Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною заявою як особа , якої права порушено у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу. Просить суд визнати недійсним шлюб укладений 20.08.2022 року між його сином [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано за актовим записом №676 Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) та анулювати актовий запис про шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що він є батьком [PERSON] , з яким проживав однією сім`єю за однією адресою. 16.03.2022 року його сина було призвано на військову службу до лав ЗСУ за призовом під час мобілізації та він був направлений для несення військової служби до військової частини [NUMBER] . 06 вересня 2022 року під час виконання завдання в зоні бойових дій в Донецькій області він зник безвісті , про що його було повідомлено листом командира в/ч [NUMBER] від 08.09.2022 року. В останню свою відпустку з військової частини,перед зникненням безвісті на фронті, 20 серпня 2022 року син уклав шлюб з відповідачкою. Зазначений шлюб позивач вважає вочевидь фіктивним, тому що був укладений без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Незважаючи на те , що у нього з сином були добрі взаємовідносини,тому що він фактично сам виховував дитину, син ні йому, ні близьким родичам не повідомляв про те що зустрічається з дівчиною, що має намір створити сім`ю, не знайомив з нареченою до шлюбу та зовсім не розповідав про неї. Перебуваючи у відпустці проживав вдома, міг не ночувати вдома але не більше доби, у відпустках зловживав спиртними напоями. Подружжя разом не проживали ні до шлюбу ні після, спільне господарство не вели. Після зникнення сина, вона не зверталась до нього ,щоб розділити горе від зникнення сина. Коли він з родичами став розшукувати дружину сина, знайшли її в соціальних мережах . З`ясувалось, що вона веде аморальний спосіб життя , що підтверджується її світлинами з соціальних мереж, копії яких додано до справи. Із її сторінок в соціальних мережах він побачив, що після спливу незначного часу від зникнення сина ,вона робить стріми та викладає в соціальну мережу безсоромні відео на своєму ліжку з іншим чоловіком. Все це свідчить про те що шлюб був фіктивний, без будь-яких подружніх зобов`язань та без наміру створити сім`ю. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2022 року позовну заяву було залишено без руху ( а.с.30) Ухвалою суду від 07.02.2023 року відкрите провадження по справі в порядку загального позовного провадження( а.с.45) Ухвалою суду від 02.05.2023 року закрите підготовче провадження по справі. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Пояснили, що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом тому що син як військовослужбовець, зник безвісти. Він як батько та член сім`ї зниклого військовослужбовця має право на отримання виплат грошової допомоги. Але ж він , має право на цю виплату у разі відсутності у сина дружини . Позивач пояснив, що фактично сам виростив та виховав сина, тому що його дружина з ними не проживала, хоча і була прописана. Коли син прийшов в останню відпустку, він проживав вдома. Пропадав лише у вечірній та нічний час. Про одруження сина він дізнався перед реєстрацією шлюбу, коли син попросив відвезти його з нареченою на реєстрацію. На здивування батька пояснив, що так треба, щоб він мав привід прийти у відпустку з фронту. В - перше та в - останнє відповідачку бачив в день укладення шлюбу. До дня одруження про наречену син нічого не розповідав та не знайомив їх. Про те що він має намір одружитись не знали і родичі, з якими він дуже тісно спілкувався. При укладенні шлюбу із присутніх був він та батьки відповідачки. Не було ні друзів ,ні родичів. Після розпису всі розійшлись по справах. Через пару днів син повернувся на службу. Дружина сина та її батьки не виявили бажання знайомитись з ним та підтримувати відносини. Це була остання відпустка сина. Через декілька днів після повернення в частину він зник при виконанні бойового завдання. Побратими сина сказали що він загинув, але ж тіло не змогли винести з поля бою. Він з родичами стали шукати дружину сина. Племінниця знайшла її в соціальних мережах. Вся родина була шокована її аморальною поведінкою.. Вона не страждає із-за зникнення сина, а тому вона його не кохала. Вся її поведінка свідчить що шлюб був фіктивний без наміру створити сім`ю. Після зникнення сина його племінниця [PERSON] повідомила його, що син сказав їй що син сказав їй що одруження йому було потрібно,щоб прийти у відпустку. Тому він вважає несправедливим , що стороння людина яка не мала почуттів до сина, не була пов`язана з ним спільним побутом, у якої не виникло щодо нього ніяких обов`язків, отримує кошти після його зникнення, не шануючи навіть пам`ять про нього. Тому просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, відзив на позов не подали. Позивач заявив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Таким чином, справа розглянута в заочному порядку. Вислухавши позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини. На підставі копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 20 серпня 2022 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) за актовим записом №676 зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище [PERSON] .( а.с.13) Ст.42 Сімейного кодексу України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним. Таке право мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Перевіряючи право позивача на звернення із зазначеним позовом суд встановив , що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 жовтня 2014 року позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] .( а.с.11) Сповіщенням №4 від 08.09.2022 року військової частини № [NUMBER] вих. № 922 , повідомлено [PERSON] , який є позивачем в справі, ,що його син - солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісті 06.09.2022 року при виконанні бойового завдання в с. Времівка Волноваського району Донецької області ( а.с.14) Відповідно до довідки №6156 про склад сім`ї встановлено, що [PERSON] зазначений як член сім`ї [PERSON] , з яким проживали та були зареєстровані за однією адресою. Відповідно до характеристики [PERSON] встановлено, що він зареєстрований та проживав за однією адресою з батьком [PERSON] . Батько виховував сина один, мати участі в вихованні сина не приймала та за однією адресою з ними не проживала . Таким чином, встановлено що позивач є батьком та членом сім`ї зниклого безвісти при виконанні бойового завдання , [INFO] солдата [PERSON] . Відповідно до п. 4, 7 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» передбачена виплати грошового забезпечення членам сім`ї таких військовослужбовців , які здійснюються дружині ( чоловіку), а у разі їх відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. На підставі викладеного, судом встановлено, що реєстрація шлюбу з відповідачкою безвісно зниклого сина - військовослужбовця, впливає на право позивача отримувати виплати грошового забезпечення як члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця. Тому, на думку суду , при таких обставинах позивач, в розумінні ст.42 СК України є особою, права якої порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу , а тому має право на звернення з зазначеним позовом. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24 - 26 СК України (стаття 38 цього Кодексу). Відповідно до частини другої статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Відповідно до абз. 2 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. У постанові Касаційного цивільного суду ВС від 17.04.2019 у справі № 752/2337/16-ц суд зазначив, що причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей не правового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу. Судом встановлено, відповідно до інформації Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), що 20.08.2022 року, в день подачі заяви про державну реєстрацію шлюбу, було зареєстровано шлюб між військовослужбовцем [PERSON] та [PERSON] та складено актовий запис про шлюб за № 676 від 20.08.2022 року, згідно з Постановою КМ України №213 від 07.03.2022 року «Деякі питання державної реєстрації шлюбу в умовах воєнного стану» ( а.с.56) Допитана свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її племінником та похресником. Із-за того, що його мати зловживала спиртними напоями та пішла з сім`ї, коли [PERSON] був ще дитиною, позивач сам виховував його, а вона як тітка та хрещена мати допомагала йому в цьому. З племінником в неї були добрі та довірчі відносини. Вона завжди приймала активну участь у його житті та відносилась до нього як до рідної дитини. Їй відомо, що у нього із-за поведінки матері склалось негативне відношення до інституту шлюбу. Коли пішов у військо, то прибуваючи у відпустку він завжди навідувався до неї та розповідав про свої плани на життя. З відповідачкою він ні її ні її доньку, з якою дружив з дитинства, не знайомив, ніколи про відповідачку не розповідав. Як хрещену не повідомляв про намір одружитись, на церемонію шлюбу не запрошував. Про його одруження їй стало відомо від доньки. Це була його остання відпустка. Через декілька днів після повернення на службу він зник безвісти. Вона з донькою стали допомагати позивачу знайти дружину сина, яка зі слів позивача, жодного разу з ним не спілкувалась та не навіщала його. Донька знайшла її світлини в Інтернеті менш ніж за місяць після зникнення [PERSON] . Судячи з фото та відео, розмішених на її сторінках вона не тужила за зниклим чоловіком. На відео, викладеному в її соціальних мережах, вона демонструвала себе голою, в ліжку з іншим чоловіком. Допитана свідок [PERSON] пояснила , що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] . Вони близькі за віком, а тому з дитинства підтримували тісні дружні стосунки, та розповідали один одному про всі події в своєму житті. В нього не було дівчини з якою би він зустрічався і з якою хотів би утворити сім`ю .Коли він був мобілізований на війну, то, приходячи у відпустку, завжди приходив до них додому, тому що її мати його хрещена , яка піклувалась про нього і він вважав їх родину своєю родиною. При зустрічах він розповідав про війну, про своїх друзів на фронті, але ніколи не розповідав про відповідачку, як наречену. Ніхто із родини не бачив її. Після одруження вона ні з ким не спілкувалась із родини чоловіка. На реєстрацію ні її ні мати, яка є його хрещеною, він не запросив. Про реєстрацію шлюбу [PERSON] їй стало відомо із його сторінки в соціальній мережі. Вона йому зателефонувала та спитала , що це за весілля, чому не повідомив. Він відповів , що так треба, щоб прийти у додаткову відпустку. Вона на нього образилась і до кінця його відпустки більше не спілкувалась. Він повернувся на фронт і невдовзі зник безвісти. Вважає шлюб фіктивним, без наміру створити сім`ю. Він завжди негативно відносився до шлюбних відносин. Відповідно до п.9 ст.10-1 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції на момент укладення шлюбу, дійсно укладення шлюбу та інші виняткові випадки, коли присутність військовослужбовця в сім`ї є необхідною, є підставами для надання військовослужбовцю відпустки за сімейними обставинами. Судом досліджено фотознімки та відеозапис, надані позивачем на підтвердження позовних вимог, на яких зображена оголена, або напівоголена жінка в ліжку, в присутності чоловіка. Візуально, жестові комбінації тіл чоловіка та жінки на фотознімках та відео,їх спілкування між собою свідчать про їх близькі стосунки, які виходять за межі дружніх стосунків в розумінні, прийнятих в суспільстві норм поведінки людей. Обличчя жінки на наданих фотознімках і відео візуально співпадає з фото в копії паспорту відповідачки. А зображення чоловіка на фото та відео при порівнянні, не збігається з фото її чоловіка [PERSON] у військовому квитку. Дослідивши надані сторонами докази,суд прийшов до наступних висновків. Так, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений в день подачі заяви про шлюб. Зі слів позивача в останню відпустку наречений [PERSON] жив вдома. Він не знайомив свою сім`ю та родичів з відповідачкою до шлюбу і після шлюбу. Зі слів позивача, син повідомив його про намір укласти шлюб перед шлюбною церемонією, пояснивши батьку, що так треба. Ці твердження позивача підтверджуються і показаннями свідка [PERSON] про те що до шлюбу наречений, який є її двоюрідним братом, не знайомив близьких для нього осіб зі своєю обраницею та пояснив свій шлюб тим, що укладення шлюбу потрібно йому, як військовослужбовцю, для отримання додаткової відпустки. Таке твердження свідка [PERSON] відповідає положенням ст.10-1 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких укладення шлюбу та інші виняткові випадки в сім`ї є підставою для надання військовослужбовцю відпустки за сімейними обставинами . Після одруження, до закінчення відпустки, [PERSON] не приводив дружину знайомити із сім`єю та родичами для підтримання сімейних стосунків між ними. Таки чином, суд вважає доведеним , що з боку [PERSON] укладення шлюбу з відповідачкою, про яку він не повідомляв членам своїй сім`ї, в день подачі заяви про реєстрацію шлюбу, відбувалось без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, а він переслідував лише мету отримати привілегію для себе як військовослужбовця на додаткову відпустку. Суд також, виходячи із досліджених доказів, вважає, що відповідачка [PERSON] також уклала шлюб з [PERSON] без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Створення сім`ї передбачає відповідно до положень ст. 3 СК України спільне проживання, ведення спільного побуту, виникнення взаємних прав та обов`язків подружжя. Таким чином, члени сім`ї об`єднані емоційними зв`язками, спільністю побуту, моральною відповідальністю, взаємодопомогою. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] не були пов`язані спільним побутом. Сім`я являє собою більш складну систему відносин, ніж шлюб, оскільки вона об`єднує не тільки подружжя, але і їхніх дітей, а також інших родичів. Відповідачка не виявила бажання знайомитись з батьком та родичами свого чоловіка, для того щоб підтримувати з ними стосунки. Судом встановлено, що вона ж не виявила бажання спілкуватись з батьком свого чоловіка і після того як її чоловік зник безвісти в зоні бойових дій при виконанні військового завдання для співпереживання про втрату свого чоловіка, взаємодопомоги, емоціональної підтримки один одного, прояву піклування та координації сумісних дій в такій складній життєвій ситуації. Це, на думку суду , свідчить про те, що відповідачка не мала наміру будувати сімейні відносини між нею та своїм чоловіком та іншими членами його сім`ї . Горе це природна реакція на втрату близької людини яка полягає в прояві сильного глибокого смутку, скорботи , переживання за близьку людину. Оцінюючи фото та відео за участю відповідачки, які зроблені через незначний час після зникнення її чоловіка безвісти на фронті, суд вважає встановленим , що відповідачка не мала наміру брати на себе шлюбні обов`язки перед чоловіком та перед іншими членами сім`ї, в порушення ст.55 СК України. Її поведінка, відповідно до відео свідчить що вона не переживає смуток від зникнення свого чоловіка при обставинах, що загрожували його життю, і доля якого є невідомою. Вона не відчуває турботи за його долю. Таким чином, враховуючи зазначені вище висновки суду, а також нетривалі відносини відповідачки та [PERSON] , відсутність доказів їх стосунків до шлюбу, спільного проживання як чоловіка та дружини суд вважає,що шлюб був укладений без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя , а тому він є недійсним у зв`язку з його фіктивністю. В зв`язку з цим, позов підлягає задоволенню, а укладеним між сторонами шлюб - визнанню недійсним на підставі ч.2 ст.40 СК України Відповідно до ст.42 СК України, шлюб слід визнати недійсним від дня його реєстрації. Пунктом 1 ч. 1 ст.24 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду. Таким чином, само по собі рішення суду про визнання шлюбу недійсним є підставою для анулювання первинного актового запису про шлюб і не потребує в цій частині ухвалення судового рішення, а тому в цій частині позову слід відмовити. Судові витрати по справі складаються за дві вимоги немайнового характеру 1984.80 гривень, які сплачені позивачем при зверненні до суду. ( а.с.1,44) Враховуючи, що шлюб визнаний недійсним не із-за порушення процедури його укладення а із-за фіктивності шлюбу, то судові витрати, відповідно до ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача [PERSON] пропорційно задоволених вимог. Враховуючи підстави виникнення спору та звернення до суду, понесені позивачем судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України слід покласти на останнього. На підставі викладеного,

Outcome: partial