Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Експрес кредит юніон» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Позов мотивований тим, що між [PERSON] та КС «Експрес Кредит Юніон» було укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 11/02-21/ВВ від 23.02.2021 року. За умовами цього договору позивач, як член кредитної спілки, вніс строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок відповідача у розмірі 500,0 грн, а Спілка прийняла вклад до 23 лютого 2023 року та зобов`язувалася на умовах і в порядку, передбачених договором, повернути позивач вклад та виплачувати проценти за ставкою у розмірі 14% річних. В подальшому позивач поповнив вклад до 360 500,00 грн. Позивач вказує, що після закінчення строку дії вкладу відповідач грошові кошти позивачу не повернув, а також не виплатив нараховані проценти. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в свою користь 360 500,00 грн. строкового внеску, 36\~622,32 грн. нараховаих, але невиплачених відсотків, а також моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.05.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача КС «Експрес Кредит Юніон» письмового відзиву на позов не подав, надіслав 04.09.2023 клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вважає цей спір корпоративним та таким, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю відповідно до норм ст. 255 ЦПК України, зважаючи на наступні доводи. Вказує, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, які мають характер корпоративних відносин, тобто даний спір відноситься до такого, що виникає з корпоративних відносин. Протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду від 04.09.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовлено. Представник позивач на адресу суду подав уточнену позовну заяву, згідно до вимог якої просив стягнути з відповідача суму внеску на депозитний рахунок в розмірі 360 500,00 грн. строкового внеску, 44\~191,45 грн. нарахованих, але невиплачених відсотків, а також моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн, а також судові витрати. Представник відповідача в судове засідання не з`явилися, по невідомій суду причині, хоча належним чином повідомлялися про розгляд справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 23.02.2021 між [PERSON] та КС «Експрес Кредит Юніон» було укладено договір залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 11/02-21/ВВ від 23.02.2021 року відповідно умов якого позивач, як член кредитної спілки, вніс строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок відповідача у розмірі 500,0 грн, а Спілка прийняла вклад до 23 лютого 2023 року та зобов`язувалася на умовах і в порядку, передбачених договором, повернути позивач вклад та виплачувати проценти за ставкою у розмірі 14% річних (а.с. 4-6). Член КС зобов`язується здійснити Вклад до Спілки в поряду передбаченому п. 2.1 Договору (п. 3.1.1 Договору). Спілка зобов`язується прийняти Вклад на умовах, передбачених Договором (п. 3.2.1 Договору), нарахувати та виплачувати проценти за Вкладом (п. 3.2.2 Договору), повернути Вклад та нараховані проценти за Вкладом по закінченні строку Вкладу, а у випадку, якщо Договором передбачено строкове повернення Вкладу, повернути Вклад протягом 30 днів з дня отримання письмової вимоги (п. 3.2.8 Договору). Даним договором не передбачається дострокове повернення вкладу чи його частини на вимогу члена кредитної спілки (п. 2.8 Договору). Положення п. 8.3, 8.3.1 договору визначають порядок пролонгації договору. Так, якщо член кредитної спілки не вимагає повернення суми строкового вкладу у зв`язку з закінченням строку в день повернення вкладу (п. 1.2.2), то з наступного дня договір вважається пролонгованим на умовах вкладу на вимогу зі ставкою, яка діє на день повернення вкладу. Інформації щодо діючих процентних ставок за видами договорів розміщується на сайті спілки. Продовження строку вкладу є багаторазовим і здійснюється без оформлення додаткових договорів до даного Договору. В подальшому позивач поповнив вклад до 360 500,00 грн., що узгоджується з п.2.2 договору та підтверджується копіями квитанцій (а.с.8). 25 жовтня 2022 позивач подав відповідачу заяву про повернення вкладу разом з нарахованими відсотками, однак відповіді на неї не отримав (а.с.7). Відповідач не надав суду доказів повернення позивачу вкладу, а також виплати відсотків за ним. З огляду на те, що відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань щодо повернення сум вкладів, заявлена вимога про розірвання договору вкладу та стягнення внесків підлягає до задоволення Відповідно до ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частина 2 статті 651\~ЦК України\~передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до\~ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки»\~внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та облігації міжнародних фінансових організацій, що розміщуються на території України. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої\~статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. За змістом ч.7\~ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки»\~у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов`язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. За своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.03.2019 року в справі № 121/11524/17. За змістом частини 1\~статті 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Згідно з частиною першої 1\~ст.\~\~1060 ЦК України\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частин 1,5\~статті 1061 ЦК України\~банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 року № 821 (далі - Правила), відповідно до яких операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Розглядаючи спір в межах заявлених позивачем вимог, суд вважає, що стягненню з відповідача, окрім суми вкладу, підлягають нараховані і не виплачені відсотки в розмірі 44\~191, 45 грн. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, то суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до\~ст. 614 Цивільного кодексу України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1167 ЦКУ\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зазначена норма закону регулює правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної шкоди, і не поширюється на спірні договірні відносини. Стаття 611 ЦК України, зазначає про те, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, тобто позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не можуть бути задоволені, оскільки умови укладених договорів не містять положень, які б покладали обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди на відповідача внаслідок невиконання ним своїх зобов`язань. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами\~Конституції\~або випливає з її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Законом України "Про захист прав споживачів"\~встановлено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону (п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону). Оскільки предметом договорів були фінансові послуги, а не придбання продукції, у позивача, як споживача таких послуг, не виникло право на відшкодування моральної шкоди, незалежно від факту її наявності. За відсутності правових підстав покладання на відповідача обов`язку відшкодування моральної шкоди, суд не дає у даній справі оцінку обставинам, на які позивач посилається як на докази завдання їй такої шкоди. Таким чином, суд, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що відповідач істотно порушив своє зобов`язання щодо повернення депозитного вкладу у строки та порядку, визначених договором та вимогами чинного законодавства, а тому позов слід задовольнити частково, а саме, стягнути з відповідача на користь позивача 360 500 грн. вкладу, 44\~191,45 грн. невиплачених відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Так, у зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 4 046,91 грн.

Outcome: partial