Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Вараської міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Володимирецька районна державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання із своєю матір`ю та визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , за нею рахувався житловий будинок [ADDRESS] , який у встановленому законом порядку не був зареєстрований за нею. Згідно технічного паспорта, будинок [ADDRESS] побудований у 1980 році. Також на момент смерті матері позивача, за нею рахувалися земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Мульчицької сільської ради, загальною площею 1,19 га. Після смерті матері, [PERSON] не звертався із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у зв`язку з тим, що на момент смерті спадкодавиці він проживав з нею у будинку [ADDRESS] , здійснював за останньою догляд, тому вважає, що на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є таким, що прийняв спадщину. Однак, звернувшись до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері, нотаріус роз`яснила, що не може видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом по тій причині, що ним пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини, а докази того, що він на момент відкриття спадщини проживав разом з матір`ю, відсутні. Також [PERSON] необхідно встановити факт спільного проживання з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , починаючи з 2013 року по [INFO] (на час відкриття спадщини) в будинку [ADDRESS] , оскільки підтвердити в інший спосіб встановити даний факт не може, окрім як в судовому порядку. В даному випадку позивачу необхідно втановити факт постійного проживання спадкоємця з спадкодавцем на момент смерті разом, для прийняття спадщини на земельні ділянки, які на момент смерті матері перебували у її власності. Тому [PERSON] змушений з даним питанням звернутись до суду. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 13 липня 2023 року. Ухвалою Володимимрецького районного суду Рівненської області 14 липня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник Вараської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять прийняти рішення на підставі наявних матеріалів в справі. Належним чином повідомлена державний нотарус Володимирецької районної державної нотаріальної контори, в підготовче судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO] в с. Уріччя Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що стверджується записами в паспорті, серії [NUMBER] , виданого 07 травня 1996 року. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії [NUMBER] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , де в графі мати записана - [PERSON] . Згідно заповіту, посвідченого 01.02.2008 виконавчим комітетом Мульчицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все, що знаходиться у її господарстві, житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] та Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯА No 041989, виданий Володимирецькою районною державною адміністрацією 01.02.2006, своєму сину - [PERSON] . Згідно відповіді на звернення [PERSON] №378/01-16, виданої завідувачем Володимирецької державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, після смерті [INFO] - [PERSON] , нотаріусом рекомендовано [PERSON] для реалізації своїх спадкових справ звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання зі спадкоємцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Факт спільного проживання [PERSON] з матір`ю в будинку [ADDRESS] з 2013 року по момент її смерті, підтверджується актом зустрічної звірки, складеного комісією Вараської міської ради Рівненської області, письмовими заявами свідків [PERSON] , [PERSON] , справжність підпусу якого засвідчено сторостою Вараської територіальної громади та довідкою №385-02/1-08 від 21.02.2023 про отримання допомоги [PERSON] в 2017 році. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином у судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного спільного проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини в будинку [ADDRESS] , з 2013 року по 22 грудня 2017 року. Що стосується позовних вимог про визнанян права власності на спадкове майно, то судом встановлено наступне: ВІдповідно до погосподарської книги №1, особовий рахунок № [NUMBER] , на момент смерті [PERSON] , за нею рахувався будинок [ADDRESS] , побудований в 1980 році, та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею, 0,25 га, що підтверджується довідкою №77 від 13 лютого 2023 року, виданою Вараською міською радою Рівненської обаласті. Згідно технічного паспорта, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] побудований у 1980 році. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №041989, у [PERSON] у власності перебувала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1.19, що знаходиться на території Мульчицької сільської ради. Згідно довідок №79, №80 від 13.02.2023, виданих Вараською міською радою, [PERSON] , на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб у вказаному будинку не було. Як зазначено в Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру №72038657 від 05.05.2023, виданій Володимирецькою державною нотаріальною конторою Рівненської області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , інформація в Спадковому реєстрі відсутня. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім"єю, тощо. Згідно п.3.3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року, під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтвержує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів, тощо. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема : довідка житлово - експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі). На час смерті [PERSON] , позивач фактично вступив у володіння або управління спадковим майном, однак прийняти спадщину на будинок, який на момент смерті матері рахувався за нею та не був зареєстрований у встановленому законом порядку, можливо виключно в судовому порядку. Як зазначено у ст.328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що визначені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.(ст.392 ЦК України). Як вбачається зі змісту ст.177,178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. З урахуванням викладеного, судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] наділений ознаками нерухомої речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст.179,181,185,190 ЦК України, і в силу цього є об`єктом цивільних прав. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України, визначають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом, права власності на спадщину після смерті своєї матері. Отже, способом захисту прав та інтересів позивача у даному випадку є визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] . Окрім того відповідач позов визнав. А як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки [PERSON] є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1, що підтверджується посвідченням, серії [NUMBER] , тому звільнений, на підставі пункту 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом. На підставі наведеного,

Outcome: approved