Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

1. Описова частина 26.04.2023 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 11.10.2012 б/н у розмірі 35 282, 95 грн, станом на 26.03.2023. Стислий виклад позицій сторін Позовна заява АТ КБ "ПРИВАТБАНК" обґрунтовувала тим, що 11.10.2012 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали договір, за яким відповідачка, з метою отримання банківських послуг, підписала анкету-заяву та отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту. [PERSON] , підписавши 11.10.2012 заяву-анкету, погодилася з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», що додані до позову. [PERSON] умови кредитного договору не виконує та має заборгованість, що станом на 26.03.2023 становить 35 282, 95 грн, з яких: 28 862, 69 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6420, 26 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Від відповідачки відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії Ухвалою суду від 05.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не прибули, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Від представника позивача у матеріалах справи міститься клопотання, з проханням справу слухати за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав з урахуванням зменшених позовних вимог, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачка жодних заяв на адресу суду не направляла. Про час та місце судового розгляду повідомлена за адресою зареєстрованого місця проживання. Конверт із відміткою «адресат відсутній» повернувся до суду. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка належним чином повідомлена про дату час та місце судового розгляду. За згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до ст. 280 ЦПК України. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що 11.10.2012 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] уклали кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», на виконання умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту (а.с. 22). Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, що долучені банком до позовної заяви не містять підпису відповідачки (а.с. 27, 28-53). 30.06.2021 відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту, у якому зазначена процентна ставка у межах пільгового періоду 0, 00001% річних та процентна ставка за межами пільгового періоду 42 % річних. Паспортом кредиту також передбачено повернення кредиту щомісячно до 25 числа поточного місяця у розмірі 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн ( а.с. 23-26). Таким чином, сторони у договорі погодили розмір кредитного ліміту, строк кредитування, відсоткову ставку. Відповідно до розрахунку боргу та виписки за договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» нарахувало відповідачці борг за кредитним договором б.н. від 11.10.2012, станом на 26.03.2023 у розмірі 35 282, 95 грн, з яких: 28 862, 69 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6420, 26 грн - заборгованість за простроченими відсотками(а.с.10-19, 62-76). Відповідно до довідок, виданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким йому видано кредитні карти: № [NUMBER] з терміном дії до 09/15, № [NUMBER] з терміном дії до 05/17, № [NUMBER] з терміном дії до 08/19, № [NUMBER] з терміном дії до 07/23, № [NUMBER] з терміном дії до 09/23. Кредитний ліміт [PERSON] за картковим рахунком неодноразово змінювався, востаннє збільшено 04.10.2019 до 28 500,00 грн та 26.12.2022 зменшено до 0,00 грн( а.с. 20, 21). Норми права застосовані судом Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Аналіз доводів сторін, висновки суд Банк, пред`являючи вимоги до відповідачки про погашення кредиту, просить стягнути заборгованість за тілом кредиту та простроченими відсотками, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір на підставі анкети-заяви від 11.10.2012 Тарифів та Витягу з Умов та правил банківських послуг, які розміщені на банківському сайті та які невід`ємні частини цього договору Проте з наданої банком заяви-анкети від 11.10.2012 вбачається, що у цій заяві-анкеті, зазначені лише дані про особу позичальника та у ній не зазначено банківського продукту, який надається позичальнику, відсутні умови договору про встановлення розміру процентів за користування кредитом, інформація про паспорт споживчого кредиту у анкеті-заяві також відсутня. Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не підписані відповідачкою. Крім того, витяг з Тарифів обслуговування чотирьох кредитних карт - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT» та «Універсальна GOLD», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (розміщені на сайті: https://privatbank.ua/), які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису позичальника. Тому ні Тарифи, ні Умови та правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 11.10.2012 між Банком та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви. Доводи Банку на те, що відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту, а отже погодила умови кредитного договору згідно паспорта, суд відхиляє, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми. Суд зазначає, що в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою). Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який включає до форми договору про споживчий кредит (ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»). Вказане узгоджується із правововими позиціями викладеними у постановах Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.05.2022 (справа №393/126/20), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.08.2022 (справа № 156/268/21). Позивач не довів факту прийняття [PERSON] запропонованих їй умов щодо розміру процентів за користування кредитом. Отже, суд не може брати за основу наданий банком розрахунок заборгованості, оскільки він суперечить умовам договору. Нарахування банком процентів та їх розмір не узгоджуються із умовами договору. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Таким чином, суд вважає, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви від 11.10.2012 та банк вправі вимагати повернення наданих грошових коштів. Факт отримання відповідачкою грошових коштів та розмір боргу за простроченим тілом кредиту доводиться розрахунком заборгованості та довідкою про рух коштів. Тому враховуючи, що відповідачка допустила невиконання умов договору, суд доходить висновку про стягнення з відповідачки боргу за простроченим тілом кредиту в розмірі 28862,69 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2195, 61 грн (28862,69* 2684:35282, 95).

Outcome: partial