Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Справа надійшла до Теплодарського міського суду Одеської області 14.03.2023 року на підставі ухвали судді Суворовського районного суду м. Одеси відповідно до підсудності справи, визначеної розпорядженням Верховного Суду від. 26.09.2022 № 52. Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 15.03.2023 року відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі, справу призначено до розгляду на 04.04.2023 року. Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 04.04.2023 у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про передачу справи іншому суду відмовлено. За клопотанням відповідача [PERSON] ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 02.05.2023 року сторонам надано строк на примирення, тривалістю два місяці. У зв`язку із спливом 02.07.2023 року строку на примирення, справу відновлено та призначено до розгляду по суті. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що з 18 червня 2021 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Шлюб зареєстровано у Лубенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 18.06.2021 року, актовий запис № 126. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство фактично не ведеться з початку збройної агресії рф, тобто з 24.02.2022, коли відповідач забрав свої особисті речі і поїхав до місця своєї реєстрації у м. Гола Пристань Скадовського району Херсонської області, яке є тимчасово окупованим. Втрачені всі фізичні і духовні зв`язки між ними. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. [PERSON] за взаємною згодою не бажає розривати шлюб, шо змушує її звернутися до суду. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 18.06.2021 року у Лубенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 18.06.2021 року, актовий запис № 126. У судове засідання сторони не з`явились. Від позивача [PERSON] надійшла заява з вимогою про відновлення провадження по справі та задоволення її позовних вимог, оскільки примирення не відбулося. Просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги задовольнити. Від відповідача [PERSON] 14.08.2023 року надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він не встиг укласти договір з адвокатом про надання йому юридичної допомоги. Суд розцінює заяву відповідача про відкладення розгляду справи як зловживання своїм процесуальним правом з метою затягування розгляду справи, при цьому суд виходить з наступних підстав. Так, відповідачу стало відомо про знаходження даного позову в суді з березня 2023 року, за його клопотання сторонам надано строк на примирення два місяці, на час розгляду справи з моменту надходження справи до суду минуло вже п`ять місяців, примирення між сторонами не відбулося, будь-яких інших поважних причин для відкладення розгляду справи суду не заявлено. З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. \~ Згідно\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] (після\~укладення шлюбу\~змінив прізвище\~на « [PERSON] »)та [PERSON] 18.06.2001\~рокууклали шлюб,\~який було\~ зареєстровано\~Лубенським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Лубенському районі\~Полтавської області\~Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Суми),\~актовий запис\~№ 126Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом тривалий час, наданий судом час на примирення не призвів до примирення сторін, сторони не скористалися можливістю відновити шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved