Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 30 квітня 1988 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у\~ виконавчому комітеті Валявської сільської ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 9. Позивач стверджує, що на даний час подружні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться, разом як подружжя вони не проживають. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 серпня 2023 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони з`явились. Позивач підтримала позов у повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, зазначила, що відповідач вчинив всі дії для того, щоб вони не жили разом, в тому числі і виписав її з будинку. Відповідач позов не визнав та пояснив, що вони з позивачем по справі перебувають у шлюбі близько 35 років. Рішення дружини, на його думку, є необдуманим. Просив надати їм строк на примирення. Ухвалою, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, суд відмовив у клопотанні відповідача про надання строку на примирення з огляду на категоричну позицію позивача з цього приводу та положень чинного законодавства щодо заборони до примушування на перебування у шлюбі. Крім того в ході розгляду справи судом було встановлено, що на розгляді у Смілянському міськрайонному суді перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, потерпілою в межах якої є [PERSON] .\~ Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Як встановлено із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 30 квітня 1988 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Валявської сільської ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 9. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. За змістом ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Разом з тим судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягала на розірванні шлюбу, а відтак перебування позивача в шлюбі з [PERSON] порушує її права та впливає на її інтереси. Відповідачем, також, не надано доказів того, що він вчиняв будь-які дії щодо примирення з позивачем та налагодження з нею подружніх стосунків. Таким чином суд вважає, що заявлення відповідачем клопотання про надання строку для примирення не свідчить про його реальний намір зберегти сім`ю. Оскільки за час розгляду справи примирення\~ між сторонами не відбулося, розлад в сім`ї не має тимчасового характеру, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як визначено ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на позицію позивача, викладену у позовній заяві, суд уважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». Частиною 2 ст.114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до квитанції від 25.07.2023 позивач сплатила 1073 грн. 60 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом. Згідно виписки вказані кошти були зараховані до спеціального фонду державного бюджету Зважаючи на те, що позов підлягає до повного задоволення, понесені позивачем судові витрати на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Докази на понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять. На підставі ст.24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved