Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2021 по січень 2023 року у розмірі 53\~184 грн. У обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 03.11.2011 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19.09.2011 року до досягнення дитиною повноліття. У період з вересня 2021 року та до 01 лютого 2023 року утворилась заборгованість за 17 місяців на загальну суму 53 184 грн. В зазначений період відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Арт-Пром» та мав дохід у вигляді заробітної плати, однак аліменти на сплачував. В інші періоди просто не бажав сплачувати аліменти, хоча є працездатним, у центрі зайнятості, як особа що шукає роботи не ставав. Відповідно до розрахунку заборгованості, загальний розмір пені становить 137\~561 грн. Однак з урахуванням ст. 196 СК України, розмір пені що підлягає стягненню становить 53\~184 грн., що дорівнює розміру заборгованості по аліментам. Ухвалою від 25.04.2023 року по справі відкрито провадження, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. 23.05.2023 року позивач надала до суду заяву про зменшення позовних вимог, де зазначає, що з урахуванням постанови Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц, вважає справедливим розмір пені 35\~000 грн. Представник відповідача адвокат Ільченко І.В. надала до суду відзив на позов, де зазначає, що протягом 2021 року до 24.04.2022 року відповідач працював в ТОВ «Арт-Пром», про що повідомляв державного виконавця, надавав бухгалтеру на підприємстві постанову про стягнення аліментів. Державний виконавець жодного разу не направляв на підприємство вимогу про надання звіту про перерахування аліментів та не вчиняв будь-яких дій для стягнення аліментів з боржника. Відповідачу не було відомо про те, що бухгалтерія не відраховує аліменти. Оскільки відповідач вважав, що вжив усіх необхідних заходів для стягнення з нього аліментів, відсутня його вина у несплаті аліментів за період з 2021-2022 роки. 29.04.2022 року у зв`язку з воєнними діями та припиненням господарської діяльності відповідача було звільнено і за березень квітень 2022 року він не отримав своєчасно заробітної плати. Після звільнення він намагався знайти роботу і перебував у скрутному матеріальному становищі, жив за рахунок підсобного господарства. Тільки в січні 2023 року відповідач зміг влаштуватися на роботу. Отже в період з 01.11.2022 по 17.01.2023 відповідач не отримував будь-яких доходів і тому не міг сплачувати аліменти по незалежним від нього причинам. Позивачем надано відповідь на відзив, де зазначено, що доводи відповідача про те, що йому невідомо було про те, що з нього бухгалтером підприємства не були стягнуті з нього аліменти не відповідають дійсності, оскільки при кожній виплати заробітної плати був повідомлений про її розмір та відрахування. Жодних доказів на підтвердження втрати працездатності та у зв`язку з цим неможливості сплачувати аліменти не надано. Натомість до відзиву надано копію трудової книжки та військовий квиток відповідача, що підтверджує те, що він працездатний та придатний до військової служби. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Ільченко І.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача. Просила відмовити у задоволенні позову. У разі задоволення позову, просила зменшити розмір пені. Представник Павлоградсько - Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу. Суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, розглянути справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вислухав сторони, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.11.2011 року стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 19.09.2011 року до досягнення сином повноліття (а.с. 9). На підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист,\~пред`явлено до виконання. Згідно наявного в матеріалах виконавчого провадження розрахунку, станом на 01.02.2023 заборгованість по аліментах складає 53\~184,00 грн. (а.с.11). Відповідно до довідки про заборгованість по аліментам позивачем надано розрахунок пені. Загальна сума пені становить 137\~561 грн. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя\~статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Згідно з частинами першою, другою\~статті 196 СК України\~- у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Позивачем заявлені вимоги про стягнення пені в розмірі 35\~000 грн. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) викладено висновок, що положення\~ЦК України\~субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Посилання сторони відповідача на низький рівень доходів чи то взагалі на їх відсутність, як на підставу неналежного виконання аліментних зобов`язань суд відхиляє, оскільки відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, а рівень його доходів залежить від його зусиль щодо їх збільшення. Доводи відповідача про те, що він не знав що з його заробітної плати не відраховуються аліменти також не заслуговують на увагу. Отже, суд з урахуванням вимог позивача щодо зменшення позовних вимог, вважає, що остання має право на стягнення неустойки (пені) за період з вересня 2021 року по січень 2023 року у зазначеному нею розмірі 35\~000 грн. Пеня у вказаному вище розмірі буде сприяти належному виконанню зобов`язання та стимулювати відповідача до належної поведінки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved