Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшла дана позовна заява, в якій виконувач обов`язків керівника Гайсинської окружної прокуратури І.Кічук просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача кошти витрачені на лікування потерпілого внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення у сумі 6463 грн. 76 коп.. Прокурор зазначила, що Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 23.02.2022 у справі № 126/1229/21 кримінальне провадження № 12021020100000119 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито у зв`язку із відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Так, судом установлено, що 28.03.2021 близько 17 години в [ADDRESS] , на території домоволодіння [PERSON] виник словесний конфлікт між [PERSON] та [PERSON] . Під час конфлікту [PERSON] підійшов до [PERSON] , взявши його двома руками за верхній одяг, та повалив спиною на землю. Після цього, [PERSON] почав умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наносити численні удари ногами в область голови [PERSON] до тих пір, поки потерпілий перестав захищатись та втратив свідомість. У результаті нанесення умисних ударів [PERSON] заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, що згідно висновку експерта № 222 від 20.04.2021 відноситься до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я. Ухвала Бершадського районного суду Вінницької області від 23.02.2022 у справі № 126/1229/21 в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили 03.03.2022. При цьому, питання про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вирішувалось. Згідно з довідкою, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради» (далі - КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР»), яка наявна у матеріалах кримінального провадження, потерпілий від злочину [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно- лицьової хірургії КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР» з 05.04.2021 по 15.04.2021 та на його лікування відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» витрачено 6463,76 гривень. Таким чином, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати витрати здійснені КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР» на лікування потерпілого від злочину [PERSON] .. У добровільному порядку [PERSON] кошти до бюджету не відшкодовано. Зважаючи на те, що уповноваженими органами: НСЗУ, КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР» не вживались заходи, спрямовані на відшкодування витрат на лікування потерпілої особи від злочину, внаслідок чого вказані кошти до Державного бюджету України не повернуто, а також, враховуючи Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, у прокурора виникають підстави для представництва інтересів держави. Таким чином, з метою захисту інтересів держави прокурор звертається до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ), витрати на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення у сумі 6463,76 грн. на користь держави в особі Національної служби здоров`я України. Представник позивача прокурор Круковська Г.М. вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не явився. Надав заяву в якій вимоги позову визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Справу просив слухати у його відсутність. Доведено, що внаслідок протиправних дій вчинених [PERSON] потерпілий [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, що згідно висновку експерта № 222 від 20.04.2021 відноситься до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року. Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Як вбачається з інформації наданої КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР», фінансування витрат на лікування [PERSON] здійснювалося за рахунок коштів державного бюджету, отриманих від Національної служби здоров`я України за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Згідно з довідкою, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради», яка наявна у матеріалах кримінального провадження, потерпілий від злочину [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно- лицьової хірургії КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР» з 05.04.2021 по 15.04.2021 та на його лікування відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» витрачено 6463,76 гривень. Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в медичному закладі є причинний зв`язок, що доведено належними та допустимими доказами, відтак суд вважає, що є усі достатні правові підстави для відшкодування витрат з відповідача на стаціонарне лікування потерпілого в медичному закладі від злочину на користь держави в особі Національної служби здоров`я України, що являється відповідним розпорядником коштів Державного бюджету на оплату медичних коштів. З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а також приписами спеціального Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 якого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отже суд присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved