Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» (надалі - Банк) звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що згідно підписаної відповідачем заяви від 07.12.2018, із метою отримання банківських послуг, відповідачу відкрито кредитний картковий рахунок із отриманням кредитної картки з встановленим початковим кредитним лімітом, розмір якого у подальшому збільшено до 32 000 грн. У порушення умов договору [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 15.04.2023 утворилась заборгованість у сумі 39 063,62 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 30 469,68 грн. та за відсотками за користування кредитом 8 593,94 грн. Ухвалою судді від 10.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву, заяв чи клопотань на адресу суду від останньої не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ст. ст. 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2018 [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву б/н (а.с. 17). Своїм підписом відповідач засвідчила, що згодна із тим, що зазначена анкета - заява, разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Банком надано суду виписку з карткового рахунку, яка є первинним документом, з якого вбачається, що відповідач користувалася грошима, отримавши кредитну картку. Ухвалюючи рішення, суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, відповідно до яких, серед іншого, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом. Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] б/н від 25.08.2021 відповідачу збільшено розмір кредитного ліміту до 32 000 гривень (а.с. 15). Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування належним чином не виконує. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 15.04.2023 заборгованість [PERSON] за договором № б/н від 07.12.2018 становить 39 063,62 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 30 469,68 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом 8 593,94 грн. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства задекларовано у ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Згідно з положеннями частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих грошових коштів банку не повернула, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 684, 00 гривень, що підтверджено документально. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved