Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

15 травня 2023 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач вказав, що 17 січня 2009 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має двох спільних дітей. Наразі подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть, у зв`язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року дану цивільну справу було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. 13 червня 2023 року справа надійшла до вказаного суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2023 року цивільну справу № 755/6417/23 передано судді Шаповаловій К.В.Фактично справу було передано судді 16 червня 2023 року. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 14 серпня 2023 року на електронну пошту суду надійшла заява від [PERSON] , у якій вона зазначає, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак суд не бере до уваги таку заяву, оскільки вона подана на електронну адресу суду, проте не завірена електронним цифровим підписом відповідача, що позбавляє суд можливості впевнитись у тому, що така заява подавалась особисто відповідачем, а не іншою особою. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялися відповідачу на адресу її місця реєстрації: [ADDRESS] , проте повернулася до суду без вручення адресату, з відміткою: "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 17 січня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 59, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2834, серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1294, серія [NUMBER] . Як зазначав позивач у позовній заяві, сімейні відносини між нею та чоловіком не склались, наразі сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved