Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] 08.02.2021 року укладено договір №01/21 на виконання робіт, відповідно до умов якого позивач зобов`язалась виготовити деталі пам`ятника, а відповідач своєчасно прийняти товар та оплатити вартість виконаних робіт.\~ Відповідно до вказаного замовлення сторони погодили виготовлення деталей пам`ятників А 80*40*5 - 2 шт., Т (тумба) 40*20*15, Ц (квітник) 80*10*5 вартістю 13000,00 грн., плитки 4 кв.м вартістю 4800,00 грн. та бордюр 8 кв.м вартістю 6400,00 грн., на загальну суму 27000,00 грн.. Також 08.02.2021 року відповідачка вирішила збільшити об`єм художніх робіт та з позивачем було укладено Додаткову угоду до договору №01/21 від 08.02.2021 року, відповідно до якої відповідачка замовила роботи не включені в первинний кошторис замовлення, а саме: збільшення портрету, збільшення літер, два хрести, свічу, троянди 4 шт., загальною вартістю 15100,00 грн.. Відповідно до п.5.1. договору - оплата вартості робіт за кожним завданням проводиться окремо двома платежами: 70 % вартості робіт та матеріалів оплачується Замовником виконавцю з моменту узгодження Замовлення та Кошторису (п. 5.1.1 договору), вартість робіт та матеріалів, що залишилась оплачується Замовником Підряднику від моменту повідомлення про готовність роботи, але не пізніше дати отримання результатів робіт (п. 5.1.2 договору). Замовник зобов`язаний своєчасно прийняти та оплатити виконану роботу (п.4.4.2.договору). На виконання умов договору відповідачем 10.02.2021 року сплачено: 500,00 грн. та 16800,00 грн.. Згідно з п. 6.1. договору - Підрядник по готовності робіт повідомляє Замовника про таку готовність і повідомляє про дату та час прийому-передачі робіт. У разі узгодження Сторонами у Замовленні доставку, установку Конструкції у Замовника приймання робіт відбувається у зазначеному в Заявці місці, а в усіх інших випадках у Підрядника, при цьому, до доставки та установки Конструкції на вимогу Підрядника Замовник зобов`язаний прийняти готовність Конструкції на території підрядника та в подальшому прийняти лише роботи з доставки та установки Конструкції. Пунктами 4.14 та 13.4 сторони погодили, що Сторони використовують електронну пошту, факсимільний і телефонний зв`язок, в тому числі, смс-повідомлення, за реквізитами, зазначеними в розділі 14 цього договору. На виконання п.6.1. договору позивачем 26.02.2021 року було направлено відповідачу повідомлення про готовність замовлення. Отримавши таке повідомлення Замовник зобов`язаний сплатити повну вартість робіт та матеріалів Підряднику забезпечити явку уповноваженого представника (п.6.2. договору). Проте, свій обов`язок по оплаті вартості робіт відповідачка не виконала. За п. 4.4.1. договору - Замовник за цим договором зобов`язаний, серед іншого, своєчасно оплачувати роботи Підрядника, компенсувати витрати, понесені Підрядником у випадках, передбачених договором, виконати приписи Підрядника. 02.03.2021 року відповідачем за актом прийому-передачі робіт було прийнято замовлення: деталі пам`ятників А 80*40*5 - 2 шт., Т (тумба) 40*20*15, Ц (квітник) 80*10*5 вартістю 13000,00 грн., плитки 4 кв.м вартістю 4800,00 грн. та бордюр 8 кв.м, а також додаткове замовлення: збільшення портрету, збільшення літер, два хрести, свічу, троянди 4 шт. Проте, свій обов`язок по оплаті додаткових художніх робіт у сумі 15100,00 грн. відповідачка не виконала. Таким чином, у порушення умов п. 4.4.1 та 5.1.2, 6.4 договору, відповідач свій обов`язок по оплаті вартості робіт, що залишилась у сумі 6 700 грн. та за погоджені додаткові роботи у сумі 15100,00 грн. не здійснила, внаслідок чого станом на 06.04.2010 рік за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість в розмірі 21800,00 грн. Окрім іншого, 08.02.2021 між сторонами було укладено Угоду-ознайомлення про зберігання матеріалів виробів, конструкцій. Після прийняття замовлення актом прийому-передачі робіт від 02.03.2021 року відповідач замовлення не забрала, та з 02.03.2021 року виготовлене замовлення знаходиться на зберіганні. 02.03.2021 року позивачка нагадала відповідачу про передачу готового замовлення з 06.03.2021 року на зберігання у разі, якщо вона не забере таке замовлення. Тому, посилаючись на вказані обставини, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивачка просила суд сягнути із [PERSON] заборгованість у сумі 70521,49 грн., з яких сума основного боргу 21800,00 грн., відсотки за зберігання замовлення 37536,00 грн., пеня 285,49 грн., штраф - 10 900,00 коп., а також судові витрати у справі. Відповідачка надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачка зазначила, що вона 08.02.2021 року дійсно звернулась до ФОП [PERSON] з метою виготовлення і придбання пам`ятника. На першій зустрічі 08.02.2021 року було підписано договір №01/21 та прейскурант до договору 01/21 з адміністратором на ім`я [PERSON] . Також відбулась домовленість щодо сплати завдатку у сумі 500,00 грн. та було визначено загальну суму послуг щодо виготовлення, транспортування та установки конструкції пам`ятника. Крім цього, сторони дійшли домовленості щодо сплати суми у частинах, а саме: 08.02.2021 року 500,00 грн.; 10.02.2021 року 16800,00 грн. та у день отримання замовлення 02.03.2021 року - 6700,00 грн.. 02.03.2021 року відповідачка разом із чоловіком приїхали на підприємство, щоб сплатити залишок суми у розмірі 6700,00 грн., та оглянувши замовлення було виявлено неякісно виконану роботу, а саме виріб містив багато сколів, зелених плям та багато недоліків в архітектурній роботі. Крім цього, виріб містив наступні художні елементи: два хрести, свічку, троянди 4 шт., однак у день підписання договору №01/21 та прейскуранту відповідач не замовляла виготовлення на пам`ятникові додаткових візерунків. Про вказані недоліки замовлення відповідачем було повідомлено адміністратора, яка пояснила, що художні елементи: два хрести, свічка, троянди 4 шт. входять до вартості замовлення, тому на її прохання [PERSON] написала, що вона приймає художні роботи та зазначила недоліки замовлення, які просила відредагувати. Відповідачка вказує, що інший договір окрім Договору №01/21 та Прейскуранту їй не надавався та не нею підписувався, надані позивачем копії документів на виконання договору містять сфальшований підпис від імені [PERSON] , а саме: додаткова угода від 08.02.2021 року, акт прийому-передачі робіт від 08.02.2021 року, угода ознайомлення про зберігання матеріалів, виробів, конструкцій від 08.02.2021 року. На думку відповідача, вказані документи є нікчемними та не здійснюють жодних правових підстав для виникнення будь-яких майнових зобов`язань в розумінні ч.2 ст.215 ЦК України. Тому, посилаючись на вказані обставини, просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання 04.09.2023 року не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання 04.09.2023 року не з`явилася, її представник адвокат Томський О.Ф. надав до суду заяву, у якій просив провести розгляд справи за його відсутності та у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Також, у судовому зсіданні 24.11.2021 року був допитаний свідок [PERSON] , яка є продавцем у ФОП [PERSON] та пояснила, що відповідачкою [PERSON] було особисто у її присутності підписано документи. На той час відповідачка у повному обсязі не сплатила кошти та не забрала замовлення, яке знаходиться на зберіганні у магазині. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.02.2021 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір №01/21 на виконання робіт (а.с. 141-142). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ч.1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Частинами 1, 3\~статті 837 ЦК України\~передбачено, що договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 вказаного договору на умовах, передбачених цим договором, підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи, які зазначені у Замовленні та Кошторисі (далі - Конструкції), які є невід`ємними частинами цього договору, якщо це обумовлено сторонами, транспортування і установку Конструкції за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Роботи кожного разу оговорюються сторонами у Замовленні та Кошторисі, які є невід`ємними частинами цього договору. Замовлення містить вартість робіт та матеріалів, строк виконання робіт, відомості про додаткові роботи, зокрема, про доставку та монтаж Конструкції на території замовника, адресу такої території, строк гарантії, застереження. Кошторис містить повну інформацію про матеріали, які будуть використані підрядником, їх характеристики, асортимент відповідно номенклатури, довідників виробника\~підрядника. Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами було погоджено додатки до вищезазначеного договору, а саме: замовлення з виготовлення деталей пам`ятників А 80*40*5 - 2 шт., Т 40*20*15, Ц 80*10*5 вартістю, плитки 4 кв.м, бордюр 8 кв.м на загальну суму 24000,00 грн. (а.с.143) кошторис до замовлення №01/21 та узгоджено прейскурант (а.с. 144). Згідно із п. п. 2.2\~2.5 вищезазначеного договору вартість робіт та матеріалів встановлюється сторонами за кожним завданням окремо в Замовленні. Загальна ціна договору визначається сумою вартості робіт по всіх Замовленнях. Вартість робіт включає вартість витрат підрядника та плату за виконану роботу відповідного Замовлення. Зміна Замовлення визначеного договором призводить до зміни вартості робіт, яка розраховується підрядником і узгоджується сторонами в специфікації. Також судом встановлено, що відповідно до вказаного замовлення сторони погодили виготовлення деталей пам`ятників А 80*40*5 - 2 шт., Т 40*20*15, Ц 80*10*5 вартістю, плитки 4 кв.м, бордюр 8 кв.м на загальну суму 24000,00 грн. (а.с.143), що не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву. Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника на який спрямована узгоджена воля сторін. Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт. Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. За\~статтею 843 ЦК України\~у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною. Пунктами 5.1. вищевказаного договору передбачено, що оплата вартості робіт за кожним завданням проводиться окремо двома платежами: 70 % вартості робіт та матеріалів оплачується замовником виконавцю з моменту узгодження Замовлення та Кошторису. Вартість робіт та матеріалів, що залишилась оплачується замовником підряднику від моменту повідомлення про готовність роботи, але не пізніше дати отримання результатів робіт. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] сплачено: 500,00 грн. 08.02.2021 року та 16800,00 грн. 10.02.2021 року, та не сплачений залишок у розмірі 6700,00 грн. (а.с. 143), про що також не заперечувала відповідачка у відзиві на позовну заяву. Крім того, судом встановлено, що 08.02.2021 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №01/21 від 08.02.2021 року, відповідно до якої відповідач замовив роботи, не включені в первинний кошторис замовлення, а саме: збільшений портрет вартістю, збільшені букви, два хреста, свічку, 4 троянди, на загальну суму 15100,00 грн. (а.с.145). Згідно із п. 7.2. договору право власності на роботи переходить від підрядника до замовника після повної оплати робіт та підписання акту прийому-передачі робіт. Статтею 846 ЦК України\~передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Матеріалами справи\~підтверджено,\~що 02.03.2021\~року відповідачем\~за актом\~прийому-передачі\~робіт було\~прийнято замовлення:\~виготовлення деталей\~пам`ятників А\~80*40*5\~-\~2\~шт.,\~Т 40*20*15,\~Ц 80*10*5,\~плитки 4\~кв.м,\~бордюр 8\~кв.м та додаткові художні роботи: збільшений портрет вартістю, збільшені букви, два хреста, свічку, 4 троянди, на загальну суму 39100,00 грн., що також підтверджується заявою [PERSON] від 02.03.2021 року про прийняття виготовлених художніх робіт - збільшений портрет вартістю, збільшені букви, два хреста, свічку, 4 троянди та прохання здійснити установку замовлення з 05.03.2021 року (а.с. 146,148). Таким чином, у матеріалах справи міститься достатній обсяг доказів, надаючи яким оцінку в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо їх належності, допустимості, достовірності, а у своєму взаємозв`язку достатності, щоб стверджувати про те, що у правовідносинах, які виникли між сторонами відповідно до вимог цивільного законодавства, позивач виконав взяте на себе зобов`язання щодо виконання певної роботи. Разом із тим, судом встановлено, що відповідач замовлення не забрала та з 06.03.2021 року замовлення перебуває на зберіганні у замовника, оскільки відповідачем цього факту не було спростовано. Також [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на спростування укладення додаткової угоди до договору №01/21 від 08.02.2021 року, акту прийому-передачі робіт від 02.03.2021 року та угоди-ознайомлення про зберігання матеріалів, виробів, конструкцій від 08.02.2021 року, та не доведено, що вона не підписувала вказані документи, не спростовано визначений розмір вартості робіт на загальну суму 39100,00 гривень. Ухвалою суду від 18.08.2022 року за клопотанням відповідачки [PERSON] призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Утім, на адресу суду від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз 16.03.2023 року надійшло повідомлення про неможливість надання висновку, через несплату вартості висновку судового експерта та ненадання вільних та експериментальних зразків підпису та почерку [PERSON] .. Також, відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б відповідали критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, щоб спростовували позовні вимоги, заявлені позивачем. Пунктом 7.4. договору визначено, що якщо замовник не прийняв роботи, або не забрав результат прийнятих робот у підрядника, підрядник здійснює зберігання результату таких робіт протягом місяця із вартістю зберігання еквівалентному 3% вартості робіт та матеріалів, по завершенню місячного терміну Підрядник має право розпорядитись результатом робіт на власний розсуд. Судом встановлено, що зобов`язання зі сплати грошових коштів за укладеною між сторонами додатковою угодою до договору виникли ще 02.03.2021 року, а тому в силу п. 11.3 договору на виконання робіт №01/21 від 08.02.2021 року за неналежне виконання стороною зобов`язань за цим договором, сторона, яка допустила неналежне виконання виплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми порушеного зобов`язання. Крім того, зважаючи на те, що таке зобов`язання замовника зі сплати грошових коштів перед підрядником виникло ще 02.03.2023 року, а тому в силу п. 11.4 договору на виконання робіт №01/21 від 08.02.2021 року на замовника покладено зобов`язання, крім пені, також сплатити штраф в розмірі 50% неналежним чином виконаного зобов`язання. Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума основного боргу складає 21800,00 грн., також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача вартість зберігання готового замовлення за період із 06.03.2021 по 07.04.2021 року у розмірі 37536,00 гривень, пеня за період з 02.03.2021 року по 07.04.2021 року у розмірі 285,49 грн., та штраф у розмірі 10900,00 гривень. У свою чергу відповідач у відзиві зазначила свою позицію щодо предмету позову, однак доказів на спростування наданих позивачем доказів не долучила, лише надала відзив на позовну заяву. Згідно із ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, наявні в матеріалах справи докази, а також те, що відповідачем порушено умови договору 01/21 від 08.02.2021 року, суд дійшов висновку, що заборгованість за договором підряду становить 70521,49 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.1 ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами ч.2 ст.137\~ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу ФОП [PERSON] у зазначеній справі на підставі угоди про надання юридичних послуг від 18 липня 2016 року, укладеної з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юристи без проблем» надавав адвокат Дрозд Р.Ю. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4418 від 05 серпня 2019 року) (а.с. 30-31,33). Верховний Суду у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16 квітня 2020 року у справі №727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, ВС дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Також судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137\~ЦПК України). Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі №823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Також Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат. На підтвердження виконання умов вказаного договору адвокатом надано суду документи щодо обсягу наданих ним послуг та виконаних робіт у справі №199/2702/21 із зазначенням часу, витраченого адвокатом на виконання наданих послуг, а також рахунки на оплату із меморіальними ордерами. Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано рахунки на оплату із зазначенням послуг: №2021/796 від 31.05.2021 (судове засідання за участю адвоката не більше двох годин 700,00 грн.); №2021/930 від 09.07.2021 року (прибуття адвоката на засідання, що не відбулось\~420,00 гривень); 2021/1288 від 18.10.2021 (судове засідання за участю адвоката не більше двох годин 700,00 грн.); №2021/1338 від 29.10.2021 (судове засідання за участю адвоката не більше двох годин 700,00 грн.); 2021/1379 від 10.11.2021 (підготовка заяви 280,00 грн.); №71 від 26.11.2021(підготовка відзиву/пояснення третьої особи/відповідь на відзив/заперечення на відповідь у малозначній цивільній справі 630,00 грн., відправка документів/доказів учасникам справи до двох адресатів\~140,00 гривень, подача документів до суду\~210 гривень); №1027 від 04.07.2022 року (судове засідання за участю адвоката не більше двох годин 700,00 грн.); №1177 від 11.08.2022(судове засідання за участю адвоката не більше двох годин 700,00 грн.); №1381 від 07.10.2022 (подача/документів до/з суду (виключно адвокатом) 420,00 грн., підготовка заяви 280,00 грн.); №1759 від 19.01.2023 (ознайомлення із матеріалами справи виключно адвокатом 560,00 грн.); №1791 від 30.01.2023 (судове засідання за участю адвоката не більше двох годин 700,00 грн.); №1929 від 02.09.2023 (подача/документів до/з суду 210,00 грн., підготовка заяви 280,00 грн.) на загальну суму 7630,00 гривень. Так, представником позивача на виконання умов договору про надання юридичних послуг №43/2016 від 18.07.2016 року було заявлено до стягнення суму у розмірі 9100,00 грн. Крім цього, суд вважає, що витрати, понесені за рахунком №1759 від 19.01.2023 (ознайомлення із матеріалами справи виключно адвокатом 560,00 грн.) не підлягають стягненню, оскільки у матеріалах справи відсутня заява (або інше підтвердження) ознайомлення представника позивача із матеріалами справи. Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Верховний Суд у своїй постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19 зазначив, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Отже, суд звертає увагу, що частина із наданих послуг не може бути віднесена саме до правничої допомоги. Так, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно із п.9 ч.1 ст.1 вказаного Закону\~представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Приписами п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Відповідно до вимог\~ст.\~19\~вказаного Закону видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Отже, подання позовної заяви до суду, направлення відповіді на відзив відповідачу та до суду; подання до суду документів; відправка документів учасникам справи не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1,19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а відтак, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу, що відповідно до рахунків на оплату складає на загальну суму у розмірі 980,00 гривень. З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що позивачем документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу лише у розмірі\~6090,00 грн., а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в цій частині підлягають частковому задоволенню. Також відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: partial