Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 23.06.2021 набрало законної сили рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2021 та до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на час призначення аліментів відповідач не працював та не мав стабільного доходу, в зв`язку з чим вона просила стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі, проте на даний час відповідач отримує стабільний дохід та має можливість сплачувати аліменти у частці від його доходу. Посилаючись на викладене, позивач, просить суд, змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2021 з 1500,00 грн. щомісячно на частку заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь витрати понесені на правничу допомогу. Ухвалою судді від 25.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме згідний сплачувати аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісячно на утримання сина. Зазначає, що він постійно добросовісно виконує судове рішення та сплачує аліменти, зміна способу їх стягнення не відповідатиме інтересам дитини та у випадку його комісування за станом здоров`я розмір таких аліментів буду меншим, ніж був визначений рішенням суду. Окрім цього, позивачем не доведено обставин, які підтверджують необхідність зміни способу стягнення аліментів. Посилаючись на викладене, відповідач просить суд, позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, в задоволенні решти позовних вимог відмовити. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала та просила задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача позовних вимог не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову з мотивів наведених у відзиві. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріли справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 03). Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2021 (а.с.07). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2021 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2021 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.05-06). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст.192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст.183, 184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3\~ст.181СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.181,192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Позивач, як одержувач аліментів в інтересах дитини, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, імперативну норму про можливість зміни розміру стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку сина. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Крім того, [PERSON] заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2800,00 грн. За змістом\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: рахунок № 000022/2023 із переліком послуг на суму 2800,00 грн., платіжну інструкцію на суму 2800,00 грн. та ордер № 1060318 на надання правничої (правової) допомоги. На підставі наведеного, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час затрачений на їх виконання, а також складність даної справи та визнання відповідачем суми заявлених витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача на користь позивача, слід стягнути 2800,00 грн. судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, саме такий розмір на думку суду буде співрозмірним та достатнім. На підставі викладеного та

Outcome: approved