Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду через свого представника, адвоката Івахненка О.О. з позовною заявою до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про зняття арешту з майна, а саме: зняти арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , і.н. [NUMBER] , накладений Соборним відділом державної виконавчої служби у міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав згідно розділу: Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень: Номер запису про обтяження: 33984352 (Спеціальний розділ); Дата, час державної реєстрації: 04.11.2019; Державний реєстратор: Ясюкевич Олексій Валерійович, Соборний відділ державної виконавчої служби у міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; Документи, подані для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 60465704, виданий 04.11.2019, видавник: Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49504266 від 04.11.2019, [PERSON] , Соборний відділ державної виконавчої служби у міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпропетровська обл.; Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянства: Україна; Опис предмета обтяжування: все нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивача представник посилається на те, що [PERSON] вирішив реалізувати належне йому нерухоме майно. Проте, приватний нотаріус повідомив, що під час перевірки на наявність заборон або арешту майна за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт належного йому майна, тому відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, вчинення нотаріальних дій затримується до зняття арешту. З питанням звільнення майна з під арешту позивач, звернувся до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) і на звернення отримав листа від 14.07.2023 року за вих. № 67986, в якому повідомляється, що на примусовому виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало ВП №60465704 з примусового виконання виконавчого листа №195/639/17 від 07.11.2017 року, по якому державним виконавцем 04.11.2019 року прийнята постанова про арешт майна боржника (рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми заборгованості) [PERSON] . 10.12.2020 року державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до положень статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» не тягне за собою наслідки у вигляді зняття арешту з рухомого та нерухомого майна боржника. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 340479682 від 26.07.2023 року), виявлено арешт нерухомого майна: Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень: Номер запису про обтяження: 33984352 (Спеціальний розділ); Дата, час державної реєстрації: 04.11.2019; Державний реєстратор: Ясюкевич Олексій Валерійович, Соборний відділ державної виконавчої служби у міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; Документи, подані для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 60465704, виданий 04.11.2019, видавник: Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49504266 від 04.11.2019, Ясюкевич Олексій Валерійович, Соборний відділ державної виконавчої служби у міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпропетровська обл.; Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянства: Україна; Опис предмета обтяжування: все нерухоме майно. Зазначені обставини також підтверджуються: Постановою про арешт боржника від 04.11.2019 та Постановою про повернення виконавчого документа стягувану від 11.12.2020 по ВП № 60465704. Відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» зняття арешту майна можливе лише на підставі рішення суду. В зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження , суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~та\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що позивач у справі, [PERSON] вирішив реалізувати належне йому нерухоме майно. Проте, приватний нотаріус повідомив, що під час перевірки на наявність заборон або арешту майна за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт належного йому майна, тому відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, вчинення нотаріальних дій затримується до зняття арешту. З питанням звільнення майна з під арешту він звернувся до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) і на звернення отримав листа від 14.07.2023 року за вих. № 67986, в якому повідомляється, що на примусовому виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало ВП № 60465704 з примусового виконання виконавчого листа № 195/639/17 від 07.11.2017 року, по якому державним виконавцем 04.11.2019 року прийнята постанова про арешт майна боржника (рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми заборгованості) [PERSON] . 10.12.2020 року державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до положень статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» не тягне за собою наслідки у вигляді зняття арешту з рухомого та нерухомого майна боржника. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 340479682 від 26.07.2023 року), виявлено арешт нерухомого майна: Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень: Номер запису про обтяження: 33984352 (Спеціальний розділ); Дата, час державної реєстрації: 04.11.2019; Державний реєстратор: Ясюкевич Олексій Валерійович, Соборний відділ державної виконавчої служби у міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; Документи, подані для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 60465704, виданий 04.11.2019, видавник: Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49504266 від 04.11.2019, [PERSON] , Соборний відділ державної виконавчої служби у міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпропетровська обл.; Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянства: Україна; Опис предмета обтяжування: все нерухоме майно. Зазначені обставини також підтверджуються: Постановою про арешт боржника від 04.11.2019 та Постановою про повернення виконавчого документа стягувану від 11.12.2020 по ВП № 60465704. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та пункту 2 частини першої статті\~3, статті\~321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном. Відповідно до ч.ч. 1 та 2\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини». Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у п. 4 роз`яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16\~ЦК\~України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст.ст.316,317,319\~ЦК\~України регламентовано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а,ст.321 ЦК України, - що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Статтею 391\~ЦК\~України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч.1,2ст.56 ЗУ «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). А, відповідно до ч.ч.1,2 ст.59 та ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить саме їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження,) накладеного на майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки суду не надано відомостей щодо правомірності накладення арешту на майно позивача, або ж наявності стосовно нього виконавчого провадження, в якому він є боржником. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, як інвалід 2-ї групи, що підтверджується його пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 11.12.2018 року. Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати, від яких звільнений позивач, необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved