Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ДП "Бурштин України", в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ ДП "Бурштин України" №16-К від 21.03.2023 року про звільнення [PERSON] , поновити його на посаді інженера з охорони праці за сумісництвом у ДП "Бурштин України" та стягнути з відповідача витрати, понесені ним на надання правничої допомоги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] працював на посаді інженера з охорони праці за сумісництвом з ДП "Бурштин України". 29.03.2023 року позивач отримав копію наказу відповідача №16-К від 21.03.2023 року про звільнення [PERSON] за прогул без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України, який він вважає незаконним та безпідставним. Причини звільнення, наведені в наказі, не відповідають дійсним обставинам справи. У копії повідомлення про надання письмових пояснень вказано, що позивач був відсутній на робочому місці з 01.03.2023 року по 13.03.2023 року протягом 3-годин з 09.00 год. до 12.00 год. Вказує, що з 09.00 по 12 год. з 01.03.2023 року по 06.03.2023 року перебував на основному місці роботи у ТзОВ" КТБ-Груп", а з 06.03.2023 року по 13.03.2023 року перебував на амбулаторному лікуванні. 20 травня 2023 року представником ДП "Бурштин України" до суду подано відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними. Вказує, що [PERSON] з 01.03.2023 року по 13.03.2023 року не з"являвся на робочому місці, від надання письмових пояснень після виходу його на роботу відмовився, усно пояснив, що перебував на амбулаторному лікуванні. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 03 травня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24 травня 2023 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити. Представник відповідача ДП "Бурштин України" Качор С.Б. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав зазначених у відзиві на позов. Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом, відповідно до наказу ДП "Бурштин України" №45-К про прийняття на роботу від 16 серпня 2022 року [PERSON] прийнято на роботу за сумісництвом на 0,5 ставки з 17 серпня 2022 року на посаду інженера з охорони праці. Графік роботи, оплата праці - відповідно до Трудового договору про роботу за сумісництвом [PERSON] . Відповідно до п. 1.1., 3.1, 4.1 трудового договору про роботу за сумісництвом від 17 серпня 2022 року між ДП "Бурштин України" та [PERSON] , за цим договором працівник зобов`язується виконувати роботу інженера з охорони праці, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівнику встановлену цим договором заробітну плату та забезпечувати умови праці, необхідні для виконання цієї роботи і які передбачені чинним в Україні трудовим законодавством, колективним договором, укладеним на підприємстві Роботодавця, та цим Договором; за виконання роботи працівнику встановлюється заробітна плата, яка обчислується пропорційно відпрацьованому працівником часу за місяць, згідно посадового окладу, у відповідності до затвердженого штатного розпису підприємства роботодавця; працівник працює за індивідуальним графіком роботи: п"ятиденний робочий тиждень по 4 год. на день. В індивідуальний графік роботи можуть вноситись зміни шляхом оформлення відповідних наказів по підприємству Роботодавця. Як встановлено із копій актів від 01.03.2023 року №1, від 02.03.2023 року №2, 03.03.2023 року №3, 06.03.2023 року №4, 07.03.2023 року №5, 08.03.2023 року №6, 09.03.2023 року №7, 10.03.2023 року №8, 13.03.2023 року №9 про відсутність на роботі [PERSON] та інформації про причини його відсутності інженер з охорони праці [PERSON] був відсутній на роботі на ДП "Бурштин України" протягом робочого дня. Про причини відсутності на робочому місці не повідомляв, листок тимчасової непрацездатності не надав. 14 березня 2023 року головним бухгалтером [PERSON] , завідувачем центрального матеріального складу і сировини №1 [PERSON] , слюсарем КВПіА 5 розряду [PERSON] , в.о. завідувачем сектору кадрів Рвачовою Л.М. складено акт про те, що 14.03.2023 року о 13 год. 30 хв. повідомлено інженера з охорони праці [PERSON] про необхідність у наданні письмових пояснень щодо його відсутності на роботі в ДП "Бурштин України" протягом 3-х годин з 09.00по12.00. Надавати будь які письмові пояснення відмовився. Разом з тим, [PERSON] надав сканкопію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (не зареєстровану вих.№ та без дати, де зазначено дату перебування на амбулаторному лікуванні у період з 06.03.2023 по 13.03.2023. Наказом №16-К від 21.03.2023 року в.о. генерального директора ДП "Бурштин України" І.І. Пустовіта [PERSON], інженера з охорони праці, за сумісництвом на 0,5 ставки звільнено за прогул без поважних причин, за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Ухвалою суду від 14 червня 2023 року клопотання представника відповідача - адвоката Качора С.Б. про витребування доказів задоволено, витребувано у КНП «ЦЕНТР ПСМД «ЦЕНТРАЛЬНИЙ» РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (м. Рівне, вул. Драгоманова, 7) наступну інформацію: чи перебував інженер з охорони праці на ДП «БУРШТИН УКРАЇНИ» [PERSON] на амбулаторному (стаціонарному) лікуванні у вашому медичному закладі; чи відбувалось амбулаторне (стаціонарне) лікуванні у медичному закладі в період з 06 по 13 березня 2023 року; чи Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] за формою № 027/о із діагнозом COVID - 19, дата видачі 13.03.2023 року, видана КНП «ЦЕНТР ПСМД «ЦЕНТРАЛЬНИЙ» РІВНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ; вказати чому не відкривалось лікарняного у зв`язку із встановленням діагнозу COVID - 19 [PERSON] та з яких причин не було внесено відомостей до Електронний реєстр листків непрацездатності? Як вбачається із наданої на виконання ухвали суду відповіді із КНП "Центри первинної медико-санітарної допомоги "Центральний" Рівненської міської ради [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні в КНП "ЦПМСД "Центральний" з 05.03.2023 року по 13.03.2023 року. Виписка з медичної карти амбулатрного (стаціонарного) хворого [PERSON] за формою №027/о із діагнозом COVID-19 була видана в КНП "ЦПМСД "Центральний" РМР, дата видачі 13.03.2023 року. [PERSON] відмовився від видачі йому електронного медичного висновку тимчасової непрацездатності, що було зафіксовано в електронному записі огляду сімейного лікаря. Згідно копії інформації з електронного кабінету Пенсійного фонду України про наявність відкритих лікарняних по гр.. [PERSON] , вбачається, що [PERSON] шість разів оформлявся електронний медичний висновок тимчасової непрацездатності. У період з 01 березня 2023 року по 13 березня 2023 року такий не оформлявся. Відповідно до відповіді наданої ТОВ «КТБ-ГРУП» від 02 червня 2023 року, графік роботи товариства, затверджений правилами ВТР з 9.00 до 18.00, обідня перерва з 13.00 до 14.00; працівник [PERSON] підпадає під правила ВТР. Крім періоду з 20.02.2023 по 31.03.2023, коли працівник здійснював свою роботу дистанційно, що підтверджується наказом № 13/1 від 20.02.2023 «Про дистанційну роботу» та табелями обліку робочого часу. Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (стаття 21 КЗпП України). Відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п. 22, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» ( з послідуючими змінами та доповненнями), у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Як встановлено судом, [PERSON] дійсно, працюючи на посаді інженера з охорони праці за сумісництвом в ДП «Бурштин України» 01.03.2023, 02.03.2023, 03.03.2023, 06.03.2023, 07.03.2023, 08.03.2023, 09.03.2023, 10.03.2023, 13.03.2023 був відсутній на роботі. Як вбачається із матеріалів справи, а саме, із наданого позивачем виписки із медичної картки амбулаторного хворого, відповіді КНП "ЦПМСД "Центральний" та електронного запису огляду сімейного лікаря [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні з 05.03.2023 по 13.03.2023 в КНП "ЦПМСД "Центральний". [PERSON] , відмовився від видачі йому електронного медичного висновку тимчасової непрацездатності. Законодавством не визначено переліку обставин, за яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, а тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за п.4 ст.40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази, передбачені ст.76 ЦПК України. При цьому відсутність працівника на роботі за станом здоров`я може підтверджуватись не тільки лікарняним листком, а й довідкою медичної установи, показами свідків й іншими доказами. Працівника не можна визнати винним, якщо він неналежно виконує свою роботу внаслідок недостатньої кваліфікації, захворювання або відсутності відповідних умов для її виконання. Наявність поважних причин визнається у разі доведеної непрацездатності працівника, хоча б вона і не була підтверджена листком непрацездатності, оскільки закон не зобов`язує працівника у разі захворювання звертатися до офіційної медицини. Відсутність листка непрацездатності позбавляє лише працівника права на одержання ним допомоги з тимчасової втрати працездатності. Відтак, суд визнає, що [PERSON] був відсутній на роботі з 05.02.2023 по 13.03.2023 з поважних причин. Однак, суд вважає, що [PERSON] був відсутній на роботі з 01.03.2023, 02.03.2023, 03.03.2023 без поважних причин. Його посилання, що він працював у ДП «Бурштин України» за сумісництвом у вільний від роботи час спростовується наданою копією Трудового договору, який встановлює, що позивач працює за індивідуальним графіком роботи: п`ятиденний робочий тиждень по 4 години на день. Перебування його на основному місці роботи не є поважною причиною не з`явлення на робоче місце у ДП «Бурштин України» для виконання роботи за сумісництвом. Яким чином [PERSON] мав суміщати основну та сумісницьку роботу не входить в предмет доказування по даній справі. Посилання [PERSON] на його відсутність на робочому місці протягом трьох годин, що не є прогулом, суд оцінює критично. Судом встановлено, що він був відсутній на роботі упродовж всього дня, що підтверджується відповідними актами. Щодо Повідомлення про надання письмових пояснень, де вказано, що позивач був відсутній на робочому місці з 01.03.2023 по 13.03.2023 протягом 3-х годин з 09.00 по 12.00 год., то воно не свідчить про його присутність та не підтверджує, що він був на роботі упродовж усього дня. Таким чином, суд на підставі оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, встановивши відсутність позивача на роботі без поважних причин, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності на роботі протягом 01.03.2023, 02.03.2023, 03.03.2023. Суд не здійснює розподіл судових витрат, адже представник позивача відмовився від стягнення витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed