Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Так, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано. Відповідач проживає окремо від позивача та її матері, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Починаючи з 17.08.2021 позивач навчається у Київському національному торговельно - економічному університеті на денній формі навчання, загальна вартість якого становить 123 800,00 грн., та яку матір позивача сплачує самотужки. Станом на день позовної заяви позивач є повнолітньою особою, проте у зв`язку із навчанням на денній формі можливості утримувати себе немає, а враховуючи те, що відповідач є її батьком та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, остання змушена була звернутись з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 26.06.2023 та до досягнення нею 23 років. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.07.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 12.07.2023 відповідач в приміщенні суду ознайомився з матеріалами справи, а 27.07.2023 за допомогою поштового зв`язку направив на адресу суду відзив на позовну заяву, який було зареєстровано в загальній канцелярію суду 31.07.2023. Вказаний відзив на позовну заяву поданий з дотриманням вимог Цивільного процесуального законодався, а відтак приймається судом до розгляду. Так, у відзиві відповідач зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого у них народилась спільна донька - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання вказаного шлюбу, відповідач здійснював сплату аліментів на утримання позивача шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку останньої. Окрім того, після досягнення позивачем повноліття відповідач продовжував сплату аліментів, а також забезпечив її власним житлом, зокрема надав згоду на приватизацію [PERSON] частини в квартирі батьків відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зазначає, що офіційно працевлаштований на посаді автоелектрика в ТОВ «Аверс-Центр», проте у зв`язку з військом станом в країні знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати. Крім того, відповідач уклав інший шлюб з [PERSON] . Так, дружині відповідача [PERSON] поставлено діагноз «лейоміома тіла матки з деформацією порожнини», у зв`язку із чим відповідач витрачав значні кошти на її лікування та подальшу реабілітацію. Також на утриманні відповідача перебуває його непрацездатна мати [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним. Відповідач також зазначає, що надає матеріальну допомогу рідному брату [PERSON] , який перебуває на військовій службі. На підставі викладеного вище, відповідач прохає врахувати його скрутне матеріальне становище та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до договору №1797 д/6к-2021 про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця у Київському національному торговельно - економічному університеті від 17.08.2021 [PERSON] зарахована на денну форму навчання, факультет: фінансів та обліку, спеціальність: облік і оподаткування. Загальна вартість освітньої послуги становить 123 800,00 грн. Згідно довідки державного торговельно-економічного університету від 18.05.2023 [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання факультету фінансів та обліку Державного торговельно - економічного університету. Термін закінчення за навчальним планом здобувача вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр/магістр» червень 2025. Відповідно до положень ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. У відповідності до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є офіційно працевлаштованим на посаді електромеханіка з 01.09.2017 в ТОВ «Аверс-Центр». При цьому, відповідач посилається на довідку вих.№52/23 від 11.07.2023, у якій зазначено, що з 01.03.2023 по даний час [PERSON] знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96 - ВР з урахуванням ч. 3 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022. Також ним надано довідку про плату (дохід, грошове забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, у якій зазначено, що останній отримував заробітну плату у січні - лютому 2022 року, загальна сума якої становить 13 200,00 грн., тоді як у відпустці без збереження заробітної плати він перебуває з 01.03.2023. Однак, суд критично ставиться до наданих відповідачем довідок, оскільки з наданої копії трудової книжки не вбачається, що останній на підставі наказу перебуває у відпустці без збереження заробітної плати. При цьому, судом здійснено пошук на сайті youcontrol.com.ua стосовно перевірки статусу юридичної особи ТОВ «Аверс-Центр» та встановлено, що останнє в процесі припинення не перебуває. Також суд не бере до уваги доводи відповідача, що на його утриманні перебуває матір [PERSON] , оскільки будь-яких доказів щодо її утримання останнім не надано, як і не надано доказів матеріальної допомоги брату [PERSON] , який перебуває на військовій службі. Однак, суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває дружина [PERSON] , якій поставлено діагноз «сумбукозна лейоміома матки», яка постійно проходить медичні обстеження та потребує лікування. Також суд враховує, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, що позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно. Інші доводи сторін, які наведені у позові та відзиві, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, судом, з урахуванням загальних засад судочинства, а саме розумності та справедливості, встановлено наявність підстав для часткового задоволення позову, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до закінчення навчання, але не більше як досягнення нею 23 років, починаючи з 26.06.2023. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: partial