Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

30.12.2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач, просить суд: - визнати бездіяльність Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» по невжиттю заходів щодо внесення змін про назву професії у довідку для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, протиправною; - зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» видати уточнюючу довідку для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, до якої внести виправлення про назву професії, а саме змінити назву «токар» на «токар-карусельник», відповідно до класифікатора професій. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 28.08.2021 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Оскільки трудова книжка ним була втрачена, то на підтвердження свого трудового стажу позивач подав уточнюючу довідку №72/63 від 22.07.2021 року, яка була йому видана відповідачем. Відповідно до вказаної довідки, у період з 21.11.1995 року по 27.06.2008 року позивач працював на посаді токаря в колісно-візковому цеху. Проте рішенням від 03.09.2021 року йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років. Позивач зазначив, що однією із підстав для відмови у призначенні йому пенсії є та обставина, що відповідно до ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення», посада «токар» не належить до переліку посад і професій, які дають право на пенсію за вислугу років. Після цього позивач звернувся до відповідача із проханням видати йому уточнюючу довідку та зазначенням посади як «токар-карусельник», а не «токар в колісно-візковому цеху». Проте у видачі такої довідки позивачу було відмовлено та видано аналогічну раніше виданій довідку. На думку позивача, дії відповідача порушують його право на отримання пенсії. Позивач зазначив, що відповідно до Списку №2 професій «токар-карусельник» пов`язана із виконанням робіт із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Проте відповідач неправильно вказав назву його професії та порушує його право на отримання пенсії. У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позов від 05.05.2022 року, в якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Так, як зазначив представник відповідача, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років було те, що посада токаря не відноситься до переліку професій та посад, що дають право на призначення пенсії за вислугу років. Також представник відповідача вважає, що підприємство правильно визначило назву посади позивача, бо він обіймав посаду токаря саме у колісно-візковому цеху, що безпосередньо і зазначено у документах. Тому, на думку представника відповідача, позивачем обрано неналежний спосіб захисту, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, представник відповідача зазначив, що з 1995 року по 2008 рік [PERSON] було відомо про найменування посади, яку він обіймав та у нього не виникало питань до товариства. Крім того, [PERSON] був звільнений з посади токаря у 2008 році та він, отримавши трудову книжку, достеменно знав про посаду, зазначену у трудовій книжці. Однак, жодних дій він не здійснив, що свідчить про його згоду із найменуванням посади, яку він обіймав. Тому представник відповідача просить суд застосувати строк позовної давності та залишити позов без задоволення. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із позовом пояснили суду таким чином, як про це зазначено вище. Також представник позивача зазначив, що не існує професії «токар колісно-візкового цеху», а існує професія «токар-карусельник». Позивач не може реалізувати право на призначення пенсії за вислугу років, тому звернувся до суду. Позивач у судовому засіданні пояснив, що він не має трудової книжки. З приводу строку позовної давності він зазначив, що дізнався про порушення свого права тільки після отримання відмови ПФУ щодо призначення йому пенсії за вислугу років. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, просив застосувати строк позовної давності та зазначив, що чинне законодавство України не визначає відповідачу обов`язку змінювати назву професії. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28.03.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою суду від 16.03.2023 року було задоволено клопотання позивача та викликано у судове засідання для допиту свідків. Ухвалою суду від 15.08.2023 року із занесення до протоколу судового засідання було прийнято відмову представника відповідача від клопотання про залишення позову без розгляду. Під час судового засідання з розгляду справи по суті спору судом були заслухані усні пояснення учасників справи, допитані свідки, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухані заключні слова учасників справи. 15.08.2023 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що з 21.11.1995 року по 27.06.2008 року позивач працював на посаді токаря в колісно-візковому цеху у Приватному акціонерному товаристві «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (Дніпропетровський ТРЗ було перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» наказом Міністерства транспорту України №234 від 23.04.2001 року, Відкрите акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» було перетворено у Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на підставі наказу Міністерства транспорту України №54 від 21.04.2011 року). Це підтверджується копією довідки Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» від 22.07.2021 року №72/63вп, копією довідки №72/109вк від 08.12.2021 року, копією наказу №460к про припинення трудового договору. Відповідно до довідки від 15.12.2021 року за підписом начальника Колісно-візкового цеху [PERSON] (мова оригіналу російська мова), у період з 1995 року по 2008 рік [PERSON] працював в колісно-візковому цеху на ділянці по ремонту колісних пар на токарному карусельному станку. КС-412, виконував розточку бандажів та обробку центрів для колісних пар з 21.11.1995 року по 27.06.2008 року токарем-карусельником. 01.12.2021 року позивач звернувся до відповідача зі заявою про повторну видачу уточнюючої довідки та зміни назви професії «токар колісно-візкового цеху» на «токар-карусельник», відповідно до класифікатора професій. У судовому засіданні позивач пояснив, що відповідь на цю заяву він не отримав та така була проігнорована. На підтвердження факту звернення до Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років від 28.08.2021 року позивач надав суду копію рішення про відмову в призначенні пенсії №0457500014662 від 03.09.2021 року. За змістом вказаного рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду в Івано-Франківській області встановлено, що пільговий стаж [PERSON] за Списком №2 відсутній, згідно із ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення», посада токаря не належить до переліку посад і професій, які дають право на пенсію за вислугу років. До страхового стажу не враховано періоди роботи, згідно з трудовою книжкою [NUMBER] від 25.10.1984 року, оскільки нечіткий відтиск печатки підприємства, чим порушено п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРС від 20.06.1974 року №162. До пільгового стажу за Списком №2 не враховано період згідно з довідкою від 01.09.2021 року №12/426, оскільки відсутні накази про атестацію робочих місць та інформація про надання відпусток без збереження заробітної плати. Допитаний під час судового засідання свідок [PERSON] показав, що позивач [PERSON] працював разом із ним на підприємстві відповідача з 1995 року по 2008 рік на посаді токаря-карусельника, наразі перебувають у дружніх відносинах. Допитаний під час судового засідання свідок [PERSON] показав, що позивач [PERSON] працював разом із ним на підприємстві відповідача з 1995 року по 2008 рік на посаді токаря-карусельника. Допитаний під час судового засідання свідок [PERSON] показав, що позивач [PERSON] працював разом із ним на підприємстві відповідача з 1995 року по 2008 рік на посаді токаря-карусельника, наразі перебувають у дружніх відносинах. Суд на підставі положень статей 76-80 ЦПК України відхиляє надану позивачем відповідь Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 14.06.2023 року як недопустимий доказ, оскільки такий має інформаційний характер та не підтверджує фактичні обставини справи щодо правильної назви посади позивача, яку він займав. Також суд відхиляє як недопустимі та неналежні докази, надані позивачем копії трудових книжок свідків, оскільки такі не стосуються обставин справи, що розглядається, а свідки були допитані у судовому засіданні та надали суду свої показання щодо обставин, які встановлюються у справі. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання протиправною бездіяльності Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» по невжиттю заходів щодо внесення змін про назву професії у довідку для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, та зобов`язання видати уточнюючу довідку для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, до якої внести виправлення про назву професії, а саме змінити назву «токар» на «токар-карусельник», відповідно до класифікатора професій. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до положень статті 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Згідно пункту 1.1 частини 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року №58 (далі Інструкція), трудова \~\~книжка \~\~є \~\~основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, \~\~в установі, організації (далі підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, \~\~які \~\~є співвласниками (власниками) підприємств, \~\~селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових \~\~працівників, а також позаштатних працівників за \~\~умови, \~\~якщо вони підлягають державному \~\~соціальному страхуванню. \~\~ Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 частини 4 Інструкції, у разі \~\~звільнення \~\~працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову \~\~книжку \~\~за \~\~час \~\~роботи \~\~на цьому підприємстві, засвідчуються \~\~підписом \~\~керівника \~\~підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. При цьому для осіб працездатного віку необхідно вказати час, тривалість та місце проходження \~\~підвищення \~\~кваліфікації, яке пройшов працівник за останні два роки перед звільненням. Трудова книжка заповнюється одночасно українською та російською мовами і засвідчуються окремо обидва тексти. Власник або уповноважений \~\~ним \~\~орган \~\~зобов`язаний \~\~видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Згідно пункту 5.1 частини 5 Інструкції, особа, яка загубила \~\~трудову \~\~книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або \~\~уповноважений \~\~ним орган \~\~видає \~\~працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом «Дублікат» \~в \~\~правому \~\~верхньому кутку першої сторінки. Відповідно пункту 6.1 частини 6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, при \~\~виписуванні \~\~трудової книжки, або вкладиша до неї, або дубліката трудової книжки власник або уповноважений \~\~ним орган стягує з працівника суму її вартості. У разі \~\~невірного \~\~первинного \~\~заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством. Також, відповідно до частин 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.\~За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи,\~трудовий стаж встановлюється\~на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до Класифікатора професій робочих Загальносоюзного класифікатора, затвердженого та введеного в дію Постановою Державного комітету СРСР по стандартам від 27.08.1986 року №016, дата введення з 01.01.1987 року, за кодом 19149 вказано найменування професії робочого: токар. Оглядом вказаного класифікатора судом встановлено, що станом на 1995 рік, враховуючи, що позивач працював на посаді токаря з 21.11.1995 року, визначено найменування професії робочого: токар, а найменування професії токар-карусельник вказано за кодом 19153. Відповідно до додатку «А» Національного класифікатора професій ДК 003:2005, прийнятого наказом Держспоживситандарту України від 26.12.2005 року №375, чинного станом на 01.04.2006 року, за кодом 8211.2 визначено професійну назву роботи: токар. Оглядом вказаного класифікатора судом встановлено, що станом на 2008 рік, враховуючи, що позивача звільнено з посади токаря 27.06.2008 року за власним бажанням, згідно зі статтею 38 КЗпП України, не було визначено такої професійної назви роботи: токар-карусельник. Відповідно до вимог статей 12,\~81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статей 76,\~77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, що містять інформацію щодо предмета доказування. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з роз`ясненнями, наданими в пункту 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз викладених вище норм чинного законодавства України та встановлених судом фактичних обставин справи дає суду підстави для висновку про те, що у відповідача не було визначених законом підстав для видачі позивачу іншої уточнюючої довідки та зміни назви професії позивача з «токар» на «токар-карусельник». Оскільки відповідно до письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, позивача було прийнято на роботу на посаду токар 4 розряду в колісно-візковому цеху та звільнено з посади токаря 5 розряду в колісно-візковому цеху. При цьому судом було встановлено, що позивач не довів належними та допустимими доказами той факт, що відповідачем було допущено будь-які помилки у зазначенні його посади станом на 1995 рік та станом на 2008 рік, а вказана відповідачем професія відповідає вимогам Класифікаторів професій як станом на момент прийняття позивача на роботу, так і станом на момент його звільнення. Суд відхиляє показання свідків як недопустимі докази, оскільки обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, а класифікація професій визначена законодавчо. Крім того, суд враховує те, що відповідно до Порядку №637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Натомість суду не було надано доказів того, що будь-які документи про трудовий стаж позивача не зберіглися у відповідача та органом Пенсійного фонду були допитані свідки з приводу неправильності назви посади позивача. З урахуванням викладеного вище, суд відхиляє доводи відповідача про неналежний спосіб захисту, обраний позивачем, та пропуск строку давності звернення до суду з позовом. Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судові витрати у справі покладаються на позивача та йому не відшкодовуються.

Outcome: dismissed