Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] пред`явив в суд позов до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Млинівський відділ ДРАЦС у Дубенському району Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), служба у справах дітей Острожецької сільської ради Рівненської області про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. Зазначив, що з 02 жовтня 2004 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2022 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . В актовому записі про народження дитини батьком дитини був зазначений він, оскільки вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі і на момент народження дитини він був впевнений в тому, що дійсно являється батьком дитини. Однак, в 2021 році він дізнався про те, що не являється біологічним батьком [PERSON] . Вказаний факт не заперечує і відповідач по справі. Просить суд вирішити питання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої поставити питання: «Чи є [PERSON] , [INFO] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ?» Виключити відомості про [PERSON] , громадянина України, як батька [PERSON] , [INFO] з актового запису №23 від 18.06.2012 року, вчиненого Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача - адвокат Наумчук І.П. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача - адвокат Філіпович-Силка Т.Ю. надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що [PERSON] позовні вимоги визнає повністю. У зв`язку з цим на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України просить повернути позивачу 50% судового збору з державного бюджету. Просить відмовити у стягненні з неї судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень, оскільки вказаний розмір є явно неспівмірним із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт. (а.с.116-117) Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Млинівського відділі ДРАЦС у Дубенському району Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та служби у справах дітей Острожецької сільської ради Рівненської області в судове засідання не з`явилися, звернулись до суду з письмовими клопотаннями про розгляд справи без їх участі. (а.с.33,119) Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснив, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому, судом враховується, положення ч.1 ст.82 ЦПК України, згідно якого обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 02 жовтня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , зареєстрованим Радянською сільською радою Млинівського району Рівненської області, актовий запис №2.(а.с.13) У спільному шлюбі в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с.12) Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.08.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований виконавчим комітетом Радянської сільської ради Млинівського району Рівненської області 02.10.2004 року, актовий запис №2 розірвано. (а.с.14-15) Позивач зазначає, що він не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що було підтверджено відповідачем [PERSON] у заяві про визнання позову. (а.с.116-117) Відповідно до п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За таких обставин суд проходить до висновку, що заявлену позовну вимогу про виключення запису про батька з актового запису про народження №23 від 18.06.2012 року слід задовольнити. Що стосується стягнення судових витрат з відповідача слід зазначити наступне. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як передбачено Цивільним процесуальним кодексом, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин сторона у справі повинна надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем є частково обґрунтованими. До матеріалів справи долучено копію договору про надання правничої допомоги від 31.01.2023, копію акта здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) від 28.04.2023, копію квитанції №4 від 30.01.2023, які підтверджують те, що позивач [PERSON] поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень. (а.с.83-86) Під час дослідження розрахунку суми гонорару за надану правову (правничу) допомогу (а.с.85 зворот) встановлено, що у п.3 переліку наданих послуг зазначено, що адвокатом Наумчуком І.П. 28 квітня 2023 року здійснено підготовку позовної заяви про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. (кількість затраченого часу - 4 години, вартість наданих послуг 4000 гривень). Однак як вбачається з матеріалів справи, позовна заява надійшла до суду поштою 21 лютого 2023 року. В додатки до позовної заяви згідно опису вкладення (а.с.18) долучено копію ордера на надання правничої (правової допомоги) адвокатом Коробкою Михайлом Анатолійовичем та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії РН №1839 від 27.04.2020 на ім`я Коробки М.А. , що свідчить про те, що саме цим адвокатом надавалась правнича допомога у підготовці позовної заяви [PERSON] . При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Згідно пункту 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію не лише реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи клопотання представника відповідача про не співмірність розміру витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 5000 гривень витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції №32528798800006315243 від 13.02.2023 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. (а.с.6) Вирішуючи питання щодо судових витрат, враховуючи положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що складає 536,80 гривень. Враховуючи наведене, на підставі ст.136 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved