Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вказавши, що він прийняв спадщину за заповітом належним чином та своєчасно, але при оформленні спадкового майна з`ясувалось, що право власності при житті спадкодавця на спадковий житловий будинок в [ADDRESS] не було зареєстровано, а на спадкову земельну ділянку відсутній оригінал державного акту на землю, тому 04.05.2023 року нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку з неможливістю оформлення спадщини в нотаріальному порядку, позивач повинний був звернутися до суду. В ході підготовчого засіданні, ухвалою суду від 27.06.2023, за заявою представника позивача - адвоката Заярної М.А., замінено неналежного відповідача по справі - Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області на належного - [PERSON] , який є прийняв спадщину після померлого. Відповідач [PERSON] в ході підготовчого засідання жодних заяв або клопотань до суду не направляв, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Ухвалою суду від 24.07.2023 зарито підготовче провадження ат справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник - адвокат Заярна М.А, до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача, просить позов задовольнити. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1233 ЦК України заповіт - це письмове розпорядження спадкодавця відносно свого майна . Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується наданим суду свідоцтвом про його смерть. Згідно заповіту, складеного 12.01.2022 вбачається, що на випадок своєї смерті [PERSON] зробив заповідальне розпорядження: все належне йому на час смерті майно він заповідав позивачу - [PERSON] . Із матеріалів спадкової справи, наданої суду Запорізькою районною нотаріальною конторою вбачається, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, відкриту після смерті [PERSON] своєчасно та належним чином. Відповідно до Постанови про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину, виданої 24.01.2023 року нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину позивачу нотаріус не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно , тому позивач повинний був звернутися до суду з цією позовною заявою. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади(публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) з 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до Виписки від 11.05.2023 року з погосподарської книги Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області головою домогосподарства житлового будинку за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] . Згідно ст. 1225 ЦК України ( діючої редакції) вбачається, що право власності на земельні ділянки переходить в порядку спадкування без зміни цільового призначення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Суд встановив, що право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий № 2322180801:07:006: 0767) для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами, що розташована в [ADDRESS] зареєстровано на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серія ЯЕ №063564, що підтверджується Витягом ДЗК № НВ-0522703552023 від 18.04.2023 року. У відповідності до п. 5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок та оригіналу державного акту на землю на ім`я спадкодавця перешкоджає реалізації спадкових прав позивачу, а у позасудовому порядку він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved