Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

06.12.2022 позивач завернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказує, що відповідно до протоколу засідання правління Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська асоціація ОСББ» від 31.05.2021 за № 50-2021/п [PERSON] надано в користування строком до 31.12.2022 включно парковочне місце № [NUMBER] у розміщених на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] місцях для тимчасового зберігання транспортних засобів із встановленням щомісячного цільового внеску за користування вказаним парковочним місцем в розмірі 2 500 грн, який має сплачуватися до 02 числа кожного місяця користування, починаючи з 01.07.2021. Останні платежі в рахунок відповідних внесків за користування вищевказаним парковочним місцем № 50 позивачем отримано 24.01.2022 - внески за листопад та грудень 2022. У подальшому відповідач [PERSON] припинили сплачувати цільові внески за користування вищевказаними парковочними місцями № 50 і станом на 02.12.2022 сплату не проводить. Внаслідок наведеного на стороні відповідача утворилася заборгованість за цільовими внесками за користування парковочним місцем № 50, розташованими на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] в місцях для тимчасового зберігання транспортних засобів. 23.01.2023 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова Позов Асоціації об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська Асоціація ОСББ» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська Асоціація ОСББ» заборгованість зі сплати щомісячного цільового внеску за користування парковочним місцем № 34 у розміщених на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] місцях для тимчасового зберігання транспортних засобів за період лютий - листопада 2022 року в розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська Асоціація ОСББ» заборгованість зі сплати щомісячного цільового внеску за користування парковочним місцем № 50 у розміщених на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] місцях для тимчасового зберігання транспортних засобів за період лютий - листопада 2022 року в розмірі 25 000 (двадцять п`ять) грн. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська Асоціація ОСББ» сплачену суму судового збору, пропорційно до задоволених вимог, по 1219 (одна тисяча двісті дев`ятнадцять) грн 90 коп. з кожної. 28.03.2023 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2023 скасоване. Справу призначено до розгляду. 06.06.2023 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова роз`єднано позовні вимоги Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська асоціація ОСББ» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, виділено позовні вимоги до [PERSON] в самостійне провадження. 04.07.2023 представником [PERSON] - [PERSON] подано відзив, відповідно до якого позивачем не надано доказів, що ОСББ «Дерев`янко-2016» є користувачем землі на якій розташований багатоповерховий будинок [ADDRESS] , права позивача на зазначену земельну ділянку станом на період винесення рішення правління не зареєстровано. Доказів наявності розподілу між власниками квартир прибудинкової земельної ділянки під облаштування паркувальних місць не надано. Позивач не наділений правом стягувати плату за користування комунальним об`єктом. Паркувальне місце являє собою частину площі всередині асфальтної дороги біля воріт та не обладнане жодним навісом чи іншою спорудою. Спірний об`єкт не можна визначити як об`єкт благоустрою. Отже, відсутні законні підстави за начебто передання цього об`єкту. Рішення правління про виділення парковочного місця [PERSON] сприймала, як впорядкування розташування авто на території біля будинку, це їй здавалось зручним, хоча й вважала розмір плати безпідставно завищеним. Факт підпису на протоколі щодо ознайомлення з рішенням правління не може бути розцінений як погодження всіх зазначених в ньому відомостей, оскільки цей акт не має ознак договору. Коли [PERSON] перебувала у м. Харкові, дійсно паркувала на визначеному місці авто, якщо встигала, оскільки воно періодчино було зайнято іншими авто, які вільно заїжджали на територію та оминали бар`єр. Рахунки за паркування надавались щомісяця, будь- якого строку оплати погоджено не було, а на встановлений строк в рішенні правління взагалі не звертала уваги, оскільки правових підстав не було. У зв`язку з початком воєнного стану більшість мешканців будинку були вимушені виїхати за межі м. Харкова та Харківської області, в тому числі представника та працівники ОСББ , у зв`язку з чим плата за обслуговування будинку та прибудинкової території не нараховувалась, оскільки таких послуг не надавалось. [PERSON] виїхала за межі Харкова, спочатку до м. Берегове, а потім - Рівне, де перебуває і на теперішній час. Плату за обслуговування будинку у серпні 2022 було відновлено, надано рахунки на оплату комунальних послуг, проте рахунки за паркування, які завжди надавались не виставлялись. Паркомісце використовується для паркування будь- якими особами. З лютого 2022 [PERSON] не користувалась паркомісцем, а позивач жодного разу не звертався до неї особисто щодо паркування авто. У зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позову. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, з підстав, викладених у відзиві. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 08.02.2019 [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири від 08.02.2018, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прядко О.С. за р.н. 129, придбала у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно до протоколу засідання правління Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська асоціація ОСББ» від 31.05.2021 за № 50-2021/п гр. [PERSON] надано в користування строком до 31.12.2022 включно парковочне місце № [NUMBER] у розміщених на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] місцях для тимчасового зберігання транспортних засобів із встановленням щомісячного цільового внеску за користування вказаним парковочним місцем в розмірі 2 500 грн., який має сплачуватися до 02 числа кожного місяця користування, починаючи з 01.07.2021. Як зазначено у протоколі № 50-2021/п від 31.05.2021 з рішенням про надання парковочного місця №50 [PERSON] ознайомлена під підпис. Як зазначає позивач та підтверджується копією квитанції щомісячні цільові внески за користування вищевказаними парковочним місцем № 50 на поточний рахунок позивача проводила відповідач [PERSON] . Останні платежі в рахунок відповідних внесків за користування вищевказаним парковочними місцем № 50 позивачем отримано 24.01.2022 - внески за листопад та грудень 2022. У подальшому відповідач [PERSON] припинила сплачувати цільові внески за користування вищевказаними парковочним місцями № 50 і станом на 02.12.2022 сплату не проводить. На теперішній час у відповдача утворилася заборгованість за цільовими внесками за користування парковочним місцям № 50, розташоване на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] в місцях для тимчасового зберігання транспортних засобів: [PERSON] - за період січня-листопада 2022 в сумі 27 500 грн. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» малі архітектурні форми є елементами об`єктів благоустрою. Згідно з ч. 2 ст. 21 цього ж Закону мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою, до малих архітектурних форм належать, зокрема, павільйони, альтанки, навіси. Таким чином, навіси для тимчасового зберігання транспортних засобів, які споруджені на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , належать до об`єктів благоустрою. Представником відповідача зазначено у відзиві, що навісів для тимчасового зберігання транспортних засобів не існує, про що свідчать світлини. Проте, з наданої світлини не вбачається, що це саме будинок [ADDRESS] . Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до спільного майна багатоквартирного будинку належать, у тому числі, будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території. ч. 1 ст. 5 цього Закону передбачає, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначення порядку користування спільним майном здійснюється ОСББ відповідно до його статуту. За правилами ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» одним з обов`язків співвласника є здійснення сплати належних внесків та платежів своєчасно та в повному обсязі. Статутом ОСББ «Дерев`янка-2016» (пункти 3.1, 4.3) визначено, що у разі вступу Об`єднання до асоціації повноваження органів управління Об`єднання (у тому числі ті, що належать до виключної компетенції відповідних органів управління Об`єднання) можуть бути делеговані такій асоціації в обсязі та в порядку, визначених статутом відповідної асоціації. Органи управління Об`єднання не мають права здійснювати повноваження, делеговані асоціації, членом якої є Об`єднання. Сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. При цьому якщо законом передбачено визначення таких зборів та платежів Статутом Об`єднання, встановлені загальними зборами Об`єднання внески та платежі вважаються визначеними цим Статутом. У разі делегування прав на встановлення внесків та платежів асоціації, до складу якої входить Об`єднання, сплата таких встановлених відповідною асоціацією внесків та платежів також є обов`язковою для всіх співвласників. ОСББ «Дерев`янка-2016» є співзасновником і членом Асоціації ОСББ «ПЕРША ХАРКІВСЬКА АСОЦІАЦІЯ ОСББ». Відповідно до Статуту Асоціації (пункти 4.1.3 та 5.1.4) повноваження щодо прийняття рішень щодо усіх питань використання спільного майна делеговано Асоціації. Причому саме правління Асоціації здійснює передані (делеговані) Асоціації повноваження органів управління дійсних та асоційованих членів Асоціації (пункт 6.26.6 Статуту Асоціації). Вказане повноваження правління Асоціації здійснило, надавши в користування відповідачам парковочні місця № 34 і 50, розташовані на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] в місцях для тимчасового зберігання транспортних засобів, та встановивши розмір і порядок сплати внесків за користування такими парковочними місцями. Враховуючи викладене, відповідачами допущено порушення обов`язку здійснення сплати належних внесків та платежів своєчасно та в повному обсязі, що є підставою для звернення до суду з метою їх стягнення в примусовому порядку. При цьому частиною 1 ст.639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з утримання парковочного місця та оплати таких послуг, їх надання здійснюється на підставі Протоколів засідання правління Рішенням, прийнятому на засіданні правління, яке відображене у протоколі, на [PERSON] було покладено обов`язок вносити щомісяця цільовий внесок за користування парковочними місцями. З рішенням [PERSON] була ознайомлена під підпис. Окрім того, в протоколі №50-2021/п зазначено, що рішення, про надання парковочного місця, прийнято за зверненням власника квартири [ADDRESS] - [PERSON] . На підставі викладеного, у відповідача виникло зобов`язання щодо сплати заборгованості за користування парковочними місцями. