Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області про відшкодування моральної шкоди. Позов обґрунтований тим, що 24.07.2021 року винесено постанову про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07.09.2021 у справі № 554/7300/21 адміністративний позов [PERSON] задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4530188 від 24.07.2021 року. Внаслідок незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у приниженні честі та гідності як водія; у спричиненні моральних переживань зумовлених страхом бути повторно зупиненим працівниками поліції з тих самих підстав, а також необхідністю доводити спочатку працівнику поліції свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, а потім у судових засіданнях доводити протиправність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності; у порушенні нормального способу життя. З урахуванням вимог розумності та справедливості, а також характеру вчиненого правопорушення (незаконне притягнення до адміністративної відповідальності), позивач вважає, що достатнім грошовим відшкодування завданої моральної шкоди є грошова сума у розмірі 5 000 грн. Відповідач Департамент патрульної поліції НП України направив до суду відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог. У відзиві зазначає, що позивач не наводить підтверджуючих фактів заподіяння йому моральної шкоди, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір заподіяної шкоди. До позову не додається жодних доказів, які б підтверджували спричинення моральної шкоди позивачу. Наявність постанови інспектора патрульної поліції про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яка була скасована рішенням суду, жодним чином не завдала моральної втрати позивачу та не могла призвести до порушення його нормальних життєвих зв`язків. У позові вказано, що позивач зазнав моральних страждань, які полягають у душевних стражданнях з приводу доказування своєї невинуватості та витратою особистого часу для відвідування судових засідань. Проте, позов прийнято Октябрським районним судом до провадження в спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін. З огляду на вказане, позивачем не доведено наявності моральної шкоди, ні того, що дана моральна шкода спричинена певними діями інспекторів патрульної поліції. У рішенні суду, який є єдиним доказом заподіяння моральної шкоди, не надається жодної оцінки діям патрульних поліцейських, не визнано їх дії незаконними (а.с.19-23). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача Департамент патрульної поліції НП України не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, заяв та клопотань до суду не подавав. У судовому засіданні представник відповідача ГУ ДКС України у Полтавській області Ткаченко А.М. просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказувала, що позивач повинен доводити заподіяння йому моральної шкоди, але ним не доведено її заподіяння. Сам факт скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не тягне обов`язкового наслідку цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральну шкоду. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань та з урахуванням інших обставин. Суд, заслухавши з`явившихся учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 24.07.2021 року командиром взводу 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Верезомським Олегом Сергійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4530188 від 24.07.2021 року, якою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с.10-11). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07.09.2021 у справі № 554/7300/21 адміністративний позов [PERSON] до старшого лейтенанта поліції командира взводу 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Полтавській області Верезомського О.С., Управління патрульної поліції в Полтавській області задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4530188від 24.07.2021 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., провадження в справі закрито. Стягнуто із Управління патрульної поліції в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] сплачений ним судовий збір в розмірі 454 грн. (а.с.7-9). Позивач [PERSON] після винесення рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.09.2021 року звернувся до суду, зазначаючи, що йому була нанесена діями відповідача моральна шкода, яка полягає у приниженні честі та гідності як водія; у спричиненні моральних переживань зумовлених страхом бути повторно зупиненим працівниками поліції з тих самих підстав, а також необхідністю доводити спочатку працівнику поліції свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, а потім у судових засіданнях доводити протиправність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності; у порушенні нормального способу життя. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Відповідно до статті 2 Закону України № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. При складанні постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача мало місце незаконне застосування до нього накладення штрафу. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на вказане зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди. У справі, що розглядається позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги тим, що внаслідок неправомірних дій інспектора поліції позивачу було заподіяно моральну шкоду у зв`язку з притягнення його до адміністративної відповідальності. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позивач мав би довести: наявність моральної шкоди; наявність причинно-наслідкового зв`язку між рішенням відповідача та завданою позивачам моральною шкодою, оскільки за вказаних обставин відшкодування здійснюється незалежно від вини. Водночас суд зауважує, що хоча поліцейським було допущено порушення права позивача, проте позивачем не доведений факт заподіяння таких страждань, що суттєво вплинуло на порушення його нормальних життєвих стосунків, що обумовлює стягнення моральної шкоди. При цьому, суд бере до уваги те, що у позові вказано, що позивач зазнав моральних страждань, які полягають у душевних стражданнях з приводу доказування своєї невинуватості та витратою особистого часу для відвідування судових засідань. Проте позов прийнято Октябрським районним судом до провадження в спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін. Отже суд приходить до переконання, що скасування постанови про у справі про адміністративне правопорушення є належною сатисфакцією за даних обставин. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди.

Outcome: dismissed