Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

26.12.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог зазначив,\~що йому\~на підставі\~свідоцтва про\~проведення прилюдних\~торгів,\~виданого приватним\~нотаріусом Дніпропетровського\~міського нотаріального\~округу Михайлець\~К.О.,\~від 27.09.2013\~року та\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№3691,\~на праві\~приватної власності\~належить будинок\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Зазначений житловий\~будинок,\~раніше на\~підставі договору\~купівлі-продажу\~від 07.09.2007\~року,\~належав на\~праві приватної\~власності [PERSON] .\~Згідно довідки\~зареєстрованих у\~житловому будинку\~осіб №675,\~виданої 07.12.2022\~року Головним\~спеціалістом відділу\~обліку проживання\~фізичних осіб\~Департаменту адміністративних\~послуг та\~дозвільних процедур\~Дніпровської міської\~ради зареєстровані\~наступні громадяни:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~ [PERSON] \~як колишній\~власник вказаного\~домоволодіння та\~його родинна,\~протягом тривалого\~часу (понад\~10\~років)\~постійно не\~проживають в\~вищезазначеному житловому\~будинку.\~На момент\~купівлі у\~2012\~році домоволодіння\~будинок знаходився\~у розбудованому\~та не\~придатному для\~житла стані,\~тому фактично\~вищезазначені особи\~за адресою\~реєстрації постійно\~не проживали,\~а постійно\~мешкали в\~іншому населеному\~пункті. Відтак позивач просить захистити його право, як власника житлового будинку, шляхом усунення перешкод\~в користуванні власністю - зняти з реєстрації відповідачів, які зареєстровані за вказаною адресою. Вважає, що реєстрація відповідачів у будинку є перешкодою для позивача, як власника, у повному здійсненні права власності. Враховуючи вищевикладене, вимушений звернутися з позовом до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2023 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання, яке призначено на 24.08.2023 року не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, крім того відповідачі викликалися через оголошення на сайті «Судова влада», відзив відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог\~статтей 280-283 ЦПК України\~вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.\~ст. 77-79 ЦПК України. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 10092228, зареєстрованого 27.09.2013 року, зазначено, що власник [PERSON] , набув права власності на підставі свідоцтва, серія та номер: 3691, виданий 27.09.2013, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Михайлець К.О. (а.с. 8). Як вбачається з пояснень позивача, відповідачі зареєстровані, але більше 10 років не проживають за адресою: [ADDRESS] , в будинку, який на момент купівлі позивачем у 2012 році знаходився у розбудованому та не придатному для житла стані, тому фактично відповідачі за зареєстрованою адресою постійно не могли проживати, що відображається на фото додантх до позовної заяви. Відповідно до\~ст. 319 ч. 1 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. ст.\~71,\~72 Житлового кодексу України\~особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обставини не проживання відповідачів без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача та письмовими доказами по справі. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Приписами п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі\~"Надточій проти України" та п. 23 рішення\~ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" N 4909/04 § 58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку [ADDRESS] , то на думку суду дана вимога не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із\~статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Функції реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб покладено виключно на органи реєстрації. При відмові відповідача знятися з реєстрації добровільно, його зняття з реєстрації можливе за остаточного рішення суду. Питання зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду, тобто, рішення суду є лише підставою для зняття з реєстрації, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того, в силу дії\~ст. 141 ЦПК України\~до стягнення з відповідачів в користь позивача підлягає розмір судових витрат. У зв`язку з наведеним, з відповідачів підлягає стягненню в користь позивача 992,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial