Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

11.07.2023 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що 15 червня 2011 року вони зареєстрували шлюб, актовий запис № 264. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Внаслідок взаємонепорозумінь, що тривають на протязі тривалого часу, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. З огляду на викладене позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримує, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, якою позов визнала у повному обсязі, просила його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 15 червня 2011року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 264. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 03 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. Спір між сторонами щодо місця проживання доньки відсутній. Сторонами погоджено, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживатиме разом із батьком, який здійснюватиме її виховання самостійно, що підтверджується укладеним між сторонами договором про виховання та визначення місця проживання дитини від 25 червня 2023 року. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України шлюб може бути розірваним за заявою одного з подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У судовому засіданні встановлено, що спільне проживання сторонами фактично припинено, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам позивачки та відповідача, тобто наявність підстав для розірвання шлюбу, передбачених ст.112 ч.2 СК України.

Outcome: approved