Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивач у травні 2023р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трьох річного віку, мотивуючи тим, що 07 червня 2017 року між сторонами було укладено шлюб, На момент подання позову у провадженні Калуського міськрайонного перебуває справа №345/1777/23 про розірвання шлюбу між сторонами. Від шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . На\~ даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає і таким чином неналежно виконує свої батьківські обов`язки по вихованню\~ дітей. Позивач самостійно намагається виховувати, матеріально забезпечити дітей,\~ але на разі позивач не має змоги працювати, оскільки\~ доглядає за дітьми. За наведеного просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини та на утримання матері, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трьох річного віку Ухвалою суду від 30.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 20.06.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву за змістом якого позов визнано частково, додатково зазначив,що у зв`язку із війною втратив роботу, із\~ 26.02.2023 року\~ опікується своєю матір`ю. Регулярно\~ відвідує дітей у м.Івано-Франківську.\~ Окрім того має двоє дітей від іншого шлюбу на яких він сплачує аліменти в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину. Зазначив, що його нерегулярний дохід\~ становить 10 000 грн. на місяць та уразі задоволення позову у нього не залишиться засобів для існування. Вказав, що в змозі платити аліменти в твердій грошовій суму по 1200 грн. на двох дітей та 600 грн. на дружину. 28.06.2023 позивачем подано додаткові пояснення щодо суті спору. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте у поданих поясненнях від 28.06.2023 року просила про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов\~ про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає\~ частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони\~ на день подання позову до суду перебували\~ в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.06.2017( а.с. 7). Під час шлюбу у сторін, народилися діти: [PERSON] [INFO] ,\~ що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно копії договору найму квартири від 01.08.2020 року позивач орендує житло за адресою [ADDRESS] (а.с.9-11). Відповідач ухиляється від покладеного на нього, відповідно до ст..180 Сімейного кодексу України, обов`язку утримувати дитину та непрацюючу дружину, чим ставить їх у скрутне матеріальне становище. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання ними інформації про доходи. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, та те, що відповідач є працездатною особою, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовну вимогу про стягнення із відповідача\~ на користь позивача аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 всіх видів доходів слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей і в розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1-3 ст.77 Сімейного Кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі, аліменти сплачуються щомісячно. Згідно ч.1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частині від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. ч.1ст.75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, а відповідно до ч.2 право на утримання (аліменти) має той із подружжя,який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. ч.4 с.75 Сімейного кодексу України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Так, враховуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/9 від всіх видів заробітків (доходів), щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 26 травня 2023 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач звернулася до суду із двома позовними вимогами та при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, то із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн. На підставі ст. 180-182, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: partial