Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Позивач в особі представника Старостенко М.А. звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що 04.05.2020 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (далі позивач) та [PERSON] (далі відповідач) був укладений договір №№2020/ОВР/326-000315 на встановлення дозволеного ліміту овердрафту, згідно якого банк встановив відповідачу ліміт кредитування у національній валюті України (картрахунок) в орієнтовній сумі 10 000,00 грн., строком на 12 місяців, зі сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом та овердрафтом, виходячи з 42,0 % річних. Підписанням Заяви - договору № 2020/І_С/326-000767 від 04.05.2020, між позивачем та відповідачем було укладено два договори: договір банківського рахунку (обліковий ідентифікатор 007788) і договір банківського кредиту у формі дозволеного овердрафту по поточному рахунку клієнта (обліковий ідентифікатор №2020/ОВР/326-000315). Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за Договором, систематичного порушення його умов, станом на 28.03.2023 року у нього утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 3420,38 грн, з яких: 2000,0 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 434,72 грн - прострочена заборгованість по процентах; 974,66 грн - заборгованість по платежах згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 15 травня 2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. В позовній заяві представник позивача просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином шляхом публікації оголошення про виклик в судове засідання, розміщене на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, відзив на позов не подавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, перевіривши викладені у них обставини, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що 04 травня 2020 між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками №2020/ОВР/326-000315 шляхом подання Заяви-Договору № 2020/І_С/326-000767 (Договір карткового рахунку). Пункт 4 Паспорта споживчого кредиту визначає строк дії Договору №2020/ОВР/326-000315 з 04.05.2020 по 03.05.2021; програма кредитування - пакет «ЕКО-кредитка»; мета кредиту - споживчі цілі; тип та спосіб надання кредиту -ліміт дозволеного овердрафту, безготівковим шляхом; валюта кредиту: національна валюта України - гривня; порядок надання кредиту - безготівковий; погашення кредиту - в кінці строку; дострокове погашення кредиту - без обмежень; забезпечення - без забезпечення; власний внесок - відсутній; тип процентної ставки - фіксований; порядок сплати процентів - щомісячно. Орієнтовна сума кредиту - 10 000,00 грн; можлива сума кредиту до 300 000,00 грн; щомісячний платіж по кредиту -0,00% мінімум 0,00 грн; пільговий період - 30 днів; процентна ставка - 42,00% річних; процентна ставка на пільговий період-0,00001% річних; процентна ставка на прострочену заборгованість - 48,00%; комісія за видачу кредиту/встановлення кредиту, без ПДВ - 2,99%; загальні витрати за кредитом: реальна річна процентна ставка - 49,73% річних; проценти - 2 652,89 грн; комісії, платежі за додаткові та супутні послуги - 299,00 грн; разом 2951,89 грн. Відповідно до п. 5 Відмітки Банку: відповідачу 04.05.2020 відкрито балансовий рахунок № 2620 IBAN [NUMBER] та субрахунок за № 26209131256195.500101.980, відповідач отримав платіжну картку, що підтверджується його підписом у розписці про отримання платіжної картки. 21.03.2023 банк направив відповідачу вимогу про повернення кредиту за № 129/9740/2023, згідно якої станом на 21.03.2023 відповідач має несплачену в строк заборгованість по кредитному договору у розмір 3420,38 грн. У цій вимозі відповідача було попереджено, що в разі стягнення заборгованості в примусовому порядку на нього будуть покладені додаткові витрати, в тому числі, але не виключно: судовий збір за подачу банком позову до суду, виконавчий збір, витрати, пов`язані з організацією та проведенням прилюдних торгів, аукціонів або реалізації майна на комісійних умовах, витрати, пов`язані з оцінкою та зберіганням майна та ін. В матеріалах справи наявні виписки/особові рахунки з 04.05.2020 по 28.03.2023 на ім`я [PERSON] , в яких міститься детальна інформація по здійсненню грошових операцій. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за № 2020/ОВР/326-000315 від 04.05.2020 на відкриття карткового рахунку обслуговування банківської платіжної картки АБ «УКРГАЗБАНК» відповідач станом на 28.03.2023 має заборгованість у розмірі 3420,38 грн, з яких: 2000,0 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 434,72 грн - прострочена заборгованість по процентах; 974,66 грн - заборгованість по платежах згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За положеннями ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Конституція України у статті 129 визначає однією із основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказаний принцип закріплено також і в Цивільному процесуальному кодексі України. Так, згідно ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, що полягає рівності прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України). Частинами 5, 7 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За положеннями статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» підлягають повному задоволенню. За положенням ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивач поніс судові витрати у виді судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 2684,00 грн. Вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved