Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулось акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (надалі за текстом - позивач) з позовною заявою до [PERSON] ( надалі за текстом - відповідач), про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.09.2022 на підставі заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 0102013/089 від 20.09.2022 року, ПАТ «МТБ БАНК» (правонаступником якого на підставі договору про відступлення права вимоги № 005/10-2022 від 27.10.2022 року є позивач) було відкрито поточний рахунок відповідачу у форматі IBAN: [NUMBER] в іноземній валюті євро, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, до якого випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Classic Debit Quick Classic. 20.09.2022 на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти у розмірі 9 965,13 євро (замість правильної суми коштів 99,65 євро) за операцією переказу коштів з-за кордону у розмірі 412 431,85 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в євро. Отже, різниця між 9 965,13 євро та 99,65 євро, яка становить 9 865,48 євро, є безпідставно набутими грошовими коштами, з яких 7 466,62 євро не повернуті відповідачем. Помилка в розрахунках була обумовлена тим, що в програмному компоненті Integrated Transaction Management версії 4.5 (надалі за текстом - Програма ІТМ), який є частиною програмного забезпечення процесингового центру позивача, було неправильно визначено «параметр експоненти», який визначає кількість цифр у кінці суми переказу, який підлягає зарахуванню отримувачу, мають бути відокремлені комою. У «параметрі експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції для позначення останніх двох цифр як сантими. Таким чином, внаслідок помилки в Програмі ІТМ, яка полягає у неправильно визначеному «параметрі експоненти», за переказом, що був зарахований на рахунок відповідача, за базу розрахунку при його конвертації у валюту рахунку (євро) було використано суму у валюті малагасійський аріарі, збільшену в 100 разів, а саме: 41 243 185,00 MGA (сорок один мільйон двісті сорок три тисячі сто вісімдесят п`ять) малагасійських аріарі нуль сантимів, замість дійсної суми переказу 412 431,85 MGA (чотириста дванадцять тисяч чотириста тридцять один) малагасійський аріарі вісімдесят п`ять сантимів. Після виявлення помилки щодо безпідставного зарахування грошових коштів на рахунки отримувачів, ПАТ «МТБ БАНК» було здійснено корегування помилкового зарахування коштів за операціями у валюті малагасійський аріарі (MGA), у тому числі щодо рахунку відповідача, на якому 10.10.2022 року утворилась заборгованість за технічним (несанкціонованим) овердрафтом у розмірі 7 466,62 євро. З метою досудового врегулювання спору ПАТ «МТБ БАНК» листом від 20.10.2022 за вих. №04/227-04/07 направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом, а листом від 31.10.2022 року за вих.№01/745.1-01/07 повідомив відповідача про укладення з позивачем договору про відступлення права вимоги і перехід права вимоги щодо відшкодування заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом за рахунком відповідача до позивача, як до нового кредитора, та необхідності погашення заборгованості у розмірі 7 466,62 євро. Станом на дату звернення до суду безпідставно набуті відповідачем грошові кошти у розмірі 7 466,62 євро у добровільному порядку не повернуті, а тому підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2023 р., справу було передано для розгляду судді Гребенюку В.В. Ухвалою Подільського районного суду міста Київ від 03.04.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 12.06.2023 року від представника відповідача адвоката Сірого І.О. на адресу Подільського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю порушень прав позивача, а отже, відсутністю предмета спору. У разі, якщо суд не знайде підстав для закриття провадження, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що кошти у розмірі 10 000 євро, які надійшли на рахунок відповідача, були частково зняті в касі банку. Посилається на те, що позивач самостійно заблокував залишок грошових коштів на зазначеному рахунку і в односторонньому порядку закрив рахунок разом із залишком у сумі близько 2500 евро, що суперечить умовам договору. Вважає, що договір про відступлення права вимоги, між ПАТ «МТБ БАНК» і позивачем укладено з порушенням чинного законодавства, оскільки не можливо перевірити волевиявлення сторін через відсутність повноважень, а тому, зазначений договір є недійсним. Вважає, що ніяких зобов`язань перед позивачем у відповідача немає. Ухвалою суду від 13 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 05 липня 2023 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача. В пояснення представник позивача зазначив, що помилка при розрахунку суми коштів, які підлягали зарахуванню на рахунок відповідача, полягала не в курсі конвертації валюти, а в помилці значення «параметра експоненти» в Програмі ITM: замість значення «2» було вказано значення «0» у зв`язку з чим, не ставилась кома перед двома останніми цифрами транзакції. Стверджує, що вказана помилка стосується усіх переказів з-за кордону, що були здійснені у валюті малагасійський аріарі (MGA). 28 серпня 2023 року до суду надійшло клопотання про долучення доказів з письмовими поясненнями від представника позивача. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив, про дату та час засідання повідомлявся належним чином. Вчасно та у визначений законом спосіб не повідомив суд про причини неявки та їх поважність. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України). Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 20.09.2022 року на підставі заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування №0101650/155 від 20.09 2022 року ПАТ «МТБ БАНК» відповідачу було відкрито поточний рахунок у форматі IBAN: [NUMBER] в іноземній валюті євро, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, до якого випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Classic Debit Quick Classic (а.с. 88-92) Відповідач, підписуючи заяву про приєднання, приєднався до договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування, який є загальним і його підписання особою яка відкриває рахунок є обов`язковим. 20.09.2022 року на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти у розмірі 9 965,13 євро (замість правильної суми коштів 99,65 євро) за операцією переказу коштів з-за кордону у розмірі 412 431,85 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в євро. Після зарахування грошових коштів на рахунок відповідача ним було знято готівкою у терміналі 21.09.2022, 22.09.2022, 23.09.2022 по 2 500 євро на загальну суму 7 500 євро (а.с. 96). Листом від 20.10.2022 року за вих. №04/227-04/07 ПАТ «МТБ БАНК» з метою досудового врегулювання спору було направлено відповідачу вимогу про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом (а.с. 97-98). 27.10.2022 року між ПАТ «МТБ БАНК» та позивачем укладено Договір про відступлення права вимоги №005/10-2022, за умовами якого позивач отримав право вимоги щодо відшкодування заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом за рахунком відповідача (а.с. 108-122). Згідно ч.1 ст. 207 (Цивільного кодексу України - надалі за текстом - Ц К України), договір вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач та ПАТ «МТБ БАНК» є учасниками Міжнародної платіжної системи Visa International (далі за текстом МПС Visa), яка внесена до реєстру платіжної інфраструктури, що ведеться Національним банком України, та відповідно до закону, нормативно-правових актів Національного банку України та правил платіжної системи має право здійснювати діяльність в Україні. Відповідно до ч.6 ст.47 до Закону України «Про платіжні послуги», строки виконання платіжних операцій у платіжних системах встановлюються правилами платіжних систем, але не можуть перевищувати строків, визначених цим Законом; правилами платіжної системи встановлюється, зокрема, схема виконання платіжних операцій, що використовується для виконання платіжних операцій (частина 10 статті 71). На підставі Генерального договору №005/02-22 від 28.02.2022 року та додатку до нього, позивач, володіючи технологічними можливостями процесингового центру, надає ПАТ «МТБ БАНК», зокрема, послуги з випуску і обслуговування платіжних карток МПС Visa. Отримання грошових коштів відповідачем за переказом з-за кордону у валюті малагасійський аріарі (MGA) здійснювалося за процедурою «Visa Fast Funds» (у перекладі на державну мову - «Віза Швидкі Гроші») відповідно до правил МПС Visa, яка передбачає зарахування коштів держателям платіжних карток протягом не більше ніж 30 хвилин з моменту схвалення переказу. Отже, відповідно до правил МПС Visa, при ініціюванні зазначеного переказу з-за кордону у малагасійських аріарі (MGA) на рахунок відповідача, з використанням реквізитів платіжної картки МПС Visa, за таким переказом банком повинна бути забезпечена доступність коштів на рахунку отримувача (відповідача) не пізніше ніж 30 хвилин з моменту схвалення переказу, тобто, до їх фактичного отримання від МПС Visa. Відповідно, банк повинен здійснити розрахунок грошової суми, на яку необхідно збільшити доступність коштів на рахунку, до фактичного надходження до банку коштів від МПС Visa за переказом. З листа Euronet USA, LLC від 26.01.2023 року вбачається, що в Програмі ІТМ, яка є частиною програмного забезпечення процесингового центру позивача, було виявлено, що програмні компоненти, які визначають «параметр експоненти», в програмному забезпеченні ІТМ, який визначає скільки цифр у кінці суми транзакції мають бути відокремлені комою, не були реалізовані. Відповідно, у параметрі «параметр експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції, позначаючи ці цифри як сантими. Це призвело до помилок у розрахунках, еквівалентних стократному перевищенню фактичної суми, яка мала бути оброблена (а.с 169-171). Згідно наданих пояснень, необхідність відокремлення двох останніх цифр суми транзакції комою від решти суми валютної транзакції MGA пояснюється тим, що мінімальною одиницею MGA є один сантим, що становить одну соту (1/100) валюти малагасійський аріарі (MGA). Якби програмні компоненти, що визначають «параметр експоненти», були реалізовані належним чином, останні дві цифри були б позначені як сантими, в результаті чого на рахунки отримувачів, відкритих в АТ «ПУМБ», були б зараховані коректні суми транзакцій. Натомість, до моменту виявлення та усунення проблеми, на рахунки отримувачів були зараховані суми, що в сто разів перевищували фактичні суми, які мали б бути зараховані. З наведеного вище вбачається, що внаслідок помилки в Програмі ІТМ, яка полягає у неправильно визначеному «параметрі експоненти», за переказом, що був зарахований на рахунок відповідача, за базу розрахунку при його конвертації у валюту рахунку (євро) було використано суму у валюті малагасійський аріарі, збільшену в 100 разів, а саме: 41 243 185,00 MGA (сорок один мільйон двісті сорок три тисячі сто вісімдесят п`ять) малагасійських аріарі нуль сантимів, замість дійсної суми переказу 412 431,85 MGA (чотириста дванадцять тисяч чотириста тридцять один малагасійський аріарі) вісімдесят п`ять сантимів. З наданих пояснень, суд погоджується з тим, що оскільки переказ був ініційований у валюті малагасійський аріарі (MGA), а валютою розрахунків між учасниками МПС Visa є долари США, МПС Visa здійснено перерахунок переказу у долари США. У зв`язку з тим, що валютою рахунку відповідача, що був вказаний платником для зарахування переказу, є євро, була здійснена конвертація суми переказу з доларів США у валюту рахунку (євро), відкритого в ПАТ «МТБ БАНК». При цьому, проведення обох конвертацій валют за переказом з-за кордону відбувалось виключно за курсами, встановленими МПС Visa (що направлялися банку), на встановлення яких банк вже не впливав. Крім того, за вище вказаним переказом ПАТ «МТБ БАНК» отримало від МПС Visa лише 99,92 доларів США, що значно менше суми 9 965,13 євро, яка була зарахована на рахунок відповідача внаслідок рахункової помилки, що підтверджується листом МПС Visa (164-167). ПАТ «МТБ БАНК» було здійснено корегування помилкового зарахування коштів по операціям у валюті малагасійський аріарі (MGA), у тому числі щодо рахунку відповідача, на якому 10.10.2022 року утворилась заборгованість за технічним (несанкціонованим) овердрафтом у розмірі 7 466,62 євро, що підтверджується випискою за рахунком відповідача. Згідно п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги до нового кредитора (позивача) переходять права вимоги первісного кредитора (ПАТ «МТБ БАНК») в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав (п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора є відступлення права вимоги. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Позивачем надано суду договір про відступлення права вимоги з усіма супутніми документами (реєстром боржників), що підтверджують набуття ним прав нового кредитора до відповідача. Отже, ПАТ «МТБ БАНК» та позивач уклали договір про відступлення права вимоги до відповідача про повернення безпідставно отриманого майна, вказаний договір не визнаний у встановленому законом порядку недійсним, а тому надмірно отримані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Цей правовий висновок підтверджується Постановою Верховного Суду від 02.02.2022 року справа №330/2142/16-ц (провадження №61-11775св20). Доводи представника відповідача щодо можливості визнання недійсним відповідного договору про відступлення права вимоги в рамках цієї справи, посилання на відповідну судову практику, не заслуговують на увагу, оскільки недійсність договору та припинення поруки мають різну правову природу та правові наслідки. Листом від 31.10.2022 року за вих.№01/745.1-01/07 ПАТ «МТБ БАНК» повідомив відповідача про укладення з позивачем договору про відступлення права вимоги і перехід права вимоги, щодо відшкодування заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом за рахунком відповідача до позивача, як до нового кредитора, та необхідності погашення заборгованості у розмірі 7 466,62 євро. Станом на дату звернення позивача до суду безпідставно набуті відповідачем грошові кошти у розмірі 7 466,62 євро у добровільному порядку не повернуті. Суд також не приймає до уваги доводи відповідача, щодо відсутності у нього зобов`язань перед позивачем, оскільки жодних підтверджуючих доказів на належність йому зарахованих коштів суду не надано. При цьому, позивачем надано належні докази на підтвердження безпідставного набуття відповідачем грошових коштів. Крім того, у відзиві відповідач сам підтверджує отримання ним надмірно зарахованої суми коштів. Позивачем надано докази на підтвердження того, що розрахункова помилка полягала не в курсі до конвертації валюти, а саме, в помилці відповідного значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 1068 ЦК України Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Частина 1 статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1.1 публічної частини договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування ПАТ «МТБ БАНК», несанкціонований (технічний) овердрафт - несанкціоноване перевищення видаткового ліміту за поточним рахунком з використанням електронних платіжних засобів, який виник під час здійснення платіжних операцій з використанням платіжної карти. Згідно п. 3.3 договору при виникненні технічного (несанкціонованого) овердрафту на рахунках та/або технічного (несанкціонованого) перевищення ліміту овердрафта на рахунку. Держатель зобов`язується відшкодувати Банку суму заборгованості та нараховані проценти на суму заборгованості відповідно до чинних, на дату відшкодування, Тарифів Банку, до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за місяцем виникнення технічного (несанкціонованого) овердрафту на рахунках та/або технічного (несанкціонованого) перевищення ліміту овердрафта на рахунку. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 11, ч.ч. 1,2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події Ппостанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гc18) та від 13.02.2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідпошення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у Постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19; від 23.04.2019 у справі №918/47/18; від 01.04.2019 у справі №904/2444/18. Сутність зобов`язання із набуття майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі (Постанови Верховного Суду: від 08.09.2021 у справі №201/6498/20; від 08.09.2021 у справі № 206/2212/18; від 28.01.2020 у справі №910/16664/18; від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18). Верховний Суд у Постанові від 12.12.2019 у справі № 904/5330/18 також зазначив, що встановлення відсутності зобов`язань, які б виникали з правочинів чи інших передбачених законом актів, як на час перерахування коштів, так і на час розгляду справи, свідчить про безпідставність утримання таких коштів та можливість використання правового механізму, установленого ст. 1212 ЦК України. У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Подібний висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №912/2601/19 та Постанові Верховного Суду від 26.05.2021 року у справі №202/7994/17-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру позивача на рахунок відповідача було помилково зараховано переказ у стократному розмірі від ініційованої суми операції, грошові кошти були отримані відповідачем через термінал у розмірі 9 865,48 євро, з яких 7 466,62 євро не повернуті відповідачем та становлять суму боргу відповідача, грошові кошти набуті відповідачем не на підставі норм закону чи умов договору, а без достатньої правової підстави, а відтак, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, у розмірі 4 416,13 грн.

Outcome: approved