Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

11 липня 2023 року керівник Шосткинської окружної прокуратури Сумської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з позовною заявою до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки з кадастровим номером 5911000000:04:008:0102 площею 0,0374 га, яка належить на праві власності [PERSON] та знаходиться на території м. Шостка Сумської області. Поданий позов обґрунтовує тим, що [PERSON] є громадянином російської федерації, на підставі спадкового договору набув право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0374 га з кадастровим номером 5911000000:04:008:0102, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Враховуючи, що [PERSON] будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави. Тому позивач просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області вказану земельну ділянку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов із викладених у заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянином російської федерації /а.с. 22-23/. На підставі спадкового договору від 29.12.2015 отримав право власності на земельну ділянку після смерті [PERSON] , площею 0,0374 га з кадастровим номером 5911000000:04:008:0102, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . /а.с. 17-19/ Вказані обставини підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. /а.с. 15/ Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Частиною четвертою статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку не відчужив її, тому наявні підстави для її конфіскації у власність держави. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, як позов керівника Шосткинської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави задоволено у повному обсязі, тому в силу ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 2684,00 грн. судового збору за подачу позовної заяви та 1342 грн. 00 коп. судового збору за подачу заяви про забезпечення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved