Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу, сплачених поручителем. Ухвалою суду від 05.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову. Встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання позову [PERSON] . Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивачка, обґрунтовуючи позовні вимоги , вказує, що вона, [PERSON] , відповідно до договору поруки №72011ФО/80-22 від 12 серпня 2011 року, виступила поручителем по кредитному договору №72011фо/80-22, за яким відповідач - [PERSON] , отримав для споживчих потреб кредит в сумі 410000-00 грн. в ПАТ АБ «Укргазбанк». Свої зобов`язання по сплаті кредиту відповідач виконував не регулярно, а в зв`язку з складним фінансовим становищем в 2014 році він прострочив сплату декількох чергових платежів, що в свою чергу було використано банком, як право на дострокове стягнення суми заборгованості у відповідності до ст. ст.1048, 1050 Цивільного кодексу України. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02.09.2016 року у цивільній справі №676/1650/15-ц позов про стягнення заборгованості за кредитним договором №72011/фо/80-22 від 12.08.2011 року було задоволено та стягнуто солідарно з позивача [PERSON] та [PERSON] , як поручителя, 280412,03 грн. заборгованості. Після винесення рішення судом до відкриття виконавчого провадження [PERSON] добровільно вносив кошти на погашення заборгованості, вказаної в рішенні суду, за період з 02.09.2016 року по 19.01.2018 року він погасив 159 200,00 грн. заборгованості за рішенням суду. В подальшому, банк, не зважаючи на дострокове стягнення заборгованості та добровільне погашення боргу, продовжив нараховувати проценти після винесення рішення судом, і 05.09.2018 року передав на виконання приватному виконавцю Терлеєву І.М виконавчий лист разом із заявою стягувача - ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з [PERSON] 185 768,46 грн. в той час, як сума заборгованості за рішенням суду повинна була б становити на 05.09.2018 року - 121 212,03 грн В зв`язку з цим під загрозою продажу майна позивача [PERSON] з прилюдних торгів, з метою виконання рішення суду від 2.09.2016 року, а саме в сумі, вказаній банком в заяві приватному виконавцю - 185 768, 46 грн., позивачка разом з відповідачем, як солідарні боржники, сплатили всю суму заборгованості по виконавчому провадженню, в т. ч. витрати виконавчого провадження та винагороду приватному виконавцю. За рахунок її коштів., як поручителя по кредитному договору, було сплачено наступні платежі: №37173816 від 29.11.2018 на суму 14500-00 грн.; №37450489 від 11.12.2018 року на суму 14500-00 грн.; №37483445 від 12.12.2018 року на суму 14500-00 грн.; №37173817 від 29.11.2018 року на суму 14500-00 грн. Оскільки, за даним кредитним договором банком було отримано грошових коштів в сумі, що значно перевищувала розмір заборгованості за кредитним договором, вона, [PERSON] , разом з [PERSON] позивались до ПАТ АБ «Укргазбанк» з позовом про стягнення безпідставно нарахованих відсотків у справі №676/8093/19. 28.06.2022 року у даній справі №676/8093/19 Кам`янець-Подільський міськрайонний суд відмовив їй, як позивачці, в стягненні з банку сплачених нею коштів в рахунок виконання рішення суду від 02.09.2016 року, тому що сплачені нею кошти були зараховані банком на погашення тіла кредиту, а не на погашення зайво нарахованих відсотків та на погашення витрат по оплаті послуг приватного виконавця. Таким чином, позивачкою [PERSON] , в результаті виконання нею обов`язків поручителя за кредитним договором, було сплачено 58 000,00 грн., які були використані для погашення заборгованості відповідача [PERSON] по договору №72011фо/80-22. Оскільки відповідач є її рідним братом, вона не вимагала в нього зразу повернення сплачених коштів з огляду на його важке матеріальне становище. Проте відповідач сплачених позивачкою коштів не повернув, в зв`язку з чим позивачка подала до нього претензію щодо повернення грошових коштів. За усною домовленістю відповідач визнав обгрунтованість претензійних вимог і обіцяв повернути сплачені нею кошти , 30.10.2021 року відповідач повідомив її про намір повернути сплачені кошти до 1 січня 2022 року, але до цього часу кошти не повернуті, тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь, в порядку регресу, грошові кошти в розмірі 76 747,00 грн., що були сплачені нею за Договором поруки від 12.08.2011 року за № 72011ФО/80-22. Представник відповідача [PERSON] звернулась до суду із відзивом, в якому позовні вимоги [PERSON] про стягнення в порядку регресу 58 000,00 грн. визнала в повному обсязі та просила не стягувати з відповідача судовий збір, оскільки він позов визнає повністю, крім того, просить справу слухати у її відсутності. Позивачка та її представник по дорученню [PERSON] звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити, а також, посилаючись на ст.142 ч.1 ЦПК України, просять повернути 50% сплаченого судового збору у сумі 536,80 грн. [PERSON] , оскільки позов відповідачем визнаний повністю. Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та зібрані докази по справі, суд встановив наступне. Позивачка по справі [PERSON] , відповідно до договору Поруки №72011ФО/80-22 від 12 серпня 2011 року, являється поручителем по Кредитному договору №72011фо/80-22, за яким відповідач [PERSON] , отримав для споживчих потреб кредит в сумі 410 000,00 грн. в ПАТ АБ «Укргазбанк». Свої зобов`язання по сплаті кредиту відповідач виконував не регулярно та прострочив сплату чергових платежів, що в свою чергу було використано банком, як право на дострокове стягнення суми заборгованості у відповідності до ст. ст.1048, 1050 Цивільного кодексу України, тому Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02.09.2016 року у цивільній справі №676/1650/15-ц позов банку про стягнення заборгованості за кредитним договором №72011/фо/80-22 від 12.08.2011 року було задоволено та стягнуто солідарно з позивача [PERSON] та [PERSON] , як поручителя, 280 412,03 грн. заборгованості. Встановлено, що після винесення рішення судом і до відкриття виконавчого провадження [PERSON] добровільно вносив кошти на погашення заборгованості, вказаної в рішенні суду і за період з 02.09.2016 року по 19.01.2018 року відповідач погасив 159 200,00 грн. заборгованості за рішенням суду. В подальшому, банк, не зважаючи на дострокове стягнення заборгованості та добровільне погашення боргу, продовжив нараховувати проценти і 05.09.2018 року передав на виконання приватному виконавцю Терлеєву І.М виконавчий лист разом із заявою стягувача - ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з [PERSON] 185 768,46 грн. Під загрозою продажу майна [PERSON] з прилюдних торгів, з метою виконання рішення суду від 02.09.2016 року, а саме в сумі, вказаній банком в заяві приватному виконавцю - 185 768, 46 грн., позивачка разом з відповідачем, як солідарні боржники, сплатили всю суму заборгованості по виконавчому провадженню, в т. ч. витрати виконавчого провадження та винагороду приватному виконавцю. За рахунок коштів [PERSON] ., як поручителя по кредитному договору, було сплачено наступні платежі: №37173816 від 29.11.2018 на суму 14 500,00 грн.; №37450489 від 11.12.2018 року на суму 14 500,00 грн.; №37483445 від 12.12.2018 року на суму 14 500,00 грн.; №37173817 від 29.11.2018 року на суму 14 500,00 грн. Таким чином, позивачкою [PERSON] , в результаті виконання нею обов`язків поручителя за кредитним договором, було сплачено 58 000,00грн., які були використані для погашення заборгованості відповідача [PERSON] по договору №72011фо/80-22. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, в тому ж обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно з ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу ( регрес) до кожного з решти солідарних боржників. Вимогами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми За період з 1.01.2022 року по 1 березня 2023 року коефіцієнт приросту споживчих цін в зв`язку з інфляцією становив: (126,6 % (за 2022 рік) х 101,5% (за 2023 рік) ) = 128,5 % Сума боргу в зв`язку із інфляцією становить: (58000-00 грн. х 128,5%): 100%= 74530-00 грн. Крім того, 3% річних за період з 1.01.2022 року по дату звернення з позовом - 10 квітня 2023 року становить 465 днів: (465 днів х 3% х 58000-00 грн) : ( 365 днів х 100%) = 2216-71 грн. Всього разом відповідач повинен повернути позивачці 74530-00 + 2 216-71 =76 747-00 грн. Аналізуючи надані позивачем належні та допустимі докази, відповідно до ст. 554 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в розмірі 76 530,00 грн., заявлених позивачкою [PERSON] і визнанням позову відповідачем [PERSON] . Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли , пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку , встановленого КМ України . Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] визнав позов під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст. 142 ч.1 ЦПК України, він сплачує судовий збір у розмірі 50%, а позивачка має право на повернення їй 50% сплаченого судового збору при поданні позову з державного бюджету в сумі 536-80 грн. судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №0225710057 від 13 березня 2023 року, що підтверджується оригіналом вказаної квитанції. На підставі ст.ст. 554, 544,625 ЦК України,

Outcome: approved