Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 20.07.2014 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що станом на даний час будь-які взаємовідносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Кожен з подружжя живе своїм життям та власними інтересами, будь-які контакти між сторонами відсутні. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 20.07.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що складений актовий запис № 952. 24.02.2022 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 18.04.2022 продовжений процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви. 02.03.2023 позивач усунула недоліки позовної заяви. 03.03.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 30.03.2023, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 30.03.2023 розгляд справи не здійснювався у зв`язку з відключенням електроенергії у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області. Судове засідання призначене на 26.04.2023. 26.04.2023 сторонам наданий строк для примирення чотири місяці, провадження у справі зупинено. 26.06.2023 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання на 14.08.2023. У судове засідання 14.08.2023 позивач [PERSON] та її представник адвокат Карпа М.М., належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилися. Подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити повністю. У судове засідання 14.08.2023 відповідач [PERSON] та його представник адвокат Дячук С.І., належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилися. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без її та відповідача участі, позов визнала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечувала проти задоволення позову. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Суд установив, що 10.07.2014 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції складений актовий запис № 952. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції (а.с. 25). У даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач посилалася на те, що станом на даний час будь-які взаємовідносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Кожен з подружжя живе своїм життям та власними інтересами, будь-які контакти між сторонами відсутні. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Такі обставини повністю визнав у своїй заяві відповідач та не заперечував проти їх існування. Наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав, сторони між собою не примирились та позивач і надалі наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 992,40 грн, що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.2463972278.2 від 01.03.2023 (а.с. 24). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved