Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

у червні 2023 року представник позивачки звернулась до суду з позовом до відповідачів, який обґрунтувала тим, що [INFO] померла мати сторін [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок площею 1,99 га та 2,78 га, розташованих на території Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області. В кінці лютого 2022 року позивачка дізналася від колишніх посадових осіб Міняйлівської сільської ради про те, що мати залишила на її ім`я заповіт на земельну ділянку площею 1, 99 га. Позивачка подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої матері з пропуском встановленого строку. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що не звернулась у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту, що вважає поважною причиною пропуску такого строку, позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю два місяці. Позивачка та її представник Манова І.М. в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, оскільки після смерті матері вона успадковує за заповітом іншу земельну ділянку площею 2,78 га. Визнала ту обставину, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому що про існування заповіту дізналась лише у кінці лютого 2023 року. Представник Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.72). Вислухавши позивачку та її представника Манову І.М. , відповідачку [PERSON] , дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленума Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 14 травня 2001 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області; копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , вбачається, що батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] (а.с.7, 8, 9). Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 10 жовтня 2014 року Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області, копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , відповідачка [PERSON] , народилась [INFO] , її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.44, 45, 73). 18 листопада 2016 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області, реєстровий № 34, яким спадкоємцем належної їй земельної ділянки площею 2,78 га, масив 20, ділянка [NUMBER] , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, призначила [PERSON] , [INFO] (а.с. 42). 18 листопада 2016 року [PERSON] склала ще один заповіт, посвідчений секретарем Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області, реєстровий № 36, яким спадкоємцем належної їй земельної ділянки площею 1,99 га, масив 13, ділянка [NUMBER] , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, призначила [PERSON] , [INFO] (а.с. 43). Заповіти є чинними, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с. 55). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с.Фуратівка Саратського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 лютого 2020 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки площею 2,78 га та 1,99 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.14, 50). Згідно з довідкою Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 10 листопада 2022 року за № 453, [PERSON] , на момент її смерті, яка настала [INFO] , була зареєстрована та мешкала у [ADDRESS] . (а.с. 40). Рішенням Саратського районного суду Од еської області від 06 березня 2023 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 10 квітня 2023 року (а.с.15-17). 21 грудня 2022 року [PERSON] подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне спадкодавцеві майно. 21 грудня 2022 року заяву про прийняття спадщини за заповітом з пропуском шестимісячного строку подала також позивачка [PERSON] . 21 грудня 2022 року Державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області Колісником Д.Ю заведена спадкова справа щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] . Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи (а.с.35-56). Постановою державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області Колісника Д.Ю. від 18 січня 2023 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с. 18). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд враховує, що постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 ВС Верховний Суд зазначив, що необізнаність спадкодавця про наявність заповіту є достатньо поважною причиною для задоволення позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] , яка також є спадкоємцем за заповітом, визнала ту обставину, що строк для прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, оскільки не була обізнаною про наявність заповіту [PERSON] , складеного на її користь. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. З досліджених судом доказів судом встановлено, що позивака [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем та про наявність заповіту, складеного на її користь, дізналася в кінці лютого 2022 року, після закінчення 6-місячного строку для прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачкою [PERSON] строку для прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку тривалістю два місяці, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved