Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі: 5 000 гривень. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що між первісним кредитом ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та відповідачем було укладено договір №210614-4191501 від 14.06.2021 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі: 5 000 гривень строком на 30 днів, шляхом переказу на платіжну карту. Кредитний договір було укладено в електронному вигляді. Позивач зазначає, що 17.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно якого Новий кредитор отримав право вимоги за договором кредиту від 14.06.2021 року. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №210614-4191501 від 14.06.2021року у розмірі: 5 000 гривень, витрати на правничу допомогу у розмірі: 9 000 гривень та судові витрати у розмірі: 2 481 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Також, ухвалою суду від 14.12.2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» наступну інформації: чи було емітовано на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , платіжну карту № [NUMBER] ; надати виписку з карткового рахунку про рух коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , за період з 14.06.2021 року по 19.06.2021 року; надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № № [NUMBER] в період з 14.06.2021 року по 19.06.2021 року; надати інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с.96). На виконання ухали про витребування доказів, 01.02.2023 року (вх. № 2676) надійшла витребувана інформація від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з наданням довідки про рух коштів по рахунку за період з 14.06.2021 року по 19.06.2021 рік (а.с.99-101). Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» Руденко К.В., звернувся із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.127-128). Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлявся про час та місце слухання справи (а.с.131-143), на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», відповідач відзиву не надав, не висловив думки щодо заявлених позовних вимог, підстав для відкладення слухання справи передбачених ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2023 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між первісним кредитом ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №210614-4191501 (в електронному вигляді) від 14.06.2021 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі: 5 000 гривень строком на 30 днів. (а.с.18-20). Грошові кошти були отримані шляхом переказу на платіжну карту № [NUMBER] , що належить [PERSON] . Зазначені обставини, зокрема підтверджені роздруківкою по руху коштів по картці від 24.01.2023 року, згідно якої вбачається, що кошти в сумі 5 000 гривень, були зараховані на картку відповідача (а.с.100-101). Позивач зазначає, що відповідач порушив умови договору, грошові кошти у визначений строк не повернув. Так, згідно розрахунку заборгованості за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в розмірі: 5 000 гривень (а.с.23). Згідно ч. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем у справі було укладено кредитний договір в електронному вигляді, що відповідає Закону України «Про електронну комерцію». Щодо пред`явлення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», судом досліджуються наступні документи. Судом встановлено, що 17.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно якого Новий кредитор отримав право вимоги, зокрема, згідно акту приймання передачі (а.с.67) за договором кредиту від 14.06.2021 року укладеним з відповідачем, згідно якого зазначено, що загальна сума заборгованості становить 5 330 грн. (а.с.61-67). Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач у справі є належним кредитором за кредитним договором № 210614-4191501 від 14.06.2021 року, матеріалами справи підтверджені наявність та розмір заборгованості, обставини відкриття карткового рахунку, підтверджено факт відступлення вимог за кредитним договором. Відповідач у справі, обставини зазначені у позові не спростував, не надав доказів на підтвердження відсутності заборгованості, або її погашення, не надав жодних заяв клопотань щодо спростування позовних вимог тощо. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак, після підписання кредитного договору № 210614-4191501 від 14.06.2021р. у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. " Судом, при розгляді справи також, приймаються до уваги висновки зроблені Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року (справа № 6-979цс15), згідно яких боржник, що отримав повідомлення про передачу прав вимоги за договором не звільняється обов`язку погашення заборгованості, повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку щодо погашення заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що позивач є кредитором за договором кредиту, відповідач порушив умови Договору, не повернув отримані кошти у строки передбачені договором, не відреагувала на повідомлення щодо погашення заборгованості. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги, суд зазначає наступне. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно договору про надання правової допомоги №02/06/2022 укладеного між ТОВ "Фінансова Компанія "РІАЛЬТО" сторони в рамках укладеного договору погодили виконання та надання Замовнику юричдиних послуг, та згідно Акту приймання-передачі надання послуг № 4 до Договору № 02/06/2022 від 02.06.2022 року, надання адвокатських послуг визначено у розмірі: 9 000 гривень (а.с.72-79). Відповідно до запровадженого принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141). Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Враховуючи, співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвоката на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт у суді, ціною позову та значенням справи для сторін, суд вважає, що визначений адвокатом розмір витрат у розмірі: 9 000 гривень на оплату послуг є таким, що відповідає принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката, а відтак дані вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2 481,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved