Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідача. 1. 12 серпня 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся з позовом до Біляївської районної державної лікарні ветеринарної медицини (далі - відповідач), який згодом уточнив, з вимогами про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, нарахування компенсації за ненадані дні щорічної відпустки, виплату матеріальної допомоги на оздоровлення. 2. Свої вимоги мотивує тим, що з 01 травня 2013 року він працював на різних посадах Біляївської районної державної лікарні ветеринарної медицини. До моменту звільнення на посаді завідувача Дальницькою дільницею ветеринарної медицини. Згідно наказу Біляївської районної державної лікарні ветеринарної медицини №12/04/46 від 11 серпня 2021 року його звільнено з посади завідувача Дальницькою дільницею ветеринарної медицини з посиланням на норми п.4 ст.40 КЗпП України за відсутності на роботі без поважних причин більше трьох годин протягом робочого дня 03 серпня 2021 року. На його вимогу надати йому копії документів, на підставі яких було здійснено таке звільнення керівництвом Біляївської районної державної лікарні ветеринарної медицини йому було надано копію акту про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці від 03 серпня 2021 року, складеного «головним бухгалтером Біляївської РЛВМ Мазураш Н.О. в присутності провідного лікаря епізоотолога Біляївської РЛВМ [PERSON] та завідуючого Біляївською спецрибдільницею [PERSON] » в якому зазначено, що він «Сьогодні, 03 серпня … мав би бути на роботі в своїй зоні обслуговування, а саме на території Дальницької ОТГ, але в цей час знаходився в селі Мирне у своєї матері». Однак, зазначає, що село Мирне, де він 03 серпня 2021 року перебував з 11 години ранку до закінчення обідньої перерви відноситься до його зони обслуговування. 03 серпня 2021 року з 08.15 до 09.35 він здійснював обстеження належної мешканцю [ADDRESS] ) [PERSON] тварини; з 11.00 до 11.45 години він здійснював обстеження належної мешканцеві [ADDRESS] ), [PERSON] на праві приватної власності тварини; з 14. 30 до 15.35 він здійснював обстеження належної мешканцю [ADDRESS] ) [PERSON] тварини; в оселі його хворої матері в селі Мирне Біляївського району Одеської області він перебував у свою власну обідню перерву з 12.00 до 12.30. Таким чином 03 серпня 2021 року він на протязі робочого дня перебував на місці своєї роботи та виконував покладені на нього посадові обов`язки. Отже, інформація, яка міститься в акті про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці від 03 серпня 2021 року не відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на що, оспорюваний ним наказ Біляївської районної державної лікарні ветеринарної медицини №12/04/46 від 11 серпня 2021 року про звільнення його з посади завідувача Дальницькою дільницею ветеринарної медицини є неправомірним та підлягає скасуванню. Крім цього, він є інвалідом другої групи а у відповідності до норм абзацу 7 статті 6 Закону України «Про відпустки» має право на щорічну відпустку тривалістю 30 робочих днів. Тоді як з моменту його зарахування на посаду в Біляївській районній державній лікарні ветеринарної медицини та дотепер щорічна відпустка надавалась йому не в повному обсязі. Що є необхідною та достатньою підставою для визнання неправомірними надання відповідачем йому в період з 12 лютого 2008 року та до моменту звільнення 11 серпня 2021 року щорічних відпусток тривалістю коротшою, ніж визначено законом та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію за ненадані дні щорічної відпустки в період з 12 лютого 2008 року та до 11 серпня 2021 року. Також, в період з 01 квітня 2017 року по 01 жовтня 2017 року йому неправомірно заробітна плата сплачувалась в неповному розмірі сумі 1747 гривень 20 копійок. При вручені йому наказу про звільнення від 03 серпня 2021 року №12/04/42 начальник лікарні [PERSON] зазначила, що обслуговування населеного пункту Мирне не відноситься до його посадових обов`язків, тоді як видно з доданих ним до позовної заяви документів, тривалий час він здійснював обслуговування не тільки селищ Великий Дальник та Хлібодарське, а також і сел Розселенець та Мирне. 12 серпня 2021 року він звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому матеріальної допомоги на оздоровлення, на що отримав листа відповідача від 10 вересня 2021 року за вихідним №74 з посиланням на те, що «матеріальна допомога виплачується працівникам протягом роти при наявності економії фонду заробітної плати та фінансової можливості підприємства». Чим порушено його право на отримання фінансової допомоги на оздоровлення, адже надання допомоги на оздоровлення гарантовано абзацом третім пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року №521 «Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» та п.п. «б» п.4 Постанови КМУ «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» від 30 серпня 20002 року №1298, згідно якого працівники мають право на матеріальну допомогу, у тому числі, на оздоровлення, в сумі один посадовий оклад на рік. З вказаних підстав позивач звернувся до суду. 3. 17 січня 2022 року представник позивача подала до суду заяву про зміну предмету позову, яку обґрунтовує тим що після звернення до суду, представнику стало відомо, що наказам Біляївської районної державної лікарні ветеринарної медицини №12/04/44 від 04 серпня 2021 року, скасовано наказ Біляївської районної державної лікарні ветеринарної медицини №12/04/42 від 04 серпня 2021 року, яким [PERSON] звільнено з посади завідувача Дальницької дільницею ветеринарної медицини. Та наказом №12/04/46 від 11 серпня 2021 року, позивача звільнено з посади завідувача Дальницької дільницею ветеринарної медицини, що стало підставою для звернення з заявою про зміну предмету позову (т. 1 а.с. 53-58). 4. Начальником Біляївської районної лікарні ветеринарної медицини надано відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги залишити без задоволення. У відзиві вказує що, лікарня на законних підставах звільнила [PERSON] зі займаної посади, встановивши факт його прогулу 03 серпня 2021 року за відсутності на роботі без поважних причин більше трьох годин. Вказаний факт підтверджується актом від 03 серпня 2021 року. При цьому, лікарнею виконані вимоги ст.149 КЗпП України. [PERSON] запропоновано надати письмові пояснення щодо скоєного прогулу, що підтверджується листом та відміткою в журналі вхідної кореспонденції про направлення такого листа позивачеві. Однак, така пропозиція залишена [PERSON] без уваги. Не підлягають задоволенню і вимоги [PERSON] про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому щорічної відпустки у відповідності абз. 7 ст. 6 Закону України «про відпустки» терміном 30 робочих днів, з грошовою компенсацією за ненадані дні відпустки за період з 12 лютого 2008 по 11 серпня 2021 року. Лікарня вважає за необхідне зазначити, що різного роду вимоги громадян розглядаються та вирішуються уповноваженими органами виключно на підставі їх особистих заяв. [PERSON] в заявах про надання відпусток з 2008 року жодним чином не вказував та не вимагав надати йому відпустку на пільгових умовах, як інваліду 2 групи. Тому підстав для надання відпустки [PERSON] на підставі ст. 6 Закону України «Про відпустки» були відсутні. Відповідно не підлягають задоволенню вимоги про грошову компенсацію за ненадані дні відпустки. Не можуть бути задоволені вимоги про надання матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки такий вид допомоги може бути сплачений одночасно з наданням відпустки, яка позивачу у 2021 році не надавалася. Також лікарня просить суд до частини вимог позивача застосувати дію ст. 233 КЗпП України, про встановлення 3-місячного терміну для звернення з заявою про вирішення трудового спору (т. 1 а.с. 67-68). \~ \~ \~ \~ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 5. Представник позивача у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити та після постановлення рішення по справі направить до суду заяву щодо стягнення судових витрат. 6. Представники відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з необґрунтованість та необхідністю застосування норм ст. 233 КПпП України про встановлення 3-х місячний термін для звернення до суду з відповідною заявою. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2021 року, цивільну справу № 496/3621/21, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 17 серпня 2021 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів з Біляївської районної державної лікарні ветеринарної медицини. 9. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 30 травня 2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 10. Судом встановлено, що відповідно до наказу Біляївської районної державної лікарні ветеринарної медицини №12/04/42 від 04 серпня 2021 року, у зв`язку із порушенням трудової дисципліни,

Outcome: partial