Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

В березні 2023 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, постійного проживання його на території України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1988 року і по теперішній час проживає на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України має для нього юридичне значення, оскільки дає можливість отримати паспорт громадянина України. Без встановлення цього факту в судовому порядку він позбавлений можливості отримати громадянство України. Заявник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Суду пояснив, що з 1990 року проживав та був зареєстрований за місцем проживання дружини за адресою [ADDRESS] . На початку 1991 року вони посварилися і дружина виписала його з цієї адреси. Тому станом на 24 серпня 1991 року у нього не було прописки та йому відмовили у обміні радянського паспорта на українській. В подальшому він періодично намагався отримати український паспорт, проте кожного разу були певні перешкоди, не вистьачало якихось документів. Весь цей час він проживав та працював в м.Миколаєві , нікуди не виїзжав. Представник заінтересованої особи надав суду письмові пояснення, в яких просив прийняти рішення по справі на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявника, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та допитавши свідків, суд дійшов до наступного. 16 січня 1991 року заявник отримав паспорт громадянина СРСР у відділі внутрішніх справ Баштанського райвиконкому Миколаївської області. У 1989 році одружився з [PERSON] , у м.Миколаєві та до 26.02.1991 року , а потім з 08.02.1992 року по 1995 рік, та з 14.10.1997 року був зареєстрований за місцем проживання дружини за адресою [ADDRESS] . Згідно копії трудової книжки [PERSON] з 04.02.1991 року по 28.01.1993 року (безперервно) , а потім з 04.04.194 по 2007 рік працював на різних підприємтсвах на території м.Миколаєва. Листом ДМС УДМС України в Миколаївській області Центрального районного відділу м.Миколаєва для встановлення належності до громадянства України було рекомендовано звернутися до суду та підтвердити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р. Як підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , син та колишня дружина заявника, [PERSON] стнаом на 1991 рік постійно проживав в м.Миколаєві і з тих пір також постійно проживає на території України, працює в Миколаєві та нікуди з України не виїзжав на постійне місце проживання. Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Відповідно до п. 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Таким чином, виклдаені в заяві обставини щодо проживання заявника в м. Миколаєві в період 1991 року і до тепер, тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved