Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

До суду звернулась позивачка [PERSON] з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] .. Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 14 листопада 2009 року у Семенівській сільській раді Баришівського району Київської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] .. За час шлюбу в них народилося двоє дітей, [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO] . Однак спільне сімейне життя не склалось, вони не можуть дійти згоди щодо вирішення спільних питань. Відповідач по справі не приділяє уваги вихованню та матеріальному забезпеченню дітей. З відповідачем вона не веде спільного господарства, не підтримує сімейно-шлюбних стосунків проживає окремо. Особливий характер сімейних відносин, постійні сварки негативно впливають на дітей, надалі спільне подружнє життя не можливе. Розірвання шлюбу не можуть провести в органах державної реєстрації актів цивільного стану, так як мають неповнолітніх дітей, тому звертається із заявою про розірвання шлюбу до суду. Призначення будь яких строків для примирення вважає недоцільним, це буде суперечить моральним засадам. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась однак повідомила про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, однак теж повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав просив позовні вимоги задовольнити. Відзиву з запереченнями надано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав а саме: Відповідно до копії паспорта позивачка є громадянкою України.(а.с.5) Згідно копії свідоцтва про шлюб слід, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 листопада 2009 року про, що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис №6. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , місце реєстрації виконком Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області. (а.с.7) За копією свідоцтв про народження сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.8-9) Як слід з копії довідки, яка видана Семенівським старостинським округом Бориспільського району Київської області [PERSON] , [INFO] зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS] і до складу її сім`ї входять: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] .(а.с.10) Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України «Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення». Отже, було встановлено, що позивачка не бажає знаходитись у шлюбі з відповідачем, відповідач також не бажає жити разом з позивачкою, вимоги позивачки законні та підлягають задоволенню, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення з таких підстав позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Позивачка не зверталась з заявою про зміну шлюбного прізвища на дошлюбне, тому суд не вирішує питання щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачки. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.

Outcome: approved