Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з заявою в якій просить ухвалити рішення про усиновлення ним дитини [PERSON] [INFO] . Заявлені вимоги мотивує тим, що з 2013 року він проживав однією сім`єю з матір`ю дитини [PERSON] , з якою 27.01.2015 року зареєстрував шлюб (та остання змінила прізвище з « [PERSON] » на « [INFO] »), та мають спільну дочку [PERSON] [INFO] . Разом з ними проживає син дружини [PERSON] [INFO] , якого вони разом виховують. [PERSON] вважає заявника батьком і називає татом. Батько [PERSON] - [PERSON] записаний в актовому запису про народження у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України, зі слів матері. В зв`язку з чим заявник вирішив, враховуючі інтереси дитини, усиновити [PERSON] . Мати дитини, також надала згоду на усиновлення ним її сина. 31 липня 2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Шабрацькому Г.О. Ухвалою суду від 31 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання 31 серпня 2023 року. В судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримав повністю, наполягав на її задоволенні. Просив оголосити його батьком малолітнього [PERSON] вказавши його батьком в свідоцтві про народження дитини. Зазначив, що в них склалися добрі сімейні стосунки з [PERSON] та він вважає його своїм сином нарівні з іншою дитиною. В нього добре здоров`я, він працює в ЗСУ, в дієздатності не обмежувався та до кримінальної відповідальності не притягався. В судовому засіданні зацікавлена особа [PERSON] повідомила, що вона є матір`ю дитини [PERSON] та дружиною [PERSON] . Вона згодна на усиновлення її дитини [PERSON] її чоловіком [PERSON] . Повідомила, що між дитиною та [PERSON] склались дружні, сімейні відносини, та вважає, що усиновлення дитини [PERSON] відповідає інтересам дитини. Батько [PERSON] записаний в свідоцтво про народження дитини з її слів. Також зазначила, що її чоловік повністю утримує її та її дітей, та однаково добре ставиться як до своєї дитини так і до [PERSON] . В судовому засіданні представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Таращанської міської ради не заперечував проти вимог [PERSON] щодо усиновлення дитини [PERSON] . Ними надано висновок щодо доцільності такого усиновлення та вважає, що усиновлення відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні малолітній [PERSON] повідомив, що його вихованням займаються мати та [PERSON] , в них склалися доброзичливі сімейні відносини як сина та батька, він згодний та повністю підтримує щоб його усиновив [PERSON] . Не заперечує проти зміни його прізвища та по-батькові. Також зазначив що не знає свого біологічного батька та ніколи з ним не зустрічався. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд вважає заяву такою що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. За змістом статей 211, 217-219, 283 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Усиновлення дитини здійснюється за її згоди, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а також за вільною згодою її батьків. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до статті 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та є громадянином України (а.с. 10). [PERSON] перебуває на військовій службі та має стабільний заробіток (а.с.27, 28-29). [PERSON] має задовільний стан здоров`я. Будь-які медичні протипоказання до усиновлення відсутні (а.с.14). До кримінальної відповідальності [PERSON] не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO] , актовий запис №05 від 27.01.2015 року (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Встановлено, що відомості про батька малолітнього [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.20). [PERSON] надала, нотаріально завірену, письмову згоду на усиновлення її сина [PERSON] , її чоловіком [PERSON] (а.с.21). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Таращанської міської ради від 05.07.2023 року № 397/03-10 вих-23, служба у справах дітей Таращанської міської ради вважає за доцільне усиновлення малолітньої дитини, [PERSON] [INFO] громадянином [PERSON] (а.с. 32-34). Заявник ознайомлений зі станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення [PERSON] громадянином України [PERSON] у судовому засіданні не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. [PERSON] відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачами, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможний виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За таких обставин суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам малолітньої дитини, а тому заява [PERSON] про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. З аналізу статей 229-233 СК України, вбачається, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Дані зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженнями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. За огляду на викладене вище, суд вважає можливим також задовольнити вимогу заявника про внесення змін до актового запису про народження відомостей про нього як батька усиновленої дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Outcome: approved