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних послуг. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі, а також в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц. ст.526 ЦК України та ст.530 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ст.623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. ч.2 ст.625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченної суми. Отже, наявними у справі доказами встановлено, що між ОСББ та відповідачем [PERSON] фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг. Розмір щомісячного цільового внеску за користування парковочними місцями визначено протоколом №50-2021/п - для [PERSON] становить 2500 грн. З протоколом [PERSON] ознайомилась, про що свідчить підпис останніх, заперечень до ОСББ не надала, рішень ОСББ не оскаржувала. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконала своїх зобов`язань зі сплати внесків, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за період з лютого 2022 по листопад 2022. При цьому, судом враховано заяву представника позивача, якою останній повідомив, що відповідачем було внесено плату за січень 2022 року у відповідній сумі, у зв`язку з чим заборгованість зменшилась. Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №638/19174/17. Так, на теперішній час у [PERSON] існує заборгованість у розмірі 25 000 грн. Заперечуючи проти позову представником відповідача зазначено, що [PERSON] інколи користувалась парковочним місцем, коли була можливість, так як на зазначене місце міг будь-хто поставити своє авто. Проте, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, не зазначено чи зверталась зі скаргами до ОСББ , писала будь-які звернення щодо неможливості користуватись парковочним місцем, яке їй було виділено рішенням правління Асоціації ОСББ за її ж особистою заявою. Не приймаються до уваги посилання відповідача, що вона з 24.02.2022 не користується парковочним місцем та не мешкає у будинку. Дійсно довідкою від 22.12.2022 №5612-5002441687 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підтверджується факт проживання [PERSON] у місті Рівне, тобто підтверджено факт непроживання відповідача у квартирі [ADDRESS] , проте за загальним правилом споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Якщо є ж послугами вони не користувались, то законодавством передбачено можливість звільнення їх від сплати або перерахунок оплати, але не у будь-якому випадку, а за певних умов. Відповідно до пп. 11 п. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Доказів того, що [PERSON] зверталась з заявами про ненарахування плати за парковочне місцем у зв`язку з її відсутністю, суду не надано. Є неспроможними доводи відповідача про те, що з 24.02.2022 плата за обслуговування прибудинкової території та за паркування не нараховувалась, оскільки таких послуг не надавалось, про що мешканців повідомлено за допомогою загальнобудинкового чату наприкінці лютого 2022. Так, з наданих знятків з «Уютненького чату» вбачається, що дійсно користувачем «[PERSON]» зазначено, що жодних робіт у будинку не проводиться, охорони нема, на даному етапі взагалі нічого не нараховується. Повідомлення датовані 09 квітня. Проте, неможливо достовірно встановити, що цей час стосується саме будинку по [ADDRESS] , рік надіслання повідомлень, окрім того яку посаду займає особа, яка надсилає повідомлення про відсутність будь- яких робіт у будинку. Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог. Так, при звернені до суду позивачем було визначено ціну позову у позовних вимог до [PERSON] у розмірі 27500 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 25000 грн, що становить 90,9%. При зверненні до суду позивач сплатив 2684,01 грн, оскільки позовні вимоги були пред`явлені до двох осіб, тобто судовий збір було сплачено пропорційно до заявлених вимог по 1342,05 грн. Ухвалою суду від 06.06.2023 роз`єднано позовні вимоги Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська асоціація ОСББ» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, виділивши позовні вимоги до [PERSON] в самостійне провадження. При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується. Отже, судовий збір підлягає стягненню, у разі задоволення позовних вимог, у розмірі 1342,05 грн, проте позов задоволено частково, на 90,9%, отже стягненню підлягає судовий збір у розмірі 1219,90 грн. що становить 90,9% від сплаченої позивачем суми.

Outcome: partial