Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовомта заявою про зменшення позовних вимог до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування позову вказувала, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.12.2019 р. по 06.02.2023 р., який було розірвано за рішенням суду. Від шлюбу та спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . В період перебуванняв шлюбі сторони придбали автомобіль марки Renault Megane, VIN [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , 2012 року випуску, колір чорний, тип легковий, категорія універсал, еко стандарт Euro 5, тип палива дизель. Після розрівання між сторонами шлюбу в судовому порядку відповідач добровільно відмовився поділити з позивачкою майно, а тому остання просить суд, з урахуванням заяви про зменешення позовних вимог, стягнути з відповідача на її користь в порядку поділу спільного майна подружжя 1/2 частину вартості автомобіля набутого сторонами у шлюбі, що становить 112 215 грн. Представник позивача адвокат Шевченко А.О. подала до суду заяву про підтримання вимог заяви про зменшення позовних вимог та просила слухати справу у її та позивача відсутність. Представник відповідача адвокат Калініченко О.В. до суду подала заяву про розгляд справи у її та відповідача відсутність з одночасним визнанням вимог заяви позивача за зменшеними позовними вимогами. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.20.2019 року по 06.02.2023 року. Шлюб розірвано за судовим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2023. Під час перебування в шлюбі, сторони придбали автомобіль марки Renault Megane, VIN [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , 2012 року випуску, колір чорний, тип легковий, категорія універсал, еко стандарт Euro 5, тип палива дизель. Державну реєстрацію автомобіля було здійснено 21.01.2021 року. Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку експерта № 103 від 10.07.2023 року щодо якого сторони заперечень не мали, ринкова вартість колісного транспортного засобу марки Renault Megane, реєстраційний № [NUMBER] , станом на дату оцінки, складає 224 430 грн. Здійснивши системний аналіз правових норм, дослідивши письмові докази по справі суд знайшов доведеними обставини, на які посилається позивачка, як на підставу задоволення позовних вимог щодо поділу майна набутого сторонами за час перебування їх у зареєстрованому шлюбі та щодо чого відповідач надав заяву про визнання позову. Отже, з підстав викладеного слід дійти висновків, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved