Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] .. Позов обґрунтовує тим, що 20.09.2016 року був укладений шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утримані. Після повномасштабного вторгнення країни агресора на територію України, вона разом із сином покинула Україну та переїхала в Фінляндію, де знаходиться по теперішній час. Внаслідок різних поглядів на життя, характерів, уподобань, подружнє життя у них не склалося, зникло почуття любові, взаємної згоди та бажання жити подружжям, між ними часто виникали суперечки та непорозуміння, які переростали в конфлікти. Вона двічі зверталася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, але відповідач двічі переконував її в тому, що їхнє спільне життя зміниться, однак нічого не змінювалося, тому спільне життя з відповідачем стало неможливим. У зв`язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. Спільне проживання вони припинили, сім`я існує формально. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у них на ґрунті сімейно-побутових проблем, та протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття любові та поваги. За наведених обставин їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення з Відповідачем неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан її відносин з Відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. У зв`язку з наведеним, просила шлюб розірвати. Аргументи учасників справи Відзив на позов відповідач не подав. У судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просила розглянути справу без участі позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи на пізнішу дату суду не надав. Про розгляд справи повідомлявся в порядку ст. 128 ЦПК України - шляхом надіслання судової повістки на адресу зареєстрованого місця його проживання (а.с. 19-20, 25-26). Суд дійшов висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача, на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 20.09.2016 року Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис №54, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.09.2016 року Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 7). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 4). Син [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утримані. Після повномасштабного вторгнення країни агресора на територію України, позивач разом із сином покинула Україну та переїхала в Фінляндію, де знаходиться по теперішній час. Також судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, і не створюють єдину сім`ю. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту суд розцінює, як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Відповідачем [PERSON] вказані обставини не оспорені. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідна на примирення, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved