Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 12.10.1980 вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Позивач вказувала, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені тридцять років тому, тривалий час сторони не спілкуються, і не бачаться. Наявність реєстрації шлюбу суперечить її інтересам та створює перешкоди в особистому житті. На підставі викладеного позивач просила розірвати шлюб між сторонами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву з проханням розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити « [PERSON] ». Судові витрати просила залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, з урахуванням норм частини 11 статті 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 16.08.2023 постановлено проводити заочний розгляд цієї справи. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 24 СК України передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 12.10.1980, яке видано Володіївецькою сільською радою Барського району Вінницької області, « [PERSON] » (російською мовою), [INFO] , і « [PERSON] », (російською мовою), [INFO] , зареєстрували шлюб 12.10.1980, актовий запис № 11. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - « [PERSON] » (російською мовою), дружини - « [PERSON] » (російською мовою). Сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, сім`я фактично розпалася. З урахуванням небажання позивача підтримувати подружні стосунки, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача. Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач просила судові витрати залишити за нею, тому суд не стягує такі витрати з відповідача. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved