Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

05.04.2023 року представник позивача ФГ «Вікторія», адвокат Мелєзгінов Ю.В. звернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позов мотивовано тим, що Фермерське господарство «Вікторія» веде свою діяльність з 15 грудня 1992 року. Фермерське господарство має всі необхідні основні засоби та необхідну кількість працівників для здійснення господарської діяльності. На підставі договорів оренди земельних ділянок від 20 лютого 2012 року кадастровий номер земельної ділянки 3521188300:02:000:0646, від 01 лютого 2007 року кадастровий номер земельної ділянки 3521188300:02:000:0639 та договору оренди земельної ділянки від 13.03.2023 року кадастровий номер земельної ділянки 3521188300:02:000:0636 які знаходяться на території Гайворонської ОТГ Голованівського району Кіровоградської області позивач веде свою господарську діяльність. Восени 2021 року позивач виявив, що земельні ділянки з кадастровими номерами в оренді та користуванні позивача 3521188300:02:000:0646, 3521188300:02:000:0639 та 3521188300:02:000:0636 уже обробляються трактористом якого найняв для обробітку [PERSON] якій являється також суміжним користувачем земельних ділянок які розташовані на одному земельному масиві. В той же час, [PERSON] в телефонному режимі було повідомлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3521188300:02:000:0646, 3521188300:02:000:0639 та 3521188300:02:000:0636 які він незаконно зараз обробляє перебувають у позивача в оренді та користуванні, за які позивач сплачує орендну плату. Під час розмови відповідач пообіцяв вирішити питання щодо встановлення меж земельних ділянок які перебувають у нього в користуванні та вказав, що у нього забрали його земельні ділянки, а тому він вирішив здвинутись на наші земельні ділянки при цьому не встановлюючи меж земельних ділянок. Також відповідач пообіцяв якщо це питання не врегулюється то віддасть позивачу свої три паї на цьому ж земельному масиві та буде розбиратися хто використовує його земельні ділянки. 26 січня 2022 року позивач у відповідності до актів прийому-передачі межових знаків на зберігання позивачем були встановлені межі земельних ділянок з кадастровими номерами 3521188300:02:000:0646, 3521188300:02:000:0639 та 3521188300:02:000:0636. Так, як відповідачем було оброблено земельні ділянки з 2021 то у 2022 році відповідач так і користувався земельними ділянками до осені 2022 року. На початку вересня 2022 року позивач в телефонному режимі знову повідоми відповідача, що свої земельні ділянки які перебувають у законному володінні позивачка буде використовувати самостійно, так як обіцянки щодо врегулювання питання відповідач не виконав в замін земельні ділянки позивачу не передав. 05.09.2022 року позивачем було виявлено, що межові знаки, які були встановлені 26.01.2022 року знищені відповідачем. 09.09.2022 \~ \~ \~ \~року позивач повторно замовив у ПП «Геопроект» встановлення відновлення меж земельних ділянок з кадастровими номерами 3521188300:02:000:0646, 3521188300:02:000:0639 та 3521188300:02:000:0636, того ж дня були проведені геодезичні польові вимірювальні роботи під час яких були повторно встановлені межові знаки у відповідності до актів прийому - передачі межових знаків на зберігання. В лютому місяці 2023 року позивачем було встановлено, що межові знаки які були встановлені 09.09.2022 року знову знищені, а земельні ділки засіяні відповідачем повторно. 03.02.2023 року позивач звернувся до Голованівського РВП із заявою, щодо самовільного зайняття земельних ділянок та знищення межових знаків відповідачем. 14.02.2023 \~ \~ \~ \~року Голованівським РВП надано відповідь, що вирішення даного питання належить до компетенції суду. У відповідно до вище викладеного, відповідач вчиняє незаконні дії, щодо користування земельними ділянками, які йому не належать та не перебувають у нього в законному користуванні. Просить суд усунення перешкод у користуванні земельними ділянками. Зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди орендареві - Фермерському господарству «Вікторія» у користуванні земельними ділянками шляхом заборони [PERSON] здійснювати будь - які дії у тому числі у здійсненні мульчування, оранки, боронування, культивації, розкидання добрив, посіву, коткування, внесення гербіцидів, міжрядного обробітку, збирання врожаю на земельній ділянці площею 2,72 га з кадастровим номером 3521188300:02:000:0639, земельній ділянці площею 2,63 га з кадастровим номером 3521188300:02:000:0646, земельній ділянці площею 2,71 га з кадастровим номером 3521188300:02:000:0636. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представники позивача, [PERSON] та адвокат Мелєзгінов Ю.В. в судовому засіданні позов підтримали з підстав зазначених у ньому. Відповідач в судові засідання призначені на 19.05.2023, 12.06.2023, 04.07.2023, 17.07.2023, 04.09.2023 не з`явився, причини неявки не відомі. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву до суду не надіслав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що 14 років працює в ФГ «Вікторія». Вказав, що [PERSON] засіває вже 2-3 роки земельні ділянки, які перебувають у користуванні ФГ «Вікторія» та розташовані на землях Червоненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Свідок особисто бачив, як техніка, що належить відповідачу засівала горох на спірних земельних ділянках. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень представників позивача та відповідача. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст.81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. 15.12.1992 року проведено державну реєстрацію юридичної особи Фермерського господарства «Вікторія» (а.с. 10). Згідно п. 2.1 статуту ФГ «Вікторія» (нова редакція), затвердженого 01.03.2007 року, зареєстрованого в Гайворонській районній державній адміністрації 02.03.2007 року головною метою діяльності Господарства є виробництво товарної сільськогосподарської продукції, продукції, її переробки, як власної так і придбаної, також реалізації продукції та виборі партнерів, в тому числі і зарубіжних та здійснення інших видів діяльності (а.с. 11-14). У ФГ «Вікторія» в користуванні перебувають земельні ділянки: площею 2,72 га з кадастровим номером 3521188300:02:000:0639, площею 2,63 га з кадастровим номером 3521188300:02:000:0646 площею 2,71 га з кадастровим номером 3521188300:02:000:0636, що розташовані Кіровоградській області, Гайворонський Район, с/рада Червоненська (а.с. 15-17, 18,19-20, 21 22-23,24). На вказані земельні ділянки встановлено межові знаки (а.с. 25,26,27,28,29,30). 03.02.2023 року голова ФГ «Вікторія» Ковпак В.М. звернувся до начальника ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області з приводу захвату [PERSON] спірних земельних ділянок, які орендує ФГ «Вікторія» (а.с. 31). 05.04.2023 року представник позивача адвокат Мелєзгінов Ю.В. звернувся до Гайворонської міської ради з заявою в порядку ст. 156,157 Земельного кодексу України в якій просив: встановити, що земельні ділянки з кадастровими номерами: 3521188300:02:000:0646, 3521188300:02:000:0639, 3521188300:02:000:0636, які знаходяться на території Червоненської сільської Гайворонської ОТГ використовуються [PERSON] без законних підстав з 2022 року по 04.04.2023 року (а.с. 61-63). 07.04.2023 року представник позивача адвокат Мелєзгінов Ю.В. звернувся до Голованівської районної державної адміністрації з заявою в порядку ст. 156,157 Земельного кодексу України в якій просив: встановити, що земельні ділянки з кадастровими номерами: 3521188300:02:000:0646, 3521188300:02:000:0639, 3521188300:02:000:0636, які знаходяться на території Червоненської сільської Гайворонської ОТГ використовуються [PERSON] без законних підстав з 2022 року по 04.04.2023 року (а.с. 66-68). Відповідач в судові засідання призначені на 19.05.2023, 12.06.2023, 04.07.2023, 17.07.2023, 04.09.2023 не з`явився. До суду будь-яких заперечень того, що він самовільно використовує спірні земельні не надав, не заперечував обставин які зазначені в позовній заяві. Враховуючи вищеперелічене, показання свідка [PERSON] , враховуючи, що відповідачем [PERSON] не було\~надано доказів,\~які б\~спростовували доводи\~позивача з\~приводу самовільного\~зайняття останнім\~спірних земельних\~ділянок,\~суд приходить до висновку, що відповідач здійснює перешкоди позивачу у користуванні спірними земельними ділянками з кадастровими номерами: 3521188300:02:000:0646, 3521188300:02:000:0639, 3521188300:02:000:0636. Норми права та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ст.152 ЗК України, позивач має право на звернення до суду з позовом про усунення будь-яких порушень його прав на користування земельною ділянкою, а також на відшкодування збитків. У ст. 15 ЦК України унормовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ст. 16 зазначеного Кодексу). Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року , першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ст. 78, 152, 153 Земельного Кодексу України, ст. 319 ЦК України, власник має право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною. Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства". За змістом ст. ст. 16, 18, 19 вказаного Закону, договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації у порядку, встановленому законом. Строк дії договору оренди визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки та приступати до використання земельної ділянки виникають тільки після державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 27 Закону України «Про оренду землі» - орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто, спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки порушення права оренди (користування) земельних ділянок позивача відбулось у результаті незаконного (самовільного) обробітку їх відповідачем, заявлені позовні вимоги ФГ «Вікторія» про усунення перешкод орендареві у користуванні земельними ділянками опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення. Отже, позов підлягає до задоволення. Щодо судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до частин 1, 2 статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно з п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат. Враховуючи наведене, оскільки представником позивача до закінчення судових дебатів у справі заявлено клопотання про, те що ним до суду буде подано, протягом п`яти днів з дня винесення рішення, докази понесених судових витрат по справі, а тому питання про судові витрати, понесені позивачем, слід вирішити після ухвалення рішення по суті позовних вимог у судовому засіданні, визначивши позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат. Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved