Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

07.06.2023 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову. В обґрунтування позову зазначає, що 18\~липня 1987\~року уклала\~шлюб з\~ [PERSON] .\~За час\~перебування у\~шлюбі у\~них народилась\~дитина,\~вона вже\~доросла,\~має свою сім`ю. У порівнянні з першими роками їхнього подружнього життя на сьогоднішній день їхні стосунки із відповідачем, як дружини та чоловіка не склалися і на даний час взагалі припинилися. Тепер у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. [PERSON] її особистим життям не цікавиться, зловживає спиртними напоями, веде розгульний спосіб життя, їй відомі випадки сімейної зради. Відповідач тривалий час взагалі не допомагає позивачці, не платить за комунальні послуги. На теперішній час позивачка не працює, є інвалідом ІІІ групи, внаслідок загального захворювання і така інвалідність встановлена їй з 17.03.2022, пенсію отримує по інвалідності в сумі 2093,00 грн, інших джерел доходів не має, тому її матеріальне становище є вкрай нужденним і вона потребує матеріальної допомоги. [PERSON] матеріальної допомоги їй не надає. Відповідач отримує шахтарську пенсію та регресні виплати у сумі приблизно 25 000 грн, не має на утриманні інших осіб, це позивачці достовірно відомо, тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 09.06.2023 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд, який було відкладено у зв`язку із витребуванням доказів. 28.08.2023 сторони у судове засідання не з`явились. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій також вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), яка містяться в матеріалах справи та які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомлений про розгляд справи належним чином. Як передбачено ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 31 серпня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 28 серпня 2023 року, датою ухвалення даного рішення є саме 31 серпня 2023 року в силу ч.5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2023, виданого повторно Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - актовий запис №7 (а. с. 2). Відповідно до довідки про доходи №7370 8531 6713 3317 від 06.06.2023 [PERSON] отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2 093 грн та за період з 01.12.2020 по 31.05.2023 вона отримала 12\~558 грн (а. с. 6). Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 611213 від 17.03.2022 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності. Інвалідність встановлена до 23.02.2024. В даній довідці також вказано, що [PERSON] дозволена легка фізична праця. (а. с. 7). На виконання ухвали від 31.07.2023 Державна податкова служба надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків гр. [PERSON] , відповідно до яких за період з 1 кв. 2023 по 1 кв. 2023 відсутня інформація про його доходи (а. с. 29-30). На виконання ухвали від 31.07.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало довідку про доходи № 3896888380401816 відносно [PERSON] , відповідно до якої він отримує пенсію за віком, а саме: за період з 01.01.2023 по 31.08.2023 ним отримано 95 848, 40 грн (а. с. 34). Окрім цього, із довідки від 11.08.2023 установлено, що [PERSON] перебуває на обліку та отримує страхові (регресні) виплати, сума виплат за період з січня 2023 по липень 2023 року становить у розмірі 72\~790, 22 грн (а. с. 35). При ухваленні рішення суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст. 75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.\~Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно положень ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності, у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аналіз норм СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка, зокрема, не забезпечена прожитковим мінімумом. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц). Як вбачається із матеріалів справи, позивач вказує на те, що отримує пенсію у розмірі 2093, 00 гривень, якої їй не вистачає на проживання. Доказів своїх витрат позивачка не надала, що унеможливлює перевірити факт недостатності їй отримуваної пенсії. Разом з цим варто зауважити, що визначення потреби матеріальної допомоги непрацездатного члена подружжя здійснюється судом у кожному конкретною випадку за допомогою зіставлення доходів такого члена і прожиткового рівня. Саме за таких обставин законодавець зобов`язує одного з подружжя утримувати іншого непрацездатного члена подружжя, тобто надавати йому необхідну матеріальну допомогу, у випадку якщо інший не отримує законодавчо встановлений прожитковий рівень До уваги приймається отримання непрацездатним членом подружжя пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у нього майна, що може приносити дохід, тощо. Сам факт непрацездатності одного з подружжя не зумовлює виникнення у другого з подружжя обов`язку надання йому утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено, що на 2023 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 2093 гривні. З матеріалів справи вбачається, що позивачка, хоча і являється інвалідом 3 групи загального захворювання і така інвалідність встановлена в період перебування у шлюбі з відповідачем, втім вона отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує визначений законодавством прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому [PERSON] не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 4 ст. 75 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, враховуючи встановлені обставини даної справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Вирішуючи питання щодо стягнення судового збору, суд враховує те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, а тому такий не сплачувала. Відтак,

Outcome: dismissed