Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивачка 01.05.2023 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2018 та присудити на користь позивачки та стягувати щомісяця з відповідача аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Позивачка вказує, що сторони перебували у шлюбі з 23.09.2006 до 20.12.2018, мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають із позивачкою та перебувають на її утриманні. В судовому порядку з відповідача на користь позивачки постановлено стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,0 гривень щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів не здійснюється, однак, за можливості, виконується відповідачем, шляхом сплати аліментів у сумі, визначеній судом. Проте, визначеної суми не вистачає на задоволення потреб дітей, а в позасудовому порядку узгодити підвищення суми щомісячного утримання (аліментів) не видається за можливе. Самостійно позивачка не має змоги забезпечити всі потреби дітей. За змістом позовної заяви відповідач наразі є військовослужбовцем, проходить службу за контрактом, має постійний та достатній рівень заробітку, має можливість сплачувати аліменти, при цьому, не мав раніше офіційного місця працевлаштування. Інших осіб на утриманні у відповідача не має, за станом здоров`я він є працездатним. Із посиланням на ст.51 Конституції України, ст.180-183, 191, 192 СК України, з метою забезпечення достатнього та необхідного рівня життя дітей задля їх гармонійного розвитку, оскільки батьки дітей мають рівні зобов`язання по їх утриманню, позивачка просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі у визначений нею спосіб. Ухвалою судді від 09.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, визначено дату, час і місце проведення судового засідання. Відповідачу визначено 15-денний строк з моменту отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов, роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Представник позивачки адвокатка Подлубна П.С. відповідно до заяви, вх.№ від 17.08.2023, просить розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач за змістом заяви, вх.№ від 02.08.2023, просить судове засідання проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Підстав для відкладення судового засідання або оголошення перерви в ньому, передбачених ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Інших заяв по суті справи та зустрічної позовної заяви учасниками справи подано не було, інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних клопотань. Враховуючи, що відповідач висловився з приводу заявлених позовних вимог, копія позовної заяви із додатками була надіслана для вручення за місцем проходження військової служби, клопотань про зупинення провадження у справі від нього не надходило, відповідно, перешкоди для розгляду справи на переконання суду відсутні. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Як передбачено ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, як кожного доказу окремо, та і у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку із таким. Судом встановлено, що сторони, які перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2006 по 20.12.2018, мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають із позивачкою та перебувають на її утриманні, що не заперечується з боку відповідача. Копії відповідних свідоцтв серії [NUMBER] від 23.09.2006, серії [NUMBER] від 14.08.2007, серії [NUMBER] від 28.01.2014 та рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя у справі №335/8579/18, пр.2/335/2194/2018 від 20.11.2018 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 20.12.2018, акт, складений комісією ОСББ «Добробут 25» від 10.04.2023 №18 щодо складу сім`ї позивачки, що наявні у матеріалах справи та досліджені судом. За даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.05.2021, [PERSON] з 15.05.2021 перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » саме у зв`язку із реєстрацією шлюбу. Судом також встановлено, що у цивільній справі №335/9163/18, пр.2/335/2291/2018 12.09.2018 Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення, яке набрало законної сили 13.10.2018, відповідно до якого позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 000,00 гривень, щомісячно, на двох дітей, починаючи з дня подачі заяви, тобто, з 07.08.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Здійснено розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За даними довідки, виданої т.в.о. командира військової частини [NUMBER] від 29.07.2022, солдат [PERSON] перебуває на військовій службі. Відповідно, будучи військовослужбовцем, має постійний розмір щомісячного доходу. Стороною позивача також надані докази на підтвердження розміру щомісячного заробітку, які беруться до уваги судом при розгляді позовних вимог. Судом, виходячи з наявних доказів, не встановлення звернення виконавчого листа про стягнення аліментів до примусового виконання, як і наявності заборгованості відповідача зі сплати аліментів з дати ухвалення вищезгаданого рішення суду. Підставою для звернення до суду позивачки стало те, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів витрати на утримання дітей суттєво збільшились, визначений розмір щомісячного платежу становить меньше, ніж мінімально гарантований сімейним законодавством рівень, що зумовило погіршення її матеріального стану та неможливість забезпечувати власними силами потреби дітей. Крім того, сторони не змогли дійти згоди про збільшення розміру й зміну способу стягнення аліментів в позасудовому порядку. Задовольняючи позов частково, крім відсутності заперечень з боку відповідача, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як врегульовано ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За нормою ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Суду не надано належних та допустимих доказів щодо розміру щомісячних особистих витрат та коштів, необхідних на утримання сім`ї позивачки та відповідача, як і кожного з дітей. Проте, суд враховує, що встановлений чинним законодавством прожитковий мінімум, необхідний для задоволення щомісячних витрат дитини підлягає захисту та має бути достатнім. Крім того, в розпорядженні суду відсутні докази на користь того, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти, має інших осіб на утриманні або за станом здоров`я не є працездатним. Інших обставин, що мають істотне значення, зокрема, неможливості з боку батька нести витрати по утриманню дітей у визначеному законом розмірі судом під час розгляду справи не встановлено. Судом безпосередньо враховується й та обставина, що відповідач підтримує заявлені позовні вимоги. З урахуванням ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для задоволення позову про зміну розміру й способу стягнення аліментів, встановленого вказаним вище рішенням суду, з твердої грошової суми - 2 000,00 гривень, які стягуються з батька на утримання обох дітей щомісячно, на 1/3 частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи правову природу заявлених позовних вимог, оскільки ставиться питання не про стягнення аліментів, а про зміну способу їх стягнення, тому аліменти підлягають стягненню з дати набрання рішенням законної сили. Це твердження суду узгоджується з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Саме тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З урахуванням ціни позову, ухвалення рішення суду про його часткове задоволення, положень ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1 073,60 гривень, від сплати яких позивачка звільнена при пред`явленні позову до суду.

Outcome: partial