Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить встановити факт складання заповіту [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на ім`я [PERSON] , [INFO] та його посвідчення Дрімайлівським старостинським округом Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 22 серпня 2019 року. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] , яка померла [INFO] за життя здійснила розпорядження своїм майном, склавши заповіт, який посвідчив виконуючий обов`язки старости с. Дрімайлівка Куликівського району Чернігівської області, в день посвідчення вніс відомості до Спадкового реєстру за реєстровим №8-9, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою. Заповіт було складено на ім`я позивача [PERSON] , яка протягом шестимісячного строку подала відповідну заяву до нотаріуса. Приватним нотаріусом Тимощуком В.О. було заведено спадкову справу №208/2021 від 22.12.22021 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак нотаріусом було відмовлено позивачу у отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки дата складання заповіту (22.08.2019) не співпадає із датою його посвідчення (27.06.2019), яка вказана в заповіті, з зв`язку з чим нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.04.2023. Вважає, що під час складання заповіту від 22.08.2019 в ньому була допущена технічна помилка, оскільки в Спадковому реєстрі вказана вірна дата посвідчення заповіта, а саме 22.08.2018, яка співпадає із датою його складання. Оскільки за вказаних обставин позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, просить встановити факт складання та посвідчення заповіту саме 22.08.2019 року. Заява надійшла до суду 09 червня 2023 року. Ухвалою судді від 13 червня 2023 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче судове засідання призначено на 10 липня 2023 року, до судового розгляду справу призначено на 15 серпня 2023 року. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Кубрак Ю.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив відзив за підписом Куликівського селищного голови Постернак Ю., в якому просить справу розглядати за відсутності представника відповідача, проти позову заперечує. У відзиві зазначає, що у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування за 2019 рік відсутній запис про дату вчинення нотаріальної дії - посвідчення заповіту [PERSON] та відсутній запис про реквізити документу, за яким було встановлено особу [PERSON] , що на думку відповідача є порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затверденого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5 та порушенням вимог Закону України «Про нотаріат». Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.07.2021 серії [NUMBER] (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №841185 від 24.01.2007 року, виданого на підставі розпорядження Куликівської районної державної адміністрації №342 від 27.11.2006 року (а.с. 17-18). На випадок своєї смерті [PERSON] 22.08.2019 року склала заповіт, який зареєстрований у реєстрі за № 8-9, посвідчений виконуючим обов`язки старости села Дрімайлівка Куликівського району Чернігівської області [PERSON] , за яким заповідала, належне їй все майно позивачу у даній справі [PERSON] (а.с. 9). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.12.2021 у Спадковому реєстрі міститься запис про посвідчення заповіту [PERSON] , номер у спадковому реєстрі: 64687390, номер в реєстрі нотаріальних дій: 8-9, дата посвідчення: 22.08.2019. Відповідно до реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2019 рік Дрімайлівського старостинського округу, в ньому міститься інформація про вчинення нотаріальної дії під номером 8-9, а саме: посвідчення заповіту. За вчинення вказаної нотаріальної дії [PERSON] сплачено 0,85 грн мита, запис про дату вчинення нотаріальної дії та реквізити документа особи відсутні. (а.с 12, 38). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №67909063 від 22.12.2021 вбачається, що приватним нотаріусом Тимощуком В.О. було зареєстровано спадкову справу за номером у реєстрі№68901815, за номером у нотаріуса 208/2021 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а. с. 16). [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В.О. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину відповідно до вказаного заповіту, в чому їй було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.04.2023, оскільки в ході перевірки документів, нотаріусом було виявлено, що у вказаному заповіті допущено розбіжності в датах складання та посвідчення заповіту: в тексті заповіту вказано дату складання: «двадцять друге серпня дві тисячі дев`ятнадцятого року», в той час як в посвідчувальному записі на заповіті вказано дату його посвідчення: «двадцять сьоме червня дві тисячі дев`ятнадцятого року», у Спадковому реєстрі зазначено, що заповіт посвідчений «22.08.2019» (а.с. 19). Згідно із положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вимоги щодо форми та змісту заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України. Так, цією нормою Цивільного Кодексу визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4. ст. 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Стаття 1251 ЦК України передбачає, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Рішенням першої сесії Куликівської селищної ради сьомого скликання від 29.11.2017 року №23 «Про покладення обов`язків із вчинення нотаріальних дій», осіб, виконуючих обов`язки старост на території сіл Куликівської селищної ради (до обрання на перших виборах старости) уповноважено як посадових осіб органу місцевого самоврядування вчиняти нотаріальні дії, передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат» (лише на території сіл, у яких вони виконують обов`язки старости). В селі Дрімайлівка на той час виконував обов`язки старости [PERSON] , який відповідно був уповноважений вчиняти нотаріальні дії, передбачені законодавством, в тому числі посвідчувати заповіти. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що в 2019 році виконував обов`язки старости в с. Дрімайлівка та посвідчував заповіт [PERSON] . Так, [PERSON] звернулася до нього з приводу складання заповіту, все своє майно вирішила заповісти [PERSON] . Підтвердив, що зробив помилку у даті посвідчення заповіту та не вписав дату у реєстр. Пояснив, що в день посвідчення заповіту він передав відомості до Спадкового реєстру про відповідну нотаріальну дію. На запитання, як встановив особу [PERSON] , відповів, що по паспорту. На запитання, чому не вписав необхідні відомості у реєстр, відповів, що [PERSON] його заговорила і він через неуважність не вніс відповідні відомості до реєстру. З огляду на викладене, у даному випадку під час складання заповіту особу [PERSON] перевірено уповноваженою на те особою виконуючим обов`язки старости [PERSON] , заповіт нею було власноручно підписано, заповіт було зареєстровано в Спадковому реєстрі у день його складення, тобто 22.08.2019 року, номер реєстрації заповіту у Спадковому реєстрі відповідає номеру заповіту в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, тому розбіжності у даті складання заповіту і в даті, зазначеній в посвідчувальному написі, на переконання суду, є опискою і не можуть завадити реалізації позивачем своїх спадкових прав та ставити під сумнів волю спадкодавця. До відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 397/1396/19, звертаючи увагу, що технічні помилки (описки) у заповіті не впливають на його дійсність, не свідчать про порушення його форми та порядку посвідчення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved