Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на майновий пай, а саме на будівлі криті токи 1 бр. загальною площею 835,10 кв., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та нову вагу загальною площею 18,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які належали Колективному сільськогосподарському підприємству «Зірка». В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] покликається на те, що рішенням загальних зборів співвласників майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства «Зірка» (реорганізованого в подальшому у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Зірка") затверджена загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 01 січня 2001 року та список осіб, які мають право на майновий пай. Відповідно до свідоцтва ЛВ № 025971 від 29 червня 2022 року про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату), виданого Туринською сільською радою Золочівського району Львівської області, [PERSON] належить частка майна пайового фонду підприємства КСП «Зірка», реорганізованого в СТ ЗОВ «Зірка», с. Тур' я Золочівського району Львівської області, вартість якої визначена в розмірі 7353,00 гривень, або 1,01 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства станом на 01 січня 2001 року. Згідно рішення від 04 липня 2022 року Загальних зборів власників паїв Колективного сільськогосподарського підприємства «Зірка» про виділення в натурі та передачу у власність пайового майна КСП «Зірка» [PERSON] , було виділено в натурі майновий пай КСП «Зірка», який належить [PERSON] у сумі 6 277,00 грн. та передано йому у власність будівлі криті токи 1 бр. загальною площею 835,10 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та нову вагу загальною площею 18.30 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Виділене у натурі майно передалося пайовику у власність за його балансовою вартістю, яка на дату виділення паю у натурі складає 6277,00 грн. 3 метою державної реєстрації вищезазначеного переданого майна, позивач звернувся в Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області, однак отримав роз`яснення про те, що для проведення такої реєстрації відповідно подається: свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою та акт приймання-передачі нерухомого майна. Зазначених документів у позивача немає у володінні та позивач не несе відповідальності за їхнє зберігання. Таким чином, виникли обставини, що не дають змоги [PERSON] зареєструвати своє право у позасудовому порядку, оскільки на теперішній час Комісію з розпаювання майна Колективного сільськогосподарського підприємства «Зірка», Загальні збори Колективного сільськогосподарського підприємства «Зірка» зібрати не видається можливим. Ухвалою судді від 08.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою підготовчого судового засідання від 04.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено вищевказану справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Гриневич М.М. в судове засідання не з`явилися, а від адвоката Гриневича М.М. до суду надійшла письмова заява від 31.08.2023, в якій представник позивача просить розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Буської міської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, хоча належно та вчасно був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, подавши до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, а заперечень відповідач не висловив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою - сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 29 червня 2022 року головою Буської міської ради видано позивачу [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛВ №025971, відповідно до якого частка позивача у пайовому фонді СТ ЗОВ «Зірка» визначена в розмірі 7353 грн. або 1,01 % загальної вартості майна пайового фонду СТ ЗОВ «Зірка» (726 965 грн.). Рішенням загальних зборів співвласників майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства «Зірка» (реорганізованого в подальшому у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зірка») затверджена загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 01 січня 2001 року та список осіб, які мають право на майновий пай. Згідно рішення загальних зборів власників паїв Колективного сільськогосподарського підприємства «Зірка» від 04 липня 2022 року про виділення в натурі та передачу у власність пайового майна КСП «Зірка», позивачу [PERSON] виділено в натурі майновий пай КСП «Зірка», який належить [PERSON] у сумі 6 277,00 грн. та передано йому у власність будівлі криті токи 1 бр. загальною площею 835,10 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та нову вагу загальною площею 18.30 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Виділене у натурі майно передалося пайовику у власність за його балансовою вартістю, яка на дату виділення паю у натурі складає 6277,00 грн. Рішенням від 04 липня 2022 року Комісії з розпаювання майна Колективного сільськогосподарського підприємства «Зірка» вказане рішення Загальних зборів від 04 липня 2022 року затвердила. Було вирішено передати [PERSON] у власність: будівлі криті токи 1 бр. загальною площею 835,10 кв. м., що знаходяться за адресою, [ADDRESS] та нову вагу загальною площею 18,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за актом приймання-передачі. 07 липня 2022 року згідно акту приймання-передачі нерухомого майна вказані будівлі криті токи 1 бр. загальною площею 835,10 кв. м. та нова вага загальною площею 18.30 кв. м., були передані [PERSON] у власність за їх балансовою вартістю 6277,00 грн. Таким чином, позивач фактично набув у власність зазначені об`єкти криті токи 1 бр. загальною площею 835,10 кв. м. та нову вагу загальною площею 18, 30 кв. м. Після цього позивач [PERSON] звернувся із указаними документами до державного реєстратора з метою оформлення права власності на спірне майно. Однак рішеннями про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 07.09.2022 року №64725237 та №64725707 було відмовлено позивачу [PERSON] у державній реєстрації права власності на спірне майно через неналежне оформлення поданих реєстратору документів, що порушує право позивача на власність. Як убачається із матеріалів справи, що СТ ЗОВ «Зірка» припинено 22.10.2012 року (номер запису: 139411220013000215). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» з метою забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки зобов`язано відповідні органи влади розробити та здійснити протягом року комплекс організаційних заходів, в тому числі щодо: забезпечення вільного здійснення права власності на паї (передачі в оренду, купівлі-продажу, дарування, міни, спадкування); виділення в натурі власникам паїв (групі осіб чи окремим особам), індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників. На виконання зазначеного Указу Президента України виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Абзацами 4-6 пункту 15 цього Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при виділенні майна у натурі групі співвласників, які уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, співвласники передають підприємству-правонаступнику (користувачу) один примірник цього договору і копію рішення зборів співвласників про виділення майна в натурі. Підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акту приймання-передавання майна робить відмітки про виділення майна в натурі у спільну часткову власність у Свідоцтвах цієї групи співвласників, що засвідчені підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтва з відмітками про виділення майна в натурі у спільну часткову власність, акт приймання-передавання майна та договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, можуть бути підставою для оформлення співвласниками прав власності на зазначене майно в установленому порядку. Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що наявність у особи свідоцтва про право власності на майновий пай (сукупну вартість викуплених майнових паїв) свідчить про наявність у цієї особи виключно права на виділ в натурі майна зі складу пайового фонду КСП у розмірі вартості паю за рішенням зборів із дотриманням процедури, встановленої пунктом 15 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (наказ Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62). Крім того, згідно статті 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; акт приймання-передачі нерухомого майна. Питання реалізації власниками майнових паїв права на одержання цих паїв у натурі чи отримання їх вартості врегульовано, зокрема, Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки». Відповідно до положень цих правових актів підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядаються зборами співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників. Також судом встановлено, що СТзОВ «Зірка» було реорганізовано в КСП «Зірка». Правовстановлюючим документом у позивача є свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, згідно з яким особа має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства. Пунктом 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2001р. №177 визначено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства. Пунктом 14 вказаного Порядку свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Тобто з питань виділення майна в натурі має враховуватися думка всіх співвласників, оформлена відповідним протоколом. Враховуючи ту обставину, що на даний час позивач не має можливості оформити право власності на спірне майно, а тому був змушений звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 ЦК Ураїни цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року у справі №675/2134/18-ц зазначено, що «питання щодо виділення майнового паю в натурі, способу такого виділення, визначення конкретного майна, яке передається власнику майнового паю, відноситься до виключної компетенції зборів співвласників. Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі №567/862/19 вказано, що «підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №612/579/16-ц, зазначеного про те, що виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Майнова комісія готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі, однак сама майнова комісія рішення про виділення майна в натурі і передачу його будь-кому у власність не приймає; вирішення такого питання поза межами компетенції майнової комісії. Питання про виділення конкретного майна в натурі окремим співвласникам (групам співвласників) вирішується виключно рішенням зборів співвласників». Оскільки у позивача наявне майнове право на спірні об`єкти нерухомості, що виділені йому зі складу пайового фонду майна СТ ЗОВ «Зірка» (с. Тур' я Золочівського району Львівської області) в натурі за бажанням позивача у процесі вирішення майнових питань на підставі рішення від 04.07.2022 року зборів співвласників СТ ЗОВ «Зірка», яке на даний час припинене, спірне майно фактично перебуває у володінні позивача згідно акту приймання-передачі нерухомого майна від 07.07.2022, однак у позасудовомо порядку позивач не в змозі реалізувати свої майнові права на спірні об`єкти нерухомості, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити, захистивши невизнане майнове право позивача. Ураховуючи наведене та

Outcome: approved