Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою та просить встановити факт її постійного проживання із [PERSON] на день смерті останньої - [INFO] . Посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина. За життя мати склала заповіт, за яким все своє майно заповідала доньці [PERSON] (заявниці). Вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у відкритті спадкової справи, оскільки встановлений строк для подачі заяви було пропущено, а доказів спільного проживання немає. Заявник і спадкодавець були дійсно зареєстровані за різними адресами. Однак в силу віку та стану здоров`я мати протягом останніх років вже не могла самостійно проживати, тому заявник забрала її до себе та доглядала до самої смерті. 02 серпня 2023 року було відкрито провадження по даній справі і призначено судове засідання. В судовому засіданні представник заявника адвокат Іваненко К.О. заяву підтримав і просив її задовольнити. Пояснив, що останні років чотири перед смертю [PERSON] осліпла і не могла сама себе обслуговувати. Тому донька [PERSON] забрала її до себе додому, доглядала її аж до самої смерті. Представник заінтересованої особи не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечує проти задоволення заяви. Судом встановлено наступне. [INFO] в с. Циблі, Бориспільського району Київської області померла [PERSON] (а.с.5). Заявниця [PERSON] є донькою померлої [PERSON] (а.с.6-7). За життя, 28.01.2020, [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно заповідала [PERSON] (а.с. 8). Нотаріус відмовив заявнику у відкритті спадкової справи, оскільки встановлений строк для подачі заяви було пропущено, а доказів спільного проживання немає (а.с. 9). Згідно довідки Циблівської сільської ради [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.11). З копії паспорта заявника вбачається, що вона була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.12). Свідок [PERSON] показала суду, що є сусідкою заявниці [PERSON] . Її мати [PERSON] , якій було вже за 90 років, останні мала поганий стан здоров`я, осліпла і вже не могла сама себе обслуговувати. Два роки перед смертю була повністю лежачою. Тому донька забрала її до себе і більше чотирьох років доглядала її. Свідок [PERSON] показала суду, що майже 20 років товаришувала із [PERSON] , була її сусідкою. Коли в [PERSON] почалися проблеми зі здоров`ям, донька [PERSON] забрала її до себе додому і вже до самої смерті (десь приблизно 4 роки) доглядала її. [PERSON] осліпла, а два останні роки взагалі була лежачою. Інколи свідок провідувала її в будинку [PERSON] . Інших дітей, крім доньки (заявниці), [PERSON] не мала. Суд приймає до уваги подані заявником докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, що викладені в Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно до п. 7 Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії тощо. Отже, судом встановлено, що померла [INFO] [PERSON] проживала разом із донькою [PERSON] приблизно 4 роки і на момент своєї смерті за місцем реєстрації останньої в [ADDRESS] . Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення спадщини, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявниці, у суді не здобуто. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1268 ЦК України,

Outcome: approved