Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що укладений 08.12.1990 року та зареєстрований виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 20. Підставою для розірання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси та наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного втрачено, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Відповідач останнім часом стала агресивною, некоректно та грубо відноситься до позивача. Вирішити питання розлучення в добровільному порядку через органи РАЦС та спільної згоди не дійшли. Постало питання процедури розірвання шлюбу в судовому порядку. Примирення неможливе. Шлюб фактично припинив існування. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Шлюб розривають вперше. Майновий спір відсутній. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судові витрати, які поніс позивач у вигляді сплати судового збору залишає за собою. 10 серпня 2023 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. До суду сторони не з`явилися, повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] в заяві до суду клопотала про розгляд цивільної справи про розірвання шюбу без її присутності, як представника та самого позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просили задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю. Суд, за відсутності підстав до відкладення, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, розглянув позов в межах заявлених позовних вимог, та врахувавши думку представника позивача, відповідача, що викладена письмово, вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. В статті 1 Сімейного кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За нормами статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до статтей 111, 112 СК України - розривається. В суді доведено, що 08 грудня 1990 року [PERSON] , позивач по справі, та [PERSON] , відповідач по справі, у Виконавчому комітеті Вербівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, зареєстрували шлюб, що підтверджено актовим записом № 20, згідно Свідоцтва про шлюбу Серія [NUMBER] , що виданий 27.07.2023 року повторно. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про припинення шлюбних правовідносин. За нормами статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Подружжя спільне господарство не ведуть. За нормами пункту 10 постанови ПВС України від 21.12.2007 № 11 "Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, що передбачені СК України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення дитиною одного року, судом не встановлено. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, не бажає зберігати шлюб. Відповідач вимогу про розірвання шлюбу визнала. Згідно з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до статті 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Отже, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім'ї. Виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, суд вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не ставить питання про примирення для можливості збереження сім'ї, не заперечила щодо пред'явленого позову. Суд вважає, що позов може бути задоволено, і приходить до висновку, що шлюб слід розірвати. При вирішенні позову про розірвання шлюбу, інші вимоги не заявлено. Розподіл судових витрат суд не вирішує, з огляду на заявлене позивачем. Відповідно до частини 2 статті 114, абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved