Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

У червні 2023 року позивачка звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 жовтня 2019 року реєстратором департаменту цивільних справ у м.Каїр. Під час перебування у шлюбі у них, [INFO] , народився син [PERSON] . Разом з тим, подружнє життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та відсутність почуття любові, поваги та довіри. У 2020 році відповідач покинув її з дитиною, у зв`язку із чим з цього часу вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть, тому рішення про необхідність розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Таким чином, вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін, які в судове засідання не з`явилися. Представник позички [PERSON] - адвокат Усманов М. надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність його довірительки. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У разі відсутності відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивачка та її представник не заперечували проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 15 жовтня 2019 року реєстратором департаменту цивільних справ у м.Каїр (а.с.6-9). Під час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с.11). Спільне життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. На даний час вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved