Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

\~Заявник [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, в якому просить суд встановити факт, що має юридичне значення для можливості його доведення в державних органах, а саме, що [PERSON] , [INFO] , здійснює постійний сторонній догляд за [PERSON] , [INFO] , як за особою, що його потребує, відповідно до законодавства України. В обгрунтування заяви зазначив, що [PERSON] , [INFO] надає своїй матері - [PERSON] , [INFO] постійний сторонній догляд, якого вона потребує відповідно до висновку ЛКК. У зв`язку із воєнним станом, що оголошений в Україні, підтвердження факту здійснення постійного догляду [PERSON] необхідне для можливості його доведення в державних органах. Стан здоров`я [PERSON] за останні два роки значно погіршився, вона потребує постійного стороннього догляду та допомоги у вчиненні навіть дрібних побутових дій. Увесь час [PERSON] доглядає за своєю матір`ю, піклується про її здоров`я та забезпечує їй гідні умови життя, купує необхідні ліки, продукти харчування, [PERSON] самостійно майже не пересувається, потребує допомоги у забезпеченні особистої гігієни. Ще до початку повномасштабної війни [PERSON] фактично постійно проживав та вів спільний побут разом із матір`ю, [PERSON] , в її квартирі за адресою [ADDRESS] задля того, щоб надавати необхідний їй постійний сторонній догляд та піклуватися про її здоров`я. Проте, через постійні обстріли та страх за свої життя і здоров`я, вони були вимушені переміститися в більш безпечну оселю за адресою [ADDRESS] , за якою 28.03.2022 і були зареєстровані як внутрішньо-переміщені особи та разом проживали і вели спільний. Коли в [PERSON] та [PERSON] з`явилася можливість проживати в кращих для здоров`я [PERSON] умовах, - вони переїхали та 10.01.2023 стали на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою [ADDRESS] , де зараз постійно проживають та ведуть спільний побут. Довідками від 28.03.2022 та 10.01.2023 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, [PERSON] та [PERSON] , підтверджується факт того, що [PERSON] постійно проживав та проживає зі своєю матір`ю, веде спільний з нею побут та дбає про її життя та здоров`я, надає протягом довгого періоду часу необхідний їй постійний сторонній догляд. Заявник зазначає, що змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме підтвердження факту здійснення ним постійного догляду за [PERSON] , що необхідно для можливості доведення такого факту в державних органах. У судове засідання представник заявника не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Представник заінтересованої\~особи у\~судове засідання\~не з`явився,\~надав суду\~заяву \~з проханням\~розглянути заяву\~у його\~відсутність,\~надав суду\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~зазначив,\~що Управління\~соціального захисту\~населення адміністрації\~Немишлянського району\~Харківської міської\~ради не\~погоджується з\~заявою [PERSON] \~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення\~з огляду\~на наступне.\~ [PERSON] \~не зазначає\~у заяві,\~які саме\~особисті чи\~майнові права\~підлягають захисту\~у разі\~встановлення судом\~факту здійснення\~постійного догляду\~за особою,\~а лише\~зазначається про\~«необхідність доведення\~в державних\~органах».\~Що саме\~цим хоче\~довести Заявник\~?\~З якою\~метою ?\~На ці\~питання Заявник\~не відповідає\~чинним законодавством\~прямо передбачено встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, що відноситься до компетенції саме Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради. Заявник вже декілька разів звертався до Управління з численними заявами про складання Акту, однак йому було відмовлено. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. За нормою\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт п`ятий частини другої ст. 293 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною другою ст.\~315\~ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Згідно роз`яснень п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами та доповненнями, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до Постанови ВСУ роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи\~майнових прав\~громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20). Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у\~статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Згідно із преамбулою\~Закону України «Про соціальні послуги»\~цей Закон визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах. Відповідно до пунктів 10, 15 частини першої\~статті 1 Закону України «Про соціальні послуги», отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги. Складні життєві обставини - обставини, що негативно впливають на життя, стан здоров`я та розвиток особи, функціонування сім`ї, які особа/сім`я не може подолати самостійно. Чинниками, що зумовлюють складні життєві обставини, зокрема, визнається похилий вік особи, часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті, невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування. Згідно з частиною шостою\~статті 13 вказаного Закону\~фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього\~Закону\~без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до положень\~статті 19 Закону України «Про соціальні послуги»\~підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи: заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг; звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг. Порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг визначається Порядком організації надання соціальних послуг. Згідно з пунктом 25 Порядку організації надання соціальних послу, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 587\~(далі - Порядок) для отримання соціальних послуг особа, яка потребує соціальних послуг (далі - особа), подає уповноваженому органу за своїм задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) заяву про надання соціальних послуг (далі - заява) у письмовій або електронній формі, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики, разом з документами, зазначеними в пункті 28 цього Порядку. Відповідно до пункту 36 Порядку після отримання інформації за результатами запиту чи шляхом доступу до даних державних електронних інформаційних ресурсів уповноважений орган протягом десяти робочих днів з дня одержання заяви відповідно до отриманих документів (даних) та з урахуванням результатів оцінювання потреб особи/ сім`ї у соціальних послугах приймає рішення про надання чи відмову в наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів, що видається за формою, затвердженою Мінсоцполітики. Про прийняте рішення особа, її законний представник, уповноважена особа органу опіки та піклування інформується уповноваженим органом не пізніше ніж через три робочих дні з дати його прийняття шляхом надання (надсилання) повідомлення про надання/відмову в наданні соціальних послуг у паперовій або електронній формі (пункт 37 Порядку). Абзацом дев`ятим пункту 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, в редакції\~постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2022 року № 1044\~визначено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи, які потребують постійного догляду, - у супроводі одного із членів сім`ї першого ступеня споріднення (у значенні, наведеному у підпункті\~14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки, та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді або у супроводі особи, яка здійснює постійний догляд за зазначеними особами, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, складається на підставі звернення особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа, яка потребує постійного догляду, є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням. Таким чином, діючим законодавством визначений позасудовий порядок встановлення факту, який просить встановити заявник в судовому порядку, що виключає можливість такого розгляду. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 02.11.2022 № 360 «Про визначення виконавчих органів, уповноважених на складання акта встановлення факту здійснення догляду» визначено, що на території Харківської міської територіальної громади уповноваженими на складання Акту за зверненням осіб з інвалідністю І, II груп або особи, яка здійснює догляд за особою, Відповідно до п. 1 Рішення Акт складається за місцем проживання (перебування) особи, за якою здійснюється догляд, за наявності: документів, що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність, а також спільне проживання; медичної довідки про необхідність догляду (довідка до акта огляду медико-соціального експертною комісією або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному сторонньому догляді). Суд погоджується\~з доводами\~представника заінтересованої\~особи,\~шо законодавством\~прямо передбачено встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, що відноситься до компетенції саме Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради. Як вбачається з наданих повідомлень, з [PERSON] заявник вже декілька разів звертався до Управління з численними заявами про складання Акту, однак йому було відмовлено у цьому Враховуючи вищевикладене, зокрема, той факт, що заявник у своїй заяві просить встановить факт, який не встановлюються судовим рішенням в порядку окремого провадження, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні заяви. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed