Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

22 червня 2023 року позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 18 липня 2012 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, актовий запис № 03 . Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Розривати шлюб в органах РАГС відповідач не бажає. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачка в судове засідання не з`явилася, оскільки в позовній заяві вказала про розгляд справи у її відсутність. Згодна на заочний порядок розгляду справи. (а.с.7). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило. (а.с.17,18). Тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 18 липня 2012 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, актовий запис № 03, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 липня 2012 року (а.с.5). У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дитини сторони не мають. Подружнє життя в сторін не склалося, через постійні сварки вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved