Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У жовтні 2022 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовувала позовні вимоги тим, що 21 вересня 2002 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що сімейні відносини з відповідачем на даний час припинені, шлюб носить формальний характер. У зв`язку з чим, між подружжям припинені шлюбні стосунки та спільне господарство. Ухвалою судді від 03 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. 07 серпня 2023 року судом отримано від відповідача клопотання, відповідно якого він не заперечував проти задоволення позову. 22 серпня 2023 року судом отримано від відповідача заяву, в якій вказано, що він не може бути присутнім у судовому засіданні, оскільки вирушає на курси підвищення кваліфікації. Зазначав, що втомився від виниклого конфлікту з позивачем, яка не бажає йти на примирення з ним. Надає згоду на розлучення, за умови того, що його права, як батька дитини, не будуть порушуватись. Не заперечував проти того, щоб дитина проживала разом з матір`ю після розірвання шлюбу, однак коли дитині виповниться 14 років, вона буде мати право сама вирішувати з ким їй проживати. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 21 вересня 2002 року, про що свідчить актовий запис №718, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] ). Після одруження прізвище дружини змінилось з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається з матеріалів справи сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач причиною розпаду сім`ї та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved