Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.12.2022 близько 12 год. 49 хв. в м. Черкаси по вул. Благовісна, 269/1, [PERSON] , керуючи велосипедом Cube, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Volswagen golf д.н.з. [NUMBER] , та в результаті удару автомобіль здійснив наїзд на автобус «Богдан» д.н.з. [NUMBER] , який стояв праворуч на зупинці. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив п.п. 6.5, 6.7., 10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.05.2023 по справі № 711/104/23 винуватцем ДТП визнано [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій був застрахований автомобіль. За даними відповіді від 30.12.2022 УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомила, що згідно чинного законодавства, страхова компанія здійснювати виплати за пошкоджений автомобіль не буде, та не вбачається підстав для здійснення страхового відшкодування. Згідно із висновком № 20 за результатами проведення авто-технічного дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та розміру матеріальних збитків, завданого власникові автомобіля Volswagen golf д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 27.12.2022, складає 89786 грн. 81 коп. Відповідно до акту надання послуг за проведення авто-технічного дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту, було сплачено позивачем 3500грн. 00коп. Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу, належного позивачу, повністю встановлена постановою суду, кошти на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, страхове відшкодування не відшкодовано, позивач вважає, що саме з відповідача підлягають до стягнення витрати у розмірі 89786грн. 81коп., необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля. Крім того, позивач вказує, що він звернувся за юридичною допомогою під час розгляду адміністративної справи № 711/104/23 в Придніпровському районному суді м.Черкаси та в Черкаському апеляційному суді щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.12.2022, в результаті чого було пошкоджено автомобіль, який належить [PERSON] . В результаті цього було сплачено адвокатські послуги в сумі 15000 грн. Також, при подачі даного цивільного позову між адвокатом та потерпілою стороною було укладено договір про надання юридичних послуг та встановлено ціну за послуги в сумі 10000 грн., тобто в загальному, потерпілий вимушений був звертатися за правовою допомогою та заплатив 25000 грн. Таким чином, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 89786грн. 81 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 25000 грн., витрати на проведення авто-технічного дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту у розмірі 3500грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1078грн. 60 коп. Ухвалою суду від 28.07.2023 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачем відзив на позов поданий не був. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та обставини, які викладені у позовній заяві. Зазначили, що внаслідок ДТП, яка мала місце 27.12.2022, був пошкоджений автомобіль, належний позивачу. Винуватцем ДТП був відповідач, про що є постанова суду. Страхова компанія відмовила у здійсненні страхової виплати, оскільки ДТП вчинене велосипедистом і велосипед не є застрахованим. Уточнили, що ціна позову включає в себе вимоги матеріального характеру і вартість судових витрат (судовий збір, правнича допомога - 15000грн. по справі про адміністративне правопорушення та 10000грн. по даній цивільній справі). Вірною є ціна позову 93286грн. 81коп. (89786,81грн. розмір матеріального збитку по висновку експертизи (відновлювальний ремонт) + 3500грн. вартість проведеної експертизи). Позивач не погодився із запропонованим відповідачем розміром відшкодування 50000грн. Крім того, зазначили, що знімають з розгляду вимоги щодо відшкодування відповідачем позивачу витрат на правничу допомогу адвоката. В судовому засіданні відповідач та його представник не визнали позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача правничої допомоги у розмірі 25000грн. Щодо стягнення 3500грн. витрат за проведення експертизи - покладаються на розсуд суду. При цьому, відповідач визнав розмір відшкодування 89786грн. 81коп. та 1073грн. 60коп. судовий збір. Відповідач вказав, що він брав участь у огляді транспортного засобу експертом; пільг не має. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що 27.12.2022 близько 12 год. 49 хв. в м. Черкаси по вул. Благовісна, 269/1, [PERSON] , керуючи велосипедом Cube, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Volswagen golf д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 10.09.2019 та в результаті удару автомобіль здійснив наїзд на автобус «Богдан» д.н.з. [NUMBER] , який стояв праворуч на зупинці. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив п.п. 6.5, 6.7., 10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Згідно із постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.05.2023 по справі № 711/104/23 винуватцем вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] . Між тим, закрито провадження по справі по закінченню строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Вказане судове рішення набрало законної сили 30.06.2023, враховуючи постанову Черкаського апеляційного суду від 30.06.2023. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій був застрахований автомобіль, належний позивачу, про що свідчить поліс №ЕР - 210837474 від 01.09.2022. За даними відповіді №ЦВ-036161 від 30.12.2022 ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомила, що згідно чинного законодавства, страхова компанія здійснювати виплати за пошкоджений (забезпечений) автомобіль не буде, та не вбачає підстав для здійснення страхового відшкодування. Відповідно до висновку № 20, складеного 11.02.2023 судовим експертом Березовським А.А., який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, є сертифікованим судовим експертом, має свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, яке продовжене до 07.09.2024, - за результатами проведення експертного авто-технічного дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та розміру матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля Volswagen golf д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 27.12.2022, - розмір матеріального збитку складає 89786 грн. 81 коп. Слід зазначити, що [PERSON] та [PERSON] брали участь у проведенні огляду автомобіля, про що свідчить протокол від 01.02.2023, зауваження відсутні. Відповідно до акту наданих послуг від 11.02.2023 за проведення авто-технічного дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту, було сплачено позивачем 3500грн. 00коп. Дані обставини також підтверджуються платіжною інструкцією від 03.02.2023. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК). За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019 справа №676/518/17). Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК). В даному випадку, не вважається джерелом підвищеної небезпеки велосипед, яким керував [PERSON] під час ДТП, оскільки цей транспортний засіб не має двигуна, а рухається внаслідок дії мускульної сили людини, яка знаходиться на ньому, отже, його експлуатація є повністю контрольованою. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За результатами розгляду справи судом встановлено, що вина відповідача щодо пошкодження ним транспортного засобу, належного позивачу, повністю встановлена судовими рішеннями, постановленими за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення і є належним доказом, враховуючи норми ст. 82 ЦПК України. Крім того, розмір коштів, які слід витратити позивачу на ремонт пошкодженого транспортного засобу, підтверджені належним чином, враховуючи висновок експертизи №20 від 11.02.2023, складений судовим експертом на замовлення учасника справи; страхове відшкодування страховою компанією не відшкодовано, про що свідчить відповідь від 30.12.2022; відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь позивача 89786грн. 81коп., необхідних для відновлення порушеного права позивача. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача розміру шкоди - 89786грн. 81коп. підлягають до задоволення, оскільки позовні вимоги є обгрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати: сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1073грн. 60коп. (платіжна інструкція від 20.07.2023) та витрати за проведення експертизи у розмірі 3500грн. 00коп. (сплачені на підставі акту наданих послуг від 11.02.2023 та платіжної інструкції від 03.02.2023). Що стосується питання про відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу адвоката, то такі вимоги ним були зняті з розгляду під час судового розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved