Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Згідно ст.ст.141,157,159 Сімейного кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків з ким проживає дитина, не має право перешкоджати другому з батьків спілкуватися з дитиною, та брати участь у її вихованні. Якщо той з батьків з ким проживає дитина, чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, та ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод. Суд визначає способи участі у вихованні дитини /періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку тощо/ з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, інших обставин, що мають суттєве значення. Судом встановлено поясненнями сторін, свідоцтвами про шлюб та народження дитини, рішенням суду а.с.7-9, довідками та актом з місця проживання а.с.10, 54-55, що сторони від зареєстрованого шлюбу, який розірвано 17.09.2018 р. мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає окремо від батька по [ADDRESS] з матір`ю [PERSON] . Відповідач [PERSON] приховувала місто проживання дитини, чим перешкоджала батькові [PERSON] брати участь у вихованні [PERSON] , викладене крім тверджень позивача, підтверджується листом виконкому Тернівської районої у місті ради а.с.46, згідно якого [PERSON] подала до органу опіки заяву в якій заборонила розголошувати персональні даі її та дитини, інформацію стосовно місця проживання і навчального закладу в якому навчається донька. Подаючи в січні 2020 р. відзив на позов а.с.50, відповідач також не зазначила відповідну адресу свого та дитини проживання. Вказаними доказами, а також поясненнями відповідача в судовому засіданні стосовно «побачень» батька з донькою тільки в її присутності, підтверджується, що мати дитини тривалий час перешкоджала позивачу [PERSON] в участі у вихованні доньки. Дійсно орган опіки та піклування в наданому висновку а.с.193-194 вказує, що вони мали конфіденційну бесіду з [PERSON] , яка не бажає «бачитися» з батьком з за «давнього» конфлікту між батьками ще в дитячому садочку, коли батько в присутності дитини вдарив матір у живіт. Орган опіки підтверджує активне позашкільне життя [PERSON] , відвідування двох музичних шкіл №2 і №4, участь в національних і міжнародних конкурсах; вказує на те що батько дитини не бере участь у її вихованні, та за близько чотири роки не був у школі, та не наладив контакт з класним керівником. Але, як вказувалося судом позивач [PERSON] як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні дитини, має рівне з матір`ю право на виховання, в тому числі й на особисті зустрічі. Ступінь сумлінності виконання цього обов`язку батьком, за умови якщо батько не позбавлений батьківських прав, не має істотного значення для вирішення спору між батьками відносно способів, та участі у вихованні. Тобто не сумлінне ставлення батька до виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не може впливати на обмеження його прав по спілкуванню з дитиною. Крім того судом достеменно встановлено, що мати тривалий час приховувала місце проживання, та навчання доньки, батько взагалі не приймав участь у вихованні [PERSON] . Тому висновки органу опіки про несумлінну поведінку батька, та думку малолітньої дитини, на яку має вплив виключно мати в відсутності батька, ставляться судом під сумнів, як такі що не відповідають інтересам самої дитини, яка повинна отримувати виховання від обох батьків. Виходячи з викладеного суд вважає за можливе задовольнити позов частково, визначити способи участі у вихованні дитини з урахуванням пояснень відповідача, частково відповідно до висновку органу опіки порядок зустрічей батька з донькою [PERSON] у вигляді систематичних побачень кожну неділю з 10.00 год. до 19.00 год., та кожну середу та п`ятницю місяця з 17.00 год. до 19.00 год. без присутності матері. Заперечення відповідача [PERSON] щодо проведення зустрічей батька лише в її присутності, та з обмеженням виїзду за межі району міста, суд не може прийняти до уваги як такі, що порушують право дитини на виховання Виходячи з віку дитини /більш ніж 10 років/, суд вважає, що спілкування позивача з дитиною з 10.00 год. до 19.00 год. неділі, а також кожну середу та п`ятницю місяця з 17.00 год. до 19.00 год., буде відповідати інтересам дитини, можливості участі у вихованні доньки батька, який проживає окремо, виходячи з рівності прав на виховання. Вказаний порядок зустрічей враховує права матері, яка буде мати більш ніж достатньо часу на виховання доньки, підготовки її до школи, позашкільних занять вирішенню побутових потреб кожну суботу, понеділок, вівторок, четвер, та більшість часу середи та п`ятниці. При прийнятті такого рішення суд виходить з наступного: - згідно акту обстеження умов проживання батька від 13.04.2023 р. та його характеристики з місця роботи а.с.193, позивач проживає з батьками по [ADDRESS] де житлові умови повністю створені для перебування дитини яка має корему кімнату та все необхідне. - позивач працює, має власний дохід, сплачує аліменти на утримання дитини а.с.11. - виховання дитини погодинно, в присутності матері, з обмеженням права виїзду за територію району, прямо суперечить як правам батька на особисте спілкування, так і правам дитини, для захисту яких і створені відповідні служби у справах дітей. - з часу конфлікту між батьками пройшов значний проміжок часу, та в суду немає жодних даних щодо виховання та ставлення батька [PERSON] до своєї доньки. - визначаючи час зустрічей додатково в середу та п`ятницю місяця з 17.00 до 19.00 год. суд виходить з того, що однієї неділі батькові недостатньо для виховання. В середу та п`ятницю [PERSON] має заняття з іноземних мов з 15.00 до 18.00 год. Вказані заняття можливо скоротити до 17.00 год., надавши цей незначний час батькові для участі у вихованні, та не скорочуючи таким чином час навчання дитини в музичних школах в інші дні. Згідно Конвенції\~про права\~дитини від 20.11.1989 р., схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 р., та ратифікованою Постановою ВР України 27.02.1991 р., як частини національного законодавства, зокрема ст.ст.3, 5, 6,7,9,14,16,27,31 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей: -\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. - відповідальність, права і обов`язки батьків…, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. - дитина має… право знати своїх батьків і право на їх піклування. - Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню… - Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. - Держави-учасниці поважають права та обов`язки батьків і у відповідних випадках законних опікунів керувати дитиною в здійсненні її права методом, що відповідає здібностям дитини, які розвиваються. - Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. - Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. -Держави-учасниці визнають право дитини на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом. Таким чином заперечення відповідача суперечать праву дитини на дозвілля, всебічний розвиток відповідно до її віку, праву батька на особисте спілкування, право дитини на належний фізичний, розумовий, духовний і соціальний розвиток. В частині позову [PERSON] щодо участі у вихованні кожну суботу слід відмовити, як тауому, що суперечить інтересам дитини, яка в цей день зайнята загальним навчанням та освітою в музичній школі №4.

Outcome: partial