Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

13 червня 2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 15 лютого 1997 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як зазначає Позивач, спільне життя з Відповідачем не склалось, тому що вони не зійшлись характерами та в них різні погляди на життя. Через відсутність взаєморозуміння і сім`ї постійно виникали суперечки, неприязне відношення, сварки, у зв`язку з чим з березня 2022 року шлюбні відносини припинені, однією сім`єю сторони не проживають. За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 15 червня 2023 року позов залишено без руху. 26 червня 2023 року від представника Позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали суду від 15 червня 2023 року. Судом зроблений запит щодо місця реєстрації Відповідача по справі. 05 липня 2023 року судом отримано відомості, з яких вбачається, що за наявною в ДМС інформацією, місце реєстрації [PERSON] станом на 09 жовтня 2017 року значиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] станом на 22.08.2019 року значиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Розпорядження Верховного Суду 5 липня 2022 року (№ 36/0/9-22) про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим на Приморський районний суд м. Одеси. Ухвалою суду від 06 липня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. В судове засідання 24 серпня 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Позивач в позові просив розглядати справу за відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Виклик відповідача здійснювалось через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та за останнім відомим місцем проживання. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 15 лютого 1997 року, про що свідчить актовий запис №09, зареєстрований Виконавчим комітетом Гурзуфської сільської ради міста Ялта Автономної Республіки Крим (серія [NUMBER] ). Позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи у сторін відсутні неповнолітні діти. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач спільне життя з відповідачем не склалось через відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, у зв`язку з чим фактично шлюбні відносини між сторонами були припинені з березня 2022 року. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved