Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

У травні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до Покровської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якому, просила визначити додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] , яка за життя склала заповіт на ім`я позивача. Спадкодавиця не має спадкоємців за законом. 08 травня 2023 року позивач звернулась до державного нотаріуса Другої Покровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Проте, постановою нотаріуса від 08.05.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що пропустила строк у зв`язку із тим, що останній не було відомо про наявність заповіту. Так, спадкодавця не є родичем позивача, а являється подругою її матері. Ще за життя [PERSON] висловлювала своє бажання скласти заповіт на ім`я позивача, проте остання не сприйняла це всерйоз через похилий вік та стан здоров`я подруги матері. Коли [PERSON] померла позивач була відсутня у місті через евакуацію із зони бойових дій. Про смерть [PERSON] позивача повідомили колишні сусіди. До міста Покровська, де померла спадкодавець, позивач повернулась вже навесні 2023 року. Тоді позивач навідалась до місця проживання [PERSON] , де позивачу сусіди дали ключі від квартири; при розбиранні речей померлої позивач знайшла заповіт на своє ім`я та одразу звернулась до нотаріуса. Позивач вважає об`єктивними причинами пропуск строку для подання заяви нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому звернулась до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, від останньої на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її та позивача відсутності (а.с.35), наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача відзиву на позову заяву не надав, в судове засідання не з`явився. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.5). [PERSON] належала на праві власності квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло виданого 16 лютого 1995 року за №3952 «Представительством Фонда госимущества Украины в г.Красноармейске» (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] 19 листопада 2017 року о 13 год. 20 хв. в м.Покровськ Донецької області склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Встановлено, що 08 травня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Постановою державного нотаріуса Другої Покровської державної нотаріальної контори м.Покровськ Радовчиною О.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру в [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.6). Як зазначає позивач в позовній заяві, останньою був пропущений шестимісячного строк на звернення до нотаріуса з відповідною заявою через те, що остання не знала про існування вищевказаного заповіту та була відсутня за місцем проживання через збройну агресію російської федерації проти України. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частини першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 (провадження: 61-18000ск20) необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту, як фундаментального принципу спадкового права, та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Враховуючи викладене, правила ч.3\~ст.1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо:\~\~1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом\~\~цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008\~року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17,\~а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19), від 26 лютого 2020 року у справі №286/27/18 (провадження №61-39817св18). Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Розглядаючи спір по суті, судом, з урахуванням положень зазначених норм ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», та, дослідивши поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] встановлено, що позивач не скористалась правом на прийняття спадщини у зв`язку з поважними причинами необізнаність позивача про існування заповіту, а тому є достатні підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини в два місяці. Згідно зі ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial