Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтував наступним. Позивач є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON] , який народився [INFO] , про що 20.11.2008 складено відповідний актовий запис за № 48 виконавчим комітетом Олексієво - Дружківської селищної ради м.Дружківки Донецької області. Матір?ю дитини являється відповідачка, [PERSON] , з якою позивач не перебував в зареєстрованому шлюбі. Позивач з відповідачкою проживали спільно, однією сім?єю з січня 2008 року по липень місяць 2013 року. При реєстрації народження спільного сина [PERSON] , відомості про батька записано зі слів матері не було. На підставі рішення Дружківського міського суду Донецької області від 07.07.2015 у цивільній справі № 229/2135/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , батьком дитини [PERSON] , було визнано позивача, та було змінено прізвище дитини на « [PERSON] ». Сімейні стосунки між позивачем та відповідачкою не склалися. В липні 2013 року позивач та відповідачка вирішили припинити спільне проживання. Оскільки відповідачка на той час працювала, вона запропонувала, позивачу щоб малолітній син - [PERSON] , залишився проживати разом з позивачем, матір якого допомагала позивачу та відповідачці виховувати дитину. Позивач вказує, що відповідачка обіцяла в подальшому забрати сина жити до себе. В перші декілька місяців відповідачка цікавилася дитиною, хоча відвідувала сина не часто і матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала. Позивач вважає, що відповідачку цілком влаштовує те, що дитина мешкає разом з ним і що вона не займається вихованням дитини. Згодом, відповідачка стала все рідше цікавитися дитиною, та уникала спілкування Відповідачка влаштовувала особисте життя з іншим чоловіком, з яким згодом створила сім?ю, а в 2020 році народила другу дитину. Після народження другої дитини, відповідачка фактично самоусунулася від виконання батьківських обов?язків по вихованню дитини - [PERSON] . Відповідачка фактично припинила спілкування із сином, не цікавилася життям дитини, та не проявляла ніякого інтересу до дитини. Відповідачка зустрічалася із сином один-два рази на рік, хоча позивач з сином [PERSON] мешкаємо в одному з відповідачкою селищі. Матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідачка не надавала і не надає на теперішній час. Із самого народження і по теперішній час дитина проживає разом з позивачем, та перебуває на його утриманні. Дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розумового і фізичного розвитку і навчання. [PERSON] навчається у 8-му класі закладу загальної середньої освіти гімназії № 2 Дружківської міської ради Донецької області. Дитина позитивно характеризується з боку адміністрації начального закладу. [PERSON] забезпечений всім необхідним для здобуття освіти. Натомість відповідачка не цікавиться навчанням і успіхами дитини, та не приймає участі у створенні умов для отримання дитиною освіти. Зі свого боку позивач всіляко дбає про те, аби дитина була забезпечена належним медичним доглядом, мала все необхідне для розвитку і відпочинку, створює умови для оздоровлення сина, забезпечую необхідним харчуванням, одягом, та взуттям за сезоном та відповідно віку дитини. Натомість відповідачка жодним чином не приймає участі у вихованні дитини і не цікавиться життям сина. Відповідачка не спілкується із дитиною на достатньому рівні. Матеріальної допомоги на утримання сина не надає. 3 огляду на те, що відповідачка фактично покинула сина - [PERSON] , та протягом тривалого часу, не цікавиться справами дитини, станом здоров?я сина, та взагалі не цікавиться його життям, позивач вважає, що у відповідачки відсутня емпатія по відношенню до власної дитини. Позивач вказує, що розуміння потреб дитини у відповідачки взагалі відсутнє, а також не існує емоційного зв?язку матір?ю і дитиною, позбавлення батьківських прав, у такому випадку, відповідатиме конвенційним гарантіям, про це йдеться в рішенні ЄСПЛ у справі "С.С. проти Словенії" (No40938/16). Позивач вважає, що відповідачка свідомо, та з власної волі, самоусунулася від виконання батьківських обов?язків по вихованню дитини, ніяким чином не піклується про сина, не приймають участі в його виховані, не піклується про його майбутнє, не цікавиться успіхами дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з дитиною на достатньому рівні, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не приймає участі в утриманні дитини, не надає матеріальної допомоги. Зазначені факти, позивач розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачкою, свідомого нехтування нею своїми обов?язками, а також підтвердженням відсутності серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов?язків по відношенню до сина - [PERSON] . В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволені позовних вимог з підстав наведених в позовній заяві, наданих суду документах та показаннях свідків, допитаних в судовому засіданні. Додатково пояснив, що позбавлення відповідачки батьківських прав надасть йому можливість користуватися пільгами, які передбачені для батьків, як наприклад додаткова відпустка, а також надасть сину [PERSON] можливість використовувати пільги передбачені законодавством для вступу у навчальні заклади після отримання середньої освіти. Крім вказаного, позивач наголошує, що відповідачкою не приймає належну участь у матеріальному забезпечені сина, в зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду за вимогою стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідачка позов не визнала, відзив на позовну заяву не надала. В судовому засіданні пояснила, що вона дійсно проживала з позивачем однією сім`єю в період з січня 2008 року по липень місяць 2013 року. Оскільки відповідачка працювала, вона залишила малолітнього сина [PERSON] проживати з позивачем та його батьками. В подальшому в неї були складні життєві обставини, які зумовлювали неможливість приділяти достатньо часу сину, а саме - вона доглядала за сестрою, яка хворіла на онкологічне захворювання, в подальшому відповідачка в 2020 році народила дитину та мала необхідність приділяти їй значний час, та через хворобу якої, певний час не могла спілкуватися з сином [PERSON] . Відповідачка зазначила, що останній раз вона спілкувалася з сином 01.06.2023, коли спільно з ним проводила час на дитячому майданчику, однак коли до цього часу спілкувалася з ним не пам`ятає. Одного разу вона зателефонувала сину на телефон з пропозицією зустрітися, однак він їй відмовив, так як в цей час знаходився поза межами м.Дружківка. Також відповідачка зазначила, що на цей час вона не працює, через що приймати участь в матеріальному забезпеченні сина [PERSON] їй складно, але вона періодично купує йому іграшки, інколи одяг, а також перераховує кошти. З приводу навчання сина [PERSON] в школі вона з вчителями не спілкується. Також відповідачка зазначила, що вона ніколи не відмовлялась від сина. Третьою особою - органом опіки та піклування Дружківської міської ради надано до суду висновок від 05.06.2023 вих.№01-16/906, складений на підставі ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 31.03.2023 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Дружківської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Згідно вказаного висновку громадяни [PERSON] та [PERSON] протягом 2002 - 2013 років перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають сина [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження дитини була проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, позивач батьком [PERSON] записаний не був. Влітку 2013 року [PERSON] та [PERSON] припинили сумісне проживання, пара вирішила, що [PERSON] краще залишитися з позивачем. Враховуючи, що позивач мешкав зі своїми батьками, які допомагали доглядати дитину, таке рішення було цілком доречним. При цьому відповідачка мала можливість спілкуватися з сином, приймати участь у його вихованні. Жодних перепон у спілкуванні з дитиною [PERSON] не чинили. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 07.07.2015 [PERSON] було визнано батьком [PERSON] , на підставі зазначеного рішення до актового запису про народження хлопчика були внесені відповідні зміни. З позовом про визнання батьківства до суду звернувся саме [PERSON] . При цьому із тексту рішення вбачається, що [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, проти визнання батьківства не заперечувала, факт сумісного проживання з позивачем у судовому засіданні підтвердила. [PERSON] разом з сином зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання за вказаною адресою цілком відповідають потребам дитини, що підтверджено відповідним актом від 10.05.2023. У батька з сином дуже теплі та довірливі стосунки, вони багато спілкуються, проводять разом вільний від роботи та навчання час, подорожують. [PERSON] виявляє щирий інтерес до усіх справ сина, розділяє з ним його захоплення, докладає максимальних зусиль для створення комфортних умов життя та розвитку дитини. [PERSON] працює у КЗ «Базовий поліфункціональний культурний центр Дружківської міської ради» на посаді заступника директора, має стабільний прибуток, а відповідно і можливість задовольнити матеріальні потреби сина. За місцем роботи позивач зарекомендував себе як грамотний та кваліфікований спеціаліст, комунікабельна та доброзичлива людина. Характеристика від 22.02.2023 засвідчена підписом начальника відділу з питань культури, сім?ї, молоді, спорту та туризму Дружківської міської ради [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] є учнем закладу загальної середньої освіти гімназія № 2 Дружківської міської ради. Хлопець характеризується як старанний та здібний учень. [PERSON] відповідальний, доброзичливий та працелюбний, бере активну участь у громадському житті класу, відповідально ставиться до доручень. Характеристика складена класним керівником дитини [PERSON] та практичним психологом [PERSON] , підписана директором навчального закладу [PERSON] . Також у характеристиці зазначено, що батько неповнолітнього завжди цікавиться навчанням сина, здійснює контроль за відвідуванням ним онлайн-уроків. [PERSON] чуйно відноситься до індивідуальних проблем сина, підтримує постійний зв?язок з класним керівником та вчителями-предметниками. Будь-яка інформація щодо участі відповідачки у навчальному процесі та її стосунків з дитиною у характеристиці відсутня. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тобто, мешкає в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці з сином. має можливість безперешкодно спілкуватися з сином. У 2020 році жінка народила другу дитину, самостійно займається її вихованням. [PERSON] спілкується з [PERSON] , телефонує сину, інколи навідує, однак, ці зустрічі нечасті. Необхідно зазначити, що раніше до служби у справах дітей не надходило жодної інформації щодо нехтування відповідачкою батьківськими обов?язками. У позовній заяві [PERSON] зазначено, що неповнолітній [PERSON] повністю перебуває на утриманні батька, мати матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У свою чергу відповідачка з цим не погоджується, стверджує, що залишила сина з батьком саме тому, що мусила працювати, надавала кошти на утримання [PERSON] . Підтвердити або спростувати інформацію, надану сторонами справи, неможливо, оскільки будь-які документи з цього приводу відсутні, питання щодо стягнення аліментів до подання зазначеного позову не піднімалося. Відповідно до ч. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. На виконання зазначеної норми законодавства спеціалістами служби у справах дітей Дружківської міської ради було проведено бесіду з неповнолітнім [PERSON] . Під час бесіди було встановлено, що дитина обізнана щодо заявленого батьком позову, на питання: «Чи підтримуєш ти позов?» відповів згодою. При цьому хлопець підтримує контакт з мамою, планує і надалі спілкуватися з нею. Питання: «Чи розумієш ти, що у разі прийняття судом позитивного рішення мама втратить право на спілкування з тобою?» викликало у [PERSON] розгубленість, стало зрозуміло, що йому не пояснили юридичні наслідки позбавлення батьківських прав. Оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який може бути застосований відносно батьків, з метою всебічного вивчення ситуації, спеціалістами служби у справах дітей було вжито заходів щодо з?ясування позиції відповідачки. В ході розмови зі спеціалістом служби [PERSON] повідомила, що знає про поданий позов, проти позбавлення батьківських прав категорично заперечує, від сина ніколи не відмовлялася. [PERSON] пояснила, що рішення залишити сина з батьком було прийнято сумісно з позивачем, а одним з вирішальних факторів при прийнятті рішення було те, що [PERSON] мешкає з батьками, які завжди допомагали доглядати дитину. У свою чергу відповідачка на момент припинення стосунків з [PERSON] жодної сторонньої підтримки не мала, жінка працювала на харчосмакові фабриці, графік її роботи (нічні робочі зміни) не давав змоги належним чином доглядати за дитиною. При цьому [PERSON] визнала, що спілкується з сином нечасто, більшу частину обов?язків щодо виховання та утримання дитини взяв на себе батько. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 19.05.2023. На засіданні були присутні [PERSON] та [PERSON] [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог, [PERSON] проти позову заперечувала, просила дати їй можливість зберегти стосунки з сином. Ознайомившись з позицією сторін, заслухавши начальника служби у справах дітей, розглянувши матеріали справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і застосовується лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, члени комісії прийшли до висновку, що в даній ситуації буде доцільним відмовити [PERSON] в частині вимог щодо позбавлення батьківських прав. [PERSON] була попереджена про необхідність змінити ставлення до виховання сина. Виходячи із зазначеного, в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ,

Outcome: approved