Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

У травні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю "Повітрофлотський Сервіс" (далі також - ТОВ "Повітрофлотський Сервіс", позивач, стягувач) звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач, боржник) про стягнення заборгованості за спожиті житло-комунальні послуги в розмірі 20 595,86 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачу належить квартира [ADDRESS] на підставі договору відступлення за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 29.12.2020, а з 19.01.2022 є власником квартири, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.04.2023 (а.с. 42-43). Відповідач як власник та споживач житлово-комунальних послуг, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати спожитих житлово-комунальних послуг за період з 30 квітня 2021 по 30 квітня 2023 утворилась заборгованості в розмірі 20 595,86 грн. Ухвалою суду від 19.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 07.07.2023 відповідач [PERSON] отримав ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, однак у встановлений судом строк відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 760 від 13.10.2021 проекту будівництва комплексу на [ADDRESS] , перша черга будівництва - присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с. 9). Право власності на квартиру [ADDRESS] належить відповідачу на підставі Договору відступлення за Попереднім договором купівлі-продажу квартири від 29.12.2020, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.04.2023 відповідач з 19.01.2022 є власником квартири (а.с. 41-43). Між [PERSON] та ТОВ "Повітрофлотський Сервіс" 15.02.2021 було укладено договір № 151б/6/23 про компенсацію за надані послуги з утримання багатоквартирним будинком (далі також - Договір) (а.с. 10-19). Судом встановлено, що на момент укладання між сторонами договору № 151б/6/23 про компенсацію за надані послуги з утримання багатоквартирним будинком відповідачу було п`ятнадцять років, а на час розгляду справи в суді - повних сімнадцять років, цей договір не дійсним ніким не визнавався, а тому є чинним. Пунктом 2 Договору передбачено, що компенсація за надані послуги з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладання індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умови яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтової тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з пунктом 2.4.1. Договору Управитель зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього Договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг, а пунктом 3.2 Договору передбачено, що плата за компенсацію послуг з утримання та охорони нараховується щомісячно управителем та вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Позивачем було укладено договори, а саме: 30.09.2019 договір № КЛ-20190930/001 з ТОВ "Еко-Грінко" про надання послуг по вивезенню та знешкодженню твердих побутових відходів; 11.11.2021 договір № 7560230 з КП виконавчого органу Київради Київської міської державної адміністрації "Київтеплоенерго" на постачання теплової енергії у гарячій воді; 17.01.2022 договір № 00783/4-1-02Т з ПрАТ "Київводоканал" про надання послуг із централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за тимчасовою схемою. Таким чином, позивач надає відповідачу житлово-комунальні послуги згідно умов Договору № 151б/6/23 про компенсацію за надані послуги з управління багатоквартирним будинком від 15.02.2021. Відповідач користується житлово-комунальними послугами в квартирі [ADDRESS] , які надає позивач. Згідно з розрахунком позивача, відповідач, не сплачує за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за період з 30 квітня 2021 по 30 квітня 2023 у розмірі 20 595,86 грн (а.с. 46). Позивач проводив нарахування плати за спожиті відповідачем житлово-комунальні послуги згідно вартості, що обумовлена умовами Договору. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулює Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», стаття 7 якого визначає, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Статтями 4-5, частиною 3 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", статтею 382 ЦК України, передбачено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з пунктом 5 частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюються на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до положень статей7 та 8 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання. Статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогою цього закону. Споживач щомісяця вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги, у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно цього Закону. Правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і укладеними договорами, а одним із обов`язків споживача є своєчасна оплата за надані жилово-комуальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а стаття 322 цього кодексу передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Системний аналіз вищенаведених положень закону та нормативно-правових актів в їх сукупності дає підстави для висновку, що кожний власник (співвласник) приміщення у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна будинку. З позовної заяви вбачається, що ТОВ "Повітрофлотський Сервіс" є виконавцем функцій з надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів будинку [ADDRESS] . З квітня 2021 року по квітень 2023 відповідач отримував житлово-комунальні послуги, не відмовлявся від їх отримання, а також отримував рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги, які містять у собі суму заборгованості. Окрім того, жодних заяв про відмову від користування житлово-комунальними послугами, скарг щодо обсягу та якості наданих послуг відповідач не заявляв. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та повної сплати наданих йому житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 20 595,86 грн підлягають задоволенню в повному обсязі. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved