Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Чорнобаївська селищна рада (далі - позивач) в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до Чорнобаївського районного суду Чекраської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказаного позову зазначалося, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Чорнобаївської селищної ради від 18 квітня 2023 року (протокол № 4) прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина: [PERSON] . Відповідач є батьком малолітнього [PERSON] . [PERSON] проживає в смт Чорнобай з батьком та дітьми [PERSON] , [PERSON] . Мати дитини [PERSON] померла. Дитина знаходиться в КЗ "Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини ЧОР" з 12 липня 2021 року. Батько дитини, відповідач вихованням і утриманням не займається, чим фактично ігнорує свої батьківські обов`язки. У зв`язку з цим позивач, посилаючись на приписи СК України, просив позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина і стягнути з нього аліменти у розмірі 1/2 частини усіх доходів, але не більше 10% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 травня 2023 року відкрито провадження у справі призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в позові. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, поштове відправлення з копією ухвали суду та позовною заявою і доданими до неї документами, що надсилалося на адресу його реєстрації, повернулося без вручення. В матеріалах справи мається довідка про доставку повідомлення відповідачу у додаток Viber. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач [PERSON] неодноразово викликався до суду шляхом направлення судових повісток на адресу місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, разом з цим поштові відправлення повернулися до суду з відмітками про відсутність особи за адресою місця проживання, а тому відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 24 квітня 2020 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Мати дитини - [PERSON] , [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26 квітня 2022 року, серії [NUMBER] (а.с. 16). Відповідно до копії заяви відповідача від 12 липня 2021 року останній просив селищного голову Чорнобаївської селищної ради Любивого С. В. тимчасово влаштувати його дитину [PERSON] до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини Черкаської обласної ради» терміном на 3 місяці (а.с. 8). В матеріалах справи міститься лист КЗ "Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини" від 28 квітня 2023 року № 458, направлений на адресу служби у справах дітей Чорнобаївської селищної ради, в якому зазначено, що за час перебування дитини у закладі батько дитину не відвідував, телефонував два рази 09 вересня 2021 року та 21 вересня 2021 року. З того часу дитину не відвідував та не телефонував (а.с. 26). Відповідно до змісту актів обстеження умов проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18, 19, 20), вставновлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання не задовільні, умови для дитини не створені, продукти харчування відсутні. Батько зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя, безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків. Відповідно до листа начальника ВПД №2 Золотоніського РВП Олега Скачка, на [PERSON] за період 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року було складено два адміністративних матеріали за ч.2 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків. Згідно з рішенням Чорнобаївської селищної ради від 26 квітня 2023 року № 33 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно його малолітнього сина [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Чорнобаївської селищної ради від 26 квітня 2023 року № 33 розглянуто питання та вирішено за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] (а.с. 23-25). Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2022 року у справі №709/1376/21 відмовлено Чорнобаївській селищній раді (орган опіки та піклування) в задоволенні позову до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] та попереджено відповідача [PERSON] про необхідність належного виконання батьківських обов`язків (а.с. 84-86). Відповідно до ст.ст. 164, 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/99995/16-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 цієї статті Закону встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З огляду на викладене суд вважає, що відповідач [PERSON] батьківські обов`язки не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не переймається його вихованням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дитини, оскільки має місце порушення законних прав та інтересів дитини, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Разом з тим згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Проте позивачем всупереч вказаним приписам цивільного процесуального закону не доведено обставини, що могли б слугувати підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу). У зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір, у розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial