Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

23.08.2023 р. заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка на початку 2022 року, до повномасштабної війни, поїхала до АРК, де оселилась біля сина [PERSON] у м. Севастополь. Перебуваючи на території окупованого Криму, у зв`язку з хронічною хворобою, [INFO] [PERSON] померла, за місцем мешкання, відповідно довідки про смерть № С-01279 від 02.08.2023 року, виданої відділом запису актів цивільного стану Балаклавського району міста Севастопіль Управління ЗАЦС міста Севастопіль, причиною смерті стала новоутворення злоякісне вторинне заочеревинної тканини С78.6 та інше. На підставі чого, було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть № 170239920000100709000 від 02.08.2023 року. У даному свідоцтві про смерть встановлене громадянство [PERSON] як російсь-кої федерації, хоча та за життя мала паспорт громадянки України серія [NUMBER] вида-ний Первомайським МВ УДМС України в Миколаївській області від 25.09.2014 року, чим підтверджувала громадянство України. [PERSON] мала визначене зареєстроване місце проживання за адресою своїх батьків: [ADDRESS] . Станом на день смерті, [PERSON] проживала в м. Севастополь, який відносився до тимчасово окупованої території, у зв`язку з чим, отримати медичний документ для здійснення реєстрації смерті на території України, було не можливим. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до якого віднесена, вся територія Автономної Республіки Крим з 20.02.2014 року. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, отримання допомоги на поховання та інші правові наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного ста-ну» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Статтею 9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, як за рішенням суду. Заявниця не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення. Отже, є всі підстави для задоволення заяви. З цих підстав заявниця вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території. В судове засідання учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 10.04.1968 р. та копією довідки Відділу РАЦС Каланчацького РУЮ Херсанської області № 07/151/3-64 від 22.03.2004 р. про реєстрацію шлюбу та зміну прізвища на « [PERSON] ». Факт смерті [PERSON] підтверджується копією довідки про смерть № С-01279 від 02.08.2023 р., виданої відділом запису актів цивільного стану Балаклавського району міста Севастопіль Управління ЗАЦС міста Севастопіль, причиною смерті стала новоутворення злоякісне вторинне заочеревинної тканини С78.6 та інше. На підставі чого, було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть № 170239920000100709000 від 02.08.2023 р. Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України та особливості провадження у цих справах передбачені статтею 317 ЦПК України. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом МУЮ від 18 жовтня 2000 року № 52/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), фельдшерської довідки про смерть (форма № 106-1/о), форма яких затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Також реєстрація смерті особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно пунктів 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Свідоцтво про смерть відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» береться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону, поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.11.2022 року затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року територія Херсонської міської територіальної громади ще відносилась до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд приходить до висновку, що заявниця не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть її доньки [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Севастополь, АР Крим, Україна, оскільки на вказаній території на момент смерті не здійснювали повноваження органи влади України, як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявниці. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. На підставі викладеного, суд знаходить доведеними заявлені вимоги та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved