Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] , з участю третьої особи Приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] про визнання договору недійсним. В обгрунтування заявлених вимог позивачі покликаються на те, що 28 грудня 2016 року між позивачем [PERSON] (відчужувачем) та позивачами [PERSON] і [PERSON] (набувачами) було укладено спадковий договір за реєстровим №2878, посвідчений державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Коцюбас С.Й., згідно якого набувачі [PERSON] та [PERSON] зобов`язуються виконувати передбачені за договором розпорядження відчужувача [PERSON] та в разі його смерті набувають право власності на належне відчужувачу майно, а саме, житловий будинок [ADDRESS] з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1831 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4625886400:05:001:0614 та здійснено заборону відчуження на житловий будинок [ADDRESS] з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1831 га, за адресою: [ADDRESS] . У день укладення вказаного договору було здійснено державну реєстрацію обтяження речового права на нерухоме майно, про що надано витяг №77292229 та 77292042. Мотивом укладення позивачем [PERSON] спадкового договору було те, що він після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , він залишився проживати у зазначеному будинку один і дуже потребував сторонньої допомоги, відтак, вирішив саме за спадковим договором відчужити свій будинок, який є його єдиним місцем проживання. Вони [PERSON] та [PERSON] , які є набувачами за спадковим договором протягом 2017 року вкладали значні грошові кошти та власну працю, в ремонт будинку, облаштування подвір`я та господарських споруд. У 2017 році [PERSON] та [PERSON] фактично проживали однією сім`єю у зазначеному будинку разом із позивачем [PERSON] , не приховуючи від родичів, сусідів та інших мешканців с. Ямельня факту укладення між ними та [PERSON] спадкового договору. Однак, у серпні місяці 2017 року відповідачем [PERSON] було подано до Яворівського районного суду Львівської області цивільний позов до позивачів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] про скасування спадкового договору та скасування заборони. Разом із копією позовної заяви на їх адресу було скеровано копію договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.12.2011 року, з якого слідує що [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок разом з відповідними приналежними до нього господарськими будівлями,за адресою: [ADDRESS] . Даний договір, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], за реєстровим №1121. Про укладення такого договору їм стало відомо лише з пред`явленого позову. Оскільки, [PERSON] заперечував факт укладення такого договору, то звернувся до нотаріуса [PERSON] з вимогою отримання належно засвідченої копії вищевказаного договору, однак, нотаріус [PERSON] повідомила йому, що у зв`язку із призупиненням її нотаріальної діяльності, всі нотаріальні справи передані в архів. В подальшому [PERSON] звернувся у Львівський державний нотаріальний архів, де йому надали належно завірену копію оскаржуваного договору купівлі-продажу. Як вбачається з п.10 договору купівлі-продажу такий складений у двох примірниках, один з яких залишився у справі приватного нотаріуса, а інший був виданий покупцю [PERSON] .. Під час дослідження копії договору купівлі продажу отриманого в нотаріальному архіві (примірник-2) та копії договору купівлі -продажу який надійшов разом із позовною заявою на їх адресу (примірник-1), було встановлено ряд розбіжностей. Зокрема, у (примірнику-1) після зазначення прізвища, ім`я та по-батькові покупця і його паспортних даних вказано його ідентифікаційний номер, а у (примірнику-2 )вказано його місце проживання, а тоді ідентифікаційний номер; у пункті 1 (примірника-1) по-батькові покупця зазначено як " [PERSON] ", а у (примірнику-2 )" [PERSON] " (без букви "ч"); у пункті 3 (примірника-1) у сумі прописом перше слово вказано " Двісті ", а у (примірнику-2) "Двісіті"; у пункті 5 (примірника-1) вказано "Продавець свідчить, що:", тоді як у (примірнику-2) зазначено "продавець у присутності нотаріуса свідчить, що:", у цьому ж пункті (зворотня сторінка договору) у (примірнику-1) вказано "підтверджується довідками, виданими приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON]", тоді як у (примірнику-2) зазначено, "підтверджується довідками, виданими приватним нотаріусом [PERSON]"; у посвідчувальному написі нотаріуса в (примірнику-1) після слів "Договір підписано сторонами у моїй присутності" йде абзац, тоді як в (примірнику-2) цей абзац продовжується; у (примірнику-1), вказано "Особи громадян", а в( примірнику- 2) зазначено "Особу сторін"; далі у посвідчувальному написі нотаріуса в (примірнику-1) зазначено "У відповідності із ст.182 Цивільного", тоді як у (примірнику-2) вказується "У відповідності до Цивільного". Крім зазначених розбіжностей є ще цілий ряд відмінностей між (примірником-1) та (примірником-2), що також свідчить про їх виготовлення у різні часові проміжки і викликає сумнів-щодо одночасного їх посвідчення приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] Відповідно до вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні правочинів нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Оглянувши ці два примірники договору купівлі-продажу, він, [PERSON] стверджує, що жодного із цих двох примірників договору купівлі-продажу, він не засвідчував своїм підписом, а на цих договорах стоїть підпис, який лише нагадує його підпис, але не є його особистим підпис. Крім цього, у графі підписи на двох примірниках договору навіть візуально помітно відмінності у підписах сторін, так як на одному примірнику договору вказано лише прізвище " [PERSON] ", а на другому іншим почерком написано" [PERSON] ", також різним почерком зазначено у графі покупця. Він, [PERSON] категорично стверджує, що до 2017 року він ніколи не був у нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] Наведені в позовній заяві обставини свідчать про те, що він [PERSON] взагалі не вчиняв волевиявлення щодо продажу свого будинку відповідачу [PERSON] , та ніколи не планував і не хотів продавати свій будинок, оскільки, іншого житла у нього не має, жодних документів, довідок для підготовки до укладення договору купівлі-продажу не отримував і не надавав. Коштів, як це вказано у п.3 оспорюваного договору він [PERSON] ніколи не отримував ні від так званого покупця - [PERSON] , і ні від інших осіб. Відповідач [PERSON] як покупець з часу так званої купівлі-продажу будинку до нього вимог щодо виселення чи вселення до нього не пред`являв, ключі від будинку він нікому не передавав. Усі комунальні послуги сплачує він [PERSON] особисто, усі особові рахунки, в тому числі на оплату газопостачання та електроенергії, оформлені на його прізвище. Продовжуючи повноцінно володіти та користуватися своїм нерухомим майном, він [PERSON] звернувся із заявою до Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської області і на підставі рішення № 220 від 08 листопада 2016 року оформив своє право власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування вищезгаданого житлового будинку, вчинивши державну реєстрацію таких прав. Крім цього, просить суд, звернути увагу, що з невідомих мотивів відповідачем [PERSON] , не було здійснено державної реєстрації права власності згідно оспорюваного договору купівлі продажу, як цього вимагає ч.4 ст.334 ЦК України. Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, однак, [PERSON] не було зарнеєстровано право власності на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] . Просять позовні вимоги задовольнити. Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку разом з відповідними приналежними до нього господарськими будівлями, за адресою: [ADDRESS] , від 27.12.2011 року, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] за реєстровим №1121, та стягнути з відповідача понесені в справі судові витрати. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Лепеха М.М. заявлені позовні вимоги за первісним позовом підтримав, просить такі задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Галько Р.В. скерував на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги заперечив. Просить розгляд справи проводити у відсутності сторони відповідача, позовні вимоги залишити без задоволення. Третя особа Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] в судове засідання не з"явилася причини неявки суду не повідомила, хоч належно була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивачів, заслухавши свідка [PERSON] який в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] і його покійна дружина [PERSON] були родичами. Він перебував у зареєстрованому шлюбі з 26.05.1979року з [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Дітей від даного шлюбу у них не було.14.09.2011року його дружина [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою відповідно до якої надала свою згоду на відчуження ним [PERSON] житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , від 27.12.2011 року,як майна набутого ними в період перебування в зареєстрованому шлюбі, за ціною та на умовах на його розсуд, дана заява нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] за реєстровим №821. Дружина тяжко хворіла, тому переживала щоб він не опинився на вулиці.Він ніколи не укладав жодних договорів із відповідачем щодо купівлі-продажу свого житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В нотаріуса [PERSON] разом із відповідачем ніколи не був та у відповідача ніколи не отримував коштів за продаж будинку. Так, він знав відповідача, оскільки, працював у його батька, однак, ніколи не планував продавати свій будинок, так як іншого житла він не має, а щоб забезпечити собі старість уклав 28 грудня 2016 року між ним позивачем [PERSON] (відчужувачем) та позивачами [PERSON] і [PERSON] (набувачами) було укладено спадковий договір , який є гарантією того що до смерті його ніхто не позбавить житла та буде утримувати. Він ніколи не не планував продавати будинок бо не має куди іти. Вважає що відповідач сам виконав підписи на договорі купівлі-продажу від його імені, щоб забрати його нажите тяжким трудом майно. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.5 ЦПК України, суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 12 ЦПК України передбачено, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.Особливості визначення шкоди, завданої у результаті виведення банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, відповідно, мали статус учасників такого банку, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено,що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 14.09.2011року [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою відповідно до якої надала свою згоду на відчуження [PERSON] житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , від 27.12.2011 року, як майна набутого ними в період перебування в зареєстрованому шлюбі, за ціною та на умовах на його розсуд, дана заява нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за реєстровим №821. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] [PERSON] померла. Дітей від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] не було. 28 грудня 2016 року [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] і [PERSON] (набувачі) уклали спадковий договір, згідно якого набувачі [PERSON] та [PERSON] зобов`язуються виконувати передбачені за договором розпорядження відчужувача [PERSON] і в разі його смерті набувають право власності на належне відчужувачу майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1831 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4625886400:05:001:0614. Даний договір зареєстрований за реєстровим №2878, посвідчений державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Коцюбас С.Й.. Крім цього, нотаріусом було накладено заборону на житловий будинок [ADDRESS] з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1831 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4625886400:05:001:0614. Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 77292042 сформованого 28.12.2016 року державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Коцюбасом С.Й. 28.12.2016року, в день укладення спадкового договору було здійснено державну реєстрацію обтяження речового права на нерухоме майно, а саме, земельну ділянку кадастровий номер 4625886400:05:001:0614, згідно якого обтяжувачем є [PERSON] . З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 77292229 сформованого 28.12.2016 року державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Коцюбасом С.Й. вбачається, що 28.12.2016року, тобто в день укладення спадкового договору було також здійснено державну реєстрацію обтяження речового права на нерухоме майно, а саме, житловий будинок [ADDRESS] , згідно якого обтяжувачем є [PERSON] . В матеріалах справи також мітяться копії оспорюваного договору купівлі -продажу від 27 грудня 2011року укладеного між позивачем [PERSON] (продавець) та відповідачем [PERSON] (покупцем), відповідно до умов якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок разом з відповідними приналежними до нього господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Даний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] та зареєстрований за реєстровим №1121. Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів 10882910 від 27.12.2011року, сіормованого приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку разом з відповідними приналежними до нього господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі правочинів за номером 4834111. В провадженні Яворівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування спадкового договору та скасування заборони (справа № 460/3057/17). Тобто, з часу пред`явленого до нього даного позову [PERSON] як власнику житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , стало відомо про укладення договору купівлі-продажу даного житлового будинку, яка зупинена до вирішення та набрання рішенням законної сили в даній справі. Отримавши копію позовної заяви з додатками позивач [PERSON] , чітко освідомлюючи що не укладав жодних правочинів із відповідачем, а саме, оспорюваного договору купівлі -продажу від 27 грудня 2011року, звернувся до нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу [PERSON] , з вимогою надати належно засвідчену копію даного договору, однак в отриманні такого йому було відмовлено, оскільки, через призкпинення її нотаріальної діяльності, нотаріальні справи було передано до Львівського нотаріального архіву. В подальшому [PERSON] звернувся про видачу копії оспорюваного договору до Львівського нотаріального архіву. З архівної довідки №2240/01-21 від 05.10.2017року слідує що [PERSON] було надано працівником Львівського державного нотаріального архіві копію договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 27 грудня 2011 року приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1121, в якому він був стороною договору, а саме, продавцем, та копію витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 10882910 від 27.12.2011. Як вбачається з копій двох примірників договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 27 грудня 2011 року приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1121 які містяться в матеріалах справи в (примірник-1) наданий відповідачем та примірник №2, що зберігався у нотаріальному архіві, містять наявні розбіжності. Зокрема, у (примірнику-1) після зазначення прізвища, ім`я та по-батькові покупця і його паспортних даних вказано його ідентифікаційний номер, а у (примірнику-2 )вказано його місце проживання, а тоді ідентифікаційний номер; у пункті 1 (примірника-1) по-батькові покупця зазначено як " [PERSON] ", а у (примірнику-2 )" [PERSON] " (без букви "ч"); у пункті 3 (примірника-1) у сумі прописом перше слово вказано " Двісті ", а у (примірнику-2) "Двісіті"; у пункті 5 (примірника-1) вказано "Продавець свідчить, що:", тоді як у (примірнику-2) зазначено "продавець у присутності нотаріуса свідчить, що:", у цьому ж пункті (зворотня сторінка договору) у (примірнику-1) вказано "підтверджується довідками, виданими приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON]", тоді як у (примірнику-2) зазначено, "підтверджується довідками, виданими приватним нотаріусом [PERSON]"; у посвідчувальному написі нотаріуса в (примірнику-1) після слів "Договір підписано сторонами у моїй присутності" йде абзац, тоді як в (примірнику-2) цей абзац продовжується; у (примірнику-1), вказано "Особи громадян", а в( примірнику- 2) зазначено "Особу сторін"; далі у посвідчувальному написі нотаріуса в (примірнику-1) зазначено "У відповідності із ст.182 Цивільного", тоді як у (примірнику-2) вказується "У відповідності до Цивільного". Дослідивши два примірники договору купівлі-продажу слідує що у графі підписи на двох примірниках помітні відмінності у підписах сторін, на одному примірнику договору вказано лише прізвище " [PERSON] ", а на другому іншим почерком виведено " [PERSON] ". Крім зазначених розбіжностей є ще цілий ряд відмінностей між (примірником-1) та (примірником-2), що також свідчить про їх виготовлення у різні часові проміжки і викликає сумнів-щодо одночасного їх посвідчення приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON]. У зв`язку із цим судом 24.07.2018 було винесено ухвалу про витребування з Львівського державного нотаріального архіву оригіналу реєстрової книги про реєстрацію нотаріальних дій-запису№1121 від 27.12.2011року. В подальшому така була досліджена в судовому засіданні. Крім цього, за клопотанням представника позивача, було витребувано із Яворівського відділу поліції ГУНП у Львівській області матеріали кримінального провадження відомості щодо якого внесені до ЄРДР12017149350001298 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.358ККУкраїни, в яких наявні висновки експертів які проводили почеркознавчу експертизу підписів позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] .. Відповідно до висновку судового експерта А.М. Галабуди №6/570 від 11.10.2019року, досліджуваний підпис та короткий рукописний запис від імені [PERSON] , що наявні в графі «Підпис осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» запису №1121 про посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку між [PERSON] та [PERSON] в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій р. №1 по р. №1134 справа №02-33 том №1 від 13.01.2011 по 28.11.2011 приватного нотаріуса Яворівського районного округу [PERSON] - виконані не [PERSON] , а іншою особою. Питання щодо можливості виконання даного підпису та короткого рукописного запису однією особою вирішити не виявляється можливим по причині відсутності в порівнювальних об`єктах достатньої кількості однотипного почергового матеріалу, який містить однотипні ознаки почерку виконавця (ів). Досліджуваний підпис та короткий рукописний запис від імені [PERSON] , що наявні в графі «Підпис осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» запису №1121 про посвідчення договору купівлі- продажу житлового будинку між [PERSON] та [PERSON] в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій р. №1 по р. №1134 справа №02-33 том №1 від 13.01.2011 по28.11.2011 приватного нотаріуса Яворівського районного округу [PERSON] виконані не [PERSON] . Відповідно до вимог ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч. 1). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2). Частиною 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Крім того, відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за № 9 від 06 листопада 2009 р. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Згідно з частиною першої ст.1 Закону України «Про нотаріат»(чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до глави 6 «Встановлення волевиявлення та дійсних намірів особи при вчиненні нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині. Відповідно до вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні правочинів нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги, слід задовольнити. Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку разом з відповідними приналежними до нього господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 27.12.2011 року, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] за реєстровим № 1121. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved