Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В позові зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. У даному шлюбі у них народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . На даний час вони проживають з відповідачем окремо. Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає. Дитині ще не виповнилось трьох років, вона не працює, так як доглядає за дитиною, тому має право на утримання аліментів від чоловіка. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трьох років. Позивач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Головченко О.А. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, згідно якої просив провести розгляд справи у відсутність відповідача. Згідно поданого відзиву зазначив, що позивачка не має підстав для задоволення її позовної вимоги. 10.04.2023 року Ладижинським мiським судом шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 22.03.2023 Ладижинським мiським судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини ycix видiв заробiтку до його повноліття. Вiдповiдач, згідно до листа М 91-18966/18/23-Вих вiд 25.04.2023 Головного Центру обробки спеціальної iнформацiї Державної прикордонної служби України - разом із сином [PERSON] 26.07.2022 перетнули державний кордон України та [PERSON] повернувся 01.03.2023 в Украину, а [PERSON] в`їзд в Україну не здійснив. Вiдповiдач, як i позивачка з дитиною мають в Німеччині статус біженців та мають призначені відповідні соціальні виплати. Дитині виплачувалась допомога вiд Нiмеччини. Наразі вiдповiдач позбавлений нарахованих виплат внаслiдок виїзду позивачки з сином в Україну, але після подачі позовів про розлучення та про стягнення аліментів на утримання сина та на утримання дружини, залишивши сина в Україні [PERSON] повернулась в Німеччину. Окрім того, вiдповiдач в Нiмеччинi не працює та не має доходів. Крім того, [PERSON] має другу групу інвалідності за загальним захворюванням. [PERSON] з метою допомоги сину, 16.03.2023 року організував купівлю електромобіля, для розвитку [PERSON] , а також перераховував кошти [PERSON] .. [PERSON] - бабуся, матір позивачки фактично здійснює догляд за [PERSON] з часу їх прибуття в Україну. 25.03.2023 року вiдповiдач через свого представника перерахував на картку [PERSON] грошові кошти на лікування [PERSON] .. Тобто, навіть у такому скрутному становищі, [PERSON] вживає усіх можливих та необхідних заходів шодо утримання дитини. Шлюб між позивачем та відповідачкою був нетривалим за часом для призначення, в тому числі аліментів у даній справі. Враховуючи те, що позивачка наразі в Німеччині, зареєстрована як біженець та отримує соціальну допомогу - немає доводів того, що має необхіднiсть у своєму матеріальному утриманню. Просив в задоволені позову відмовити в повному обсязі. У випадку, коли суд дійде до висновку про необхідність задоволення позову, просив врахувати обставини справи та зменшити розмір сплати аліментів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, зважаючи на таке. Суд встановив, що сторони перебували в шлюбі з 24.07.2021 року. Рішенням Ладижинського міського суду від 10.04.2023 шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Ладижинського міського суду від 22.03.2023 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходу. Між сторонами немає спору щодо місця проживання дитини. Дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] тимчасове перебування та проживання дитини із бабою матір?ю позивача, не може бути однозначною підставою для не призначення аліментів. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 статті 84 цього кодексу. Відповідно до змісту ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, судом встановлено, що позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їхньою дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст.\~75\~Сімейного\~Кодексу\~України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд, згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, враховує таке. Відповідно до змісту ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. По змісту ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивач просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. При цьому у позовній заяві вказує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дружину. Відповідач у поданому відзиві заперечував, щодо вказаних обставин, зазначив, що має 2 групу інвалідності, не працює. В поданому відзиві зазначив, що у разі ухвалення рішення врахувати дані обставини і зменшити розмір аліментів, який просить стягнути позивачка. Позивачем в повній мірі не доведено можливості відповідача сплачувати аліменти на дружину в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача. Незважаючи на неодноразові відкладення розгляду справи, позивач до суду не з?явилась, не довела в повній мірі заявлені вимоги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мав 2 групу інвалідності, що вбачається з копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №452670. Група інвалідності встановлена з 06.07.2022 по 01.07.2023. Відтак, судом встановлено, що до 01.07.2023 відповідач, маючи другу групу інвалідності, не міг надавати матеріальну допомогу для утримання позивача. Доказів протилежного позивачем не надано. Однак, зважаючи на те, що відповідачу було встановлено 2 групу інвалідності до 01.07.2023, доказів продовження дії групи інвалідності та доказів, що відповідач неспроможний працювати за станом здоров`я після 01.07.2023 суду не надано, тому суд вважає, що у відповідача наявна можливість надавати матеріальну допомогу позивачу у розмірі 1/8 частини його доходу із 02.07.2023 року. При цьому суд враховує також і потребу дружини в наданні матеріальної допомоги, виходячи із загальних положень обов`язку по взаємному утриманню. Відомостей про те, що відповідач неспроможний сплачувати аліменти на дружину з 02.07.2023 в матеріалах справи немає. При цьому суд враховує наявні відомості про стан здоров?я відповідача, те, що відповідач до 01.07.2023 мав другу групу інвалідності. Визначений судом розмір аліментів, на думку суду, не буде обтяжливим для відповідача. Щодо посилання відповідача на те, що позивач отримує соціальні виплати в Німеччині, то дана обставина жодним чином не перешкоджає стягненню аліментів, оскільки положеннями ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Твердження відповідача про те, що шлюб був нетривалим за часом для призначення аліментів у даній справі є безпідставним, оскільки предметом спору по даній справі є право позивача на утримання на підставі ст. 84 СК України в зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а не лише через перебування сторін у шлюбі. Виходячи із наявних матеріалів справи, відзиву відповідача, суд вважає, що відповідач спроможний утримувати дружину у розмірі, визначеному судом, відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з\~вимогами ч. 6\~ст.141\~ЦПК України,\~якщо сторону,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~звільнено від\~сплати судових\~витрат,\~з другої\~сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки вона звільнена від його сплати. Таким чином, відповідно до вимог ст.141\~ЦПК\~України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 грн 80 коп. в дохід держави пропорційно задоволеній частині позовної вимоги (враховуючи, що позовна вимога задоволена на 50 %). В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: partial