Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Представник позивачів - адвокат Шумило Н.М. звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Васильківської міської ради, в якій просить визнати за [PERSON] права власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,0038 га, кадастровий номер 3210700000:13:012:0296, для колективного гаражного будівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] права власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,0038 га, кадастровий номер 3210700000:13:012:0296, для колективного гаражного будівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] права власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,0038 га, кадастровий номер 3210700000:13:012:0296, для колективного гаражного будівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, земельну ділянку площею 0,0038 га, кадастровий номер 3210700000:13:012:0296, для колективного гаражного будівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 06.09.2022 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Нещасною Т.М. було заведено спадкову справу №36/2022 відносно майна покійного [PERSON] . Цього ж дня, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Нещасною Т.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. З вказаної постанови вбачається, що спадкоємцями майна покійного [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, є його дружина [PERSON] та сини [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається, нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв`язку з тим, що право власності покійного спадкодавця на спірну земельну ділянку не було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно. Рішенням п`ятдесят четвертої сесії Васильківської міської ради Київської області від 20.08.2010 року [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність спірну земельну ділянку та надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання Державних актів на право власності на земельні ділянки. Як стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.06.2014 року, виданим на ім`я покійного спадкодавця [PERSON] , на виконання рішення п`ятдесят четвертої сесії Васильківської міської ради Київської області від 20.08.2010 року [PERSON] було замовлено та виготовлено у 2012 році технічну документацію із землеустрою щодо спірної земельної ділянки, а 14.06.2014 року проведено її державну реєстрацію. Так, як з січня 2013 року в державі було відмінено видачу державних актів на право власності на землю, [PERSON] не отримав державного акту на право власності на спірну земельну ділянку. Спадкодавець за життя набув у власність спірну земельну ділянку на підставі рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність та провів її державну реєстрацію, отримавши витяг з ДЗК про спірну земельну ділянку. При цьому, спадкодавець, як власник спірної земельної ділянки, не провів державну реєстрацію свого права власності на неї у встановленому порядку та не вніс інформацію про спірну земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Будь-яких правових перешкод для цього у спадкодавця за життя не було. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2023 року прийнято до провадження цивільну справу за правилами загального позовного провадження та витребувано докази (а.с. 29). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Кооператив автомобільних гаражів «Масив» (а.с.68-69). У судове засідання позивачі та їхній представник не з`явилися, представник позивачів подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала та просила про їх задоволення (а.с. 66). Представник Васильківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, вимоги позову визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення (а.с.36). Третя особа Кооператив автомобільних гаражів «Масив» в підготовче судове засідання не з`явилися направили до суду заяву в який не заперечували щодо позовних вимог (а.с.73). Інших заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 36/2022 до майна померлого [INFO] - [PERSON] всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 12). Рішенням п`ятдесят четвертої сесії Васильківської міської ради Київської області від 20.08.2010 року [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для гаражного будівництва в КАГ «Масив» по [ADDRESS] та надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання Державних актів на право власності на земельні ділянки, що підтверджується архівним витягом архівного відділу Васильківської міської ради Київської області від 05.09.2022 року №06-03/25 (а.с. 15). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.06.2014 року, виданим на ім`я покійного спадкодавця [PERSON] , на виконання рішення п`ятдесят четвертої сесії Васильківської міської ради Київської області від 20.08.2010 року [PERSON] було замовлено та виготовлено у 2012 році технічну документацію із землеустрою щодо спірної земельної ділянки, а 14.06.2014 року проведено її державну реєстрацію (а.с. 16-18). Як вбачається із спадкової справи № 36/2022 із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 43,58-59). Постановами приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Нещасною Т.М. від 06.09.2023 року позивачам відмовлено у в видачі свідоцтва на право власності за законом на земельну ділянку площею 0,0038 га, кадастровий номер 3210700000:13:012:0296, місце розташування якої: [ADDRESS] відсутні. Право власності на зазначену земельну ділянку не зареєстроване (а.с. 14, 56). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до частини першої статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Згідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як вбачається із матеріалів справи за життя [PERSON] набув у власність земельну ділянку загальною площею 0,0038 га, кадастровий номер 3210700000:13:012:0296, для колективного гаражного будівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення органу місцевого самоврядування та провів її державну реєстрацію, отримавши витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.06.2014 року, але не встиг внести інформацію про земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Як передбачено у п.216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно, в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. У п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Також, у даному листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved