Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

17 квітня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, з урахуванням уточнених вимог посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку та житловий будинок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складала. [PERSON] зазначає, що 04 квітня 2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проте, відповіддю нотаріуса від 04 квітня 2023 року за вих. № 177/01-16 їй було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. В той же час, від спадщини вона не відмовляється, будь-яких заяв подібного змісту до нотаріальної контори не подавала, її мати [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, а тому вона є єдиною спадкоємицею п`ятої черги за законом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Водночас, позивач вказує, що на час перебігу та спливу шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини вона хворіла на COVID-19, а потім - синдромом Гофара правого коліна, правобічний синовіт 1-го ступеню, хронічний холецистопанкреатит. За вказаних обставин [PERSON] вважає, що причина пропуску нею строку для прийняття спадщини є поважною, а тому, є достатні підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] . У зв`язку з наведеним, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, [PERSON] просила суд: визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] ,терміном у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22 червня 2023 року зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталію Володимирівну надати на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 17 серпня 2023 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, згідно заяви представника позивача, остання просила розглядати справу за її відсутності, вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити позов. Представник відповідача - Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В.в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розгляд справи проводити у її відсутність. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у віці 63 роки померла баба позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , про що 24 січня 2020 року Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 січня 2020 року. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 04 червня 1997 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 липня 2022 року, а також свідоцтвом про народження матері позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 12 березня 1975 року та свідоцтвом про укладення шлюбу останньої серії [NUMBER] від 06 серпня 1994 року. Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме - земельну ділянку та житловий будинок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які вона успадкувала після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується відповідною довідкою Орлівщинського старостинського округу № 3 Піщанської сільської ради Дніпропетровської області Судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73131539 від 10 липня 2023 року та Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72031578 від 04 квітня 2023 року. Встановлено, що 04 квітня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , але відповіддю нотаріуса від 04 квітня 2023 року за вих. № 177/01-16 їй було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держав. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері ( ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування мають за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Згідно до приписів ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом. Дочка спадкодавця (мати позивача) [PERSON] , яка є спадкоємицею першої чергу спадкування за законом з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не зверталася, а тому згідно до приписів ст. 1272 ЦК України вважається такою, що спадщину не прийняла. Інших спадкоємців як за законом, так і заповітом судом не встановлено. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала (по день смерті) одна за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Орлівщинського старостинського округу № 3 Піщанської сільської ради Дніпропетровської області від 21 липня 2022 року за вих. № 1530. У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 1,3,6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що [PERSON] на час перебігу та спливу шестимісячного строку хворіла на COVID-19, після чого - синдромом Гофара правого коліна, правобічний синовіт 1-го ступеню, хронічний холецистопанкреатит та перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується медичними документами. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] з поважних причин, а тому, наявні підстави для застосування приписів ч. 3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин, позов підлягає задоволенню, та позивачу належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати. В тому числі на професійну правничу допомогу. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача у пропущенні позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Outcome: approved