Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений Сколівським районним судом Львівської області від 14.06.2019 року, а саме стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1250 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, з 26.02.2019 і до досягнення дітьми повноліття, встановивши стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини із усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 14.06.2019 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1250 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, з 26.02.2019 і до досягнення дітьми повноліття. З часу присудження аліментів діти виросли, відповідно збільшилися витрати, пов`язані з утриманням та розвитком дітей. У зв`язку із інфляційними процесами, здорожченням рівня життя, розмір стягуваних з відповідача аліментів є мізерним, недостатнім для того, щоб забезпечити належні умови для гармонійного розвитку дітей, у зв`язку із збільшенням витрат на харчування, придбання одягу та взуття, навчання. На момент звернення до суду з даним позовом, прожитковий мінімум для дітей такого віку становить 2833 гривні, а відтак розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає законодавчо визначеному мінімальному розміру аліментів. Відповідач, будучи батьком дітей, добровільно додатково коштів на їх утримання не надає, не цікавиться їх життям, потребами, навчанням та вихованням. Відповідач є працездатним, а відтак зобов`язаний нарівні із нею, належим чином утримувати своїх дітей, забезпечувати їм умови для всебічного гармонійного розвитку, не перекладаючи свій законодачво визначений обов`язок щодо утримання дітей на неї. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 27.07.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що ним сплачуються аліменти на утримання дітей по мірі його можливостей, та періодично ним сплачуються аліменти в більшому розмірі. Крім того, в нього на утриманні є ще одна дитина від іншої жінки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с.7, 8). Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 14.06.2019 року по справі №453/231/19 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено частково. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] та на сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1250 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 26.02.2019 і до досягнення дітьми повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 4-6). Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади №2023/004949334 від 03.07.2023 року, адреса місця проживання [PERSON] , [INFO] є [ADDRESS] (а.с.10-11). Крім того, судом встановлено, що 03.04.2021 року у Жидачівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.9). Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. \~ \~ \~ \~\~Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). \~ \~ \~ \~За приписами вищезазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. Згідно\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст.181 СК України \~передбачено,\~що за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. \~ \~ \~ \~За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У\~статті 192 СК України\~наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ст.181 ч.3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст.192 ч.1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані, зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Одночасно, системний аналіз норм ст.ст.\~181,192 СК України, дозволяє дійти висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184\~\~Сімейного кодексу України\~, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192\~\~Сімейного кодексу України\~\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. І можливість такої зміни не пов`язується з наявністю чи відсутністю підстав для зміни розміру аліментів, визначених законодавством. Як зазначалось вище, рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 14.06.2019 року вирішено стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки в розмірі по 1250 гривень щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, з 1 січня 2023 року становить - 2833 грн.. З огляду на вищезазначені обставини, зокрема постійне проживання дітей з матір`ю, яка здійснює догляд за ними, збільшення мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшення віку дітей та потреб на їх тримання, обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, зважаючи на встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та враховуючи право стягувача аліментів на визначення способу виконання обов`язку щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення, встановленого рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 14.06.2019 року, а тому позов слід задоволити. Відповідно до ст.141 Цивільно процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: approved