народження мами заявника містять неправильний запис національності діда. Чинним законодавством України не передбачений позасудовий порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами Реєстрації актів цивільного стану, тому [PERSON] змушена звернутися до суду, оскільки встановлення факту неправильності актового запису національності її діда дасть змогу їй отримати Карту поляка. Відповідно до закону «Про Карту поляка» вона може претендувати на її отримання, коли або бабця або дідусь належали до польської національності. Приналежність до польської національності дідуся підтверджується також Архівною довідкою, та витягами з метричної книги, свідоцтвом про народження діда, де його мами національність зазначено «полька», а також архівними довідками. У зв`язку з вищевикладеним заявник і була змушена звернутися до суду з відповідною заявою. Ухвалою суду від 16.06.2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку окремого провадження. Призначено судовий розгляд справи. В судове засідання викликано заявника, заінтересованих осіб. Заявник в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність. Заяву про встановлення факту, що має юридичне значення просила суд задовольнити. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управляння юстиції у Львівській області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов лист про слухання справи у їх відсутність. Вирішення даного питання просили винести на розсуд суду. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої є: батько [PERSON] , національність українець, мати [PERSON] , національність українка, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.07.1982 року. (а.с.11) Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14.06.2022 року прізвище дружини після реєстрації шлюбу 01.03.1997 року, актовий запис №362, було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с.17) З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України від 21.04.2023 року вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , національність українець, мати [PERSON] , національність українка, про що Виконавчим комітетом Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області зроблено актовий запис №31 від 13.06.1961 року. (а.с.21) 19.09.1981 року Виконавчим комітетом Судововишнянської місткої ради Мостиського району Львівської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №39, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». (а.с.9-10) Дідусь заявника - [PERSON] помер [INFO] . (а.с.19) 22.01.1961 року [PERSON] , 1936 р.н. та [PERSON] , 1941 р.н., зареєстрували шлюб у с. Дмитровичі Мостиського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 30.08.1991 року. (а.с.7) Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 18.08.2011 року позов задоволено. Зобов`язано Відділ РАЦСу Мостиського районного управління юстиції внести виправлення в актовий запис №21 від 09.09.1962 року про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши у графі «відомості про батька» у строфі «національність» замість «українець» - «поляк». В Постанові Мостиського районного суду Львівської області від 18.08.2011 року судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] був за національністю поляком, що підтверджується поясненнями позивача, свідоцтвом про народження батька позивача, де зазначено національність його матері «полька»; свідоцтвом про народження рідної сестри батька позивача - [PERSON] , де вказано національність її матері (тобто бабці позивача) - «полька». (а.с.5-6) Постанова набрала законної сили 29.08.2011 року. З копії свідоцтва про народження (серія [NUMBER] від 13.04.1973 року) [PERSON] , [INFO] батьками є: батько - [PERSON] , національність не вказана; мати - [PERSON] , національність «полька». (а.с.16) З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 21.04.2023 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , та в графі відомості про батька вказано: [PERSON] , національність поляк. (а.с.22) Відповідно до архівної довідки від 22.06.2022 року виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Львів у фонді 618 «Римо-католицька митрополича консисторія, м. Львів» у метричній книзі римо-католицької парафії с. Кульматичі Мостиського повіту Львівського воєводства з записами про народження за 1891-1944 рр. виявлено запис про народження: [PERSON] ( [PERSON] ), народження [INFO] , хрещений [INFO] , римо-католицького віросповідання. Мати [PERSON] ( [PERSON] ), донька [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] ( [PERSON] ), дівоче прізвище [PERSON] (а.с.12) Також, відповідно до архівної довідки від 23.05.2023 року виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Львів у фонді 618 «Римо-католицька митрополича консисторія, м. Львів» у метричній книзі римо-католицької парафії с. Кульматичі Мостиського повіту Львівського воєводства з записами про народження за 1891-1944 рр. та записами про одруження за 1931-1941 рр. виявлено запис про народження за 1932 р. під №1: [PERSON] ( [PERSON] ) , [INFO] хрещена 28 березня 1932 року , римо-католицького віросповідання. Мати [PERSON] ( [PERSON] ), донька [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] ( [PERSON] ), дівоче прізвище [PERSON] ), та архівної довідки від 23.05.2023 року [PERSON] ( [PERSON] ), народжена [INFO] , хрещена 26 січня 1905 р., римо-католицького віросповідання, [ADDRESS] . Батько [PERSON] ( [PERSON] ), син [PERSON] та [PERSON] ( [INFO] ), дівоче [PERSON] ( [INFO] ). Мати: [PERSON] ( [PERSON] ), донька [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] ( [PERSON] ), доньки [PERSON] ([PERSON]). (а.с.13,14) Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Частинами 1, 2, 4 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частин 1, 2 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частинами 1, 2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в поряду окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Цивільним процесуальним кодексом України визначено можливість встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст.315 ЦПК України і не є вичерпним. Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до загальних правил даної категорії справ, вбачається, що факт який підлягає встановленню повинен мати юридичне значення, тобто від нього має залежати виникнення, зміна або припинення особистих прав громадянина. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення: встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав . Згідно з п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до абзацу 2 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" № 12 від 07 липня 1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Відповідно до абз.4 п.7 вказаної постанови, питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставах письмових та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Пунктом 9 цієї ж постанови судам роз`яснено, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження, коли були допущені помилки під час реєстрації акта. Відповідно до п.11 вищезгаданої постанови суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Належність діда заявниці до польської національності є особистим невід`ємним правом та не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень в актовий запис про її народження щодо національності її батьків. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду - п.2.16.7. Правил. Отже, єдиний нормативно-правовий документ, що встановлює порядок внесення записів до актів цивільного стану, а саме: Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, не передбачає іншої процедури окрім як наявність рішення суду. Єдиним шляхом встановлення факту, від якого залежить визначення національності особи, є встановлення відповідного факту у судовому порядку, тому, що саме на підставі рішення суду відділом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис про народження особи вносяться доповнення відомостей про національність. Згідно зі ст.35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до ст.300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.11 Закону України "Про національні меншини в Україні", громадяни України мають право обирати та відновлювати свою національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від свої національності не допускається. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року "Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності актового запису в актах громадянського стану" при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено, то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. При вирішенні факту щодо неправильності запису про національність батьків слід врахувати, що згідно Указу Президента України від 31 грудня 1991 року "Про порядок зміни громадянами України національності" у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного із батьків. Встановлюючи факт належності діда заявниці - [PERSON] - до польської національності, суд виходить з того, що у матеріалах справи є достатньо доказів цього, а саме архівні довідки, витяги з метричних книг, копії свідоцтв про народження та копії свідоцтв про одруження, а також постанова Мостиського районного суду Львівської області від 18.08.2011 року (справа №2а-1122/2011 рік), які свідчать, що дід був за національністю поляком та римо-католицького віросповідання. Встановлення факту неправильності актового запису національності діда заявниці дасть змогу їй отримати Карту поляка. Відповідно до закону «Про Карту поляка» вона може претендувати на її отримання, коли або бабця або дідусь належали до польської національності. Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що є достатньо підстав для встановлення факту належності діда заявниці - [PERSON] до польської національності, та встановлення факту неправильності (неповноти) запису в актовому запису №31 від 13.06.1961 року про народження [PERSON] в частині зазначення в графі "національність батька" та встановлення факту неправильності (неповноти) запису в актовому №1 про реєстрацію шлюбу від 22.01.1961 року в частині зазначення національність нареченого, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved