Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач ТОВ «НОН-СТОП Холдинг» у квітні 2020 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] матеріального збитку в розмірі 87 438,74 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач є власником легкового автомобіля Ravon Gentra державний реєстраційний номер [NUMBER] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 07.03.2018 року. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 323125 від 07.08.2019 року, відповідач, 07.07.2019 року о 19 год. 15 хв. в м. Києві на вул. Набережно-Рибальській, 2/32, керуючи автомобілем марки «BMW 323і», д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем марки Ravon Gentra, д.н.з. [NUMBER] . В зв`язку з цим, відповідно до постанови Оболонського районного суду міста Києва від 06.11.2019 року у справі № 756/12481/19 відповідача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124, 122-4 КУпАП. Відповідно до звіту № 4191 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу станом на 07.07.2019 року вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу, становить 85 438, 74 грн. Крім того, вартість проведення оцінки завданого збитку становить 2 000 грн. Моторне транспортне страхове бюро 24.12.2019 року повідомило своїм листом № 9-09/42941, що на дату вчинення ДТП (07 липня 2019 року) на автомобіль «BMW 323і», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, як вважає позивач, протиправними діями відповідача позивачу завдано матеріальні збитки в розмірі 87 438 (вісімдесят сім тисяч чотириста тридцять вісім) 74 коп. Просить позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 25.06.2020 зазначена справа передана в провадження судді Подільського районного суду м. Києва Васильченка О.В. На підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.04.2021 зазначена справа передана в провадження судді Подільського районного суду м. Києва Рибалки Ю.В. Ухвалою суду від 22.10.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без його участі . Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що власником транспортного засобу «Ravon Gentra» державний реєстраційний номер [NUMBER] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 07.03.2018 року є ТОВ «НОН-Стоп Холдінг». Відповідач 07.07.2019 року о 19 год. 15 хв. в м. Києві на вул. Набережно-Рибальській, 2/32, керуючи автомобілем марки «BMW 323і», д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем марки Ravon Gentra, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 06.11.2019 року у справі № 756/12481/19 відповідача визнано винним у скоєнні наведеної ДТП, тобто правопорушення, передбаченого ст.124, 122-4 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається зі звіту № 4191 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу станом на 07.07.2019 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки Ravon Gentra, д.н.з. [NUMBER] , становить 85 438, 74 грн. Крім того, вартість проведення оцінки завданого збитку становить 2 000 грн. (договір № 4164 від 08.07.2019 року; квитанція № 4164 від 12.09.2019 року). Моторне транспортне страхове бюро 24.12.2019 року повідомило своїм листом № 9-09/42941, що на дату вчинення ДТП (07 липня 2019 року) на автомобіль «BMW 323і», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, протиправними діями відповідача позивачу завдано матеріальні збитки в розмірі 87 438 (вісімдесят сім тисяч чотириста тридцять вісім) 74 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір. Указана правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які викладені в постановах від 23 грудня 2020 року у справі №666/213/16 та від 27 січня 2020 року у справі №757/26327/15. У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). У ч.1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку заборгованості та в спростування зазначеного позивачем, суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, відповідачем не спростовано доводи представника позивача, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення матеріальної шкоди у розмірі 85 438, 74 грн. та сплачених коштів за проведення оцінки завданого збитку у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок відшкодувати позивачу сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved