Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

В січні 2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 5000 доларів США боргу за договором позики та судових витрат у справі, посилаючись на те, що 09 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким [PERSON] надав у борг [PERSON] 5000 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача. Згідно з розпискою, вказані кошти відповідач зобов`язався повернути [PERSON] до 16 грудня 2022 року, однак свої зобов`язання не виконав, борг не повернув, у зв`язку з чим позивач просить позов задовольнити. Позивач та його представник [PERSON] в суді підтримали позов з викладених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] в суді проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим, оскільки відповідач кошти, отримані за розпискою, повернув позивачу, проте зробив це пізніше - 26 грудня 2022 року, при цьому [PERSON] не віддав йому розписку, тому просив в задоволенні позову відмовити. Допитаний у якості свідка [PERSON] в суді показав, що одного разу його підвозив машиною знайомий на ім`я [PERSON] , який попросив його бути свідком того, як [PERSON] поверне кошти [PERSON] (прізвища осіб точно не пам`ятає). Вони під`їхали до магазину «АТБ», [PERSON] зустрівся з [PERSON] , про щось говорили, свідок стояв неподалік, проте розмову не чув, бачив як [PERSON] перераховує кошти. Потім в автомобілі [PERSON] сказав, що [PERSON] не віддав йому розписку. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 1049; ч. 1 ст. 1050 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 09 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким [PERSON] отримав від [PERSON] в борг 5000 доларів США із зобов`язанням повернути вказані кошти до 16 грудня 2022 року, що підтверджується розпискою [PERSON] від 09 грудня 2022 року (а.с. 33). Факт отримання [PERSON] коштів за розпискою підтвердив в судовому засіданні представник відповідача (зі слів відповідача у письмовому поясненні). Умов укладеного договору позики [PERSON] не виконав та борг позивачу не повернув. Суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що відповідачем були повернуті кошти позивачу, оскільки встановлено факт укладення договору позики між сторонами і факт невиконання його умов відповідачем (наявність оригіналу розписки відповідача у позивача). Показання свідка в судовому засіданні в даному випадку не є допустимим доказом, оскільки саме наявність оригіналу розписки у позивача підтверджує факт невиконання відповідачем умов договору позики. Враховуючи викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача 5000 доларів США боргу за договором позики та 1830 грн. витрат на сплату судового збору. На підставі ст. ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved