Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з грудня 2019 року вони з відповідачем почали зустрічатись. [INFO] вона народила сина [PERSON] . При реєстрації народження дитини запис про батька був зроблений з її слів, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме за її прізвищем « [PERSON] », а ім`я та по батькові « [PERSON] » за її вказівкою. Просить суд визнати відповідача батьком малолітнього [PERSON] , внести зміни до актового запису № 975 складеного 17 вересня 2020 року, зазначивши батьком дитини [PERSON] . Стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трьох років. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою від 10 листопада 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, призначена до підготовчого засідання (а.с. 28-29). Ухвалою суду від 21.11.2022 року задоволено клопотання позивачки та по справі призначена судово-генетична експертиза, виконання якої доручено експертам КЗ «Дніпропетровське обласне судово-медичної експертизи» (а.с. 33-34), яку повернуто без виконання в зв`язку із неявкою обох сторін 06 лютого 2023 року та неявкою громадянина [PERSON] 06 березня 2023 року (а.с. 43). Ухвалою суду від 21.11.2022 року поновлено провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 09 год. 30 хв. 20 квітня 2023 року (а.с. 46). Ухвалою суду від 21.11.2022 року по справі призначена судово-генетична експертиза, виконання якої доручено експертам КЗ «Дніпропетровське обласне судово-медичної експертизи» (а.с. 64-65). Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити в частині стягнення аліментів: на дитину у розмірі 1/6, а на дружину 1/10 від доходу відповідача, змінивши таким чином розмір позовних вимог щодо аліментних зобов`язань (а.с. 85). Відповідач в судове засідання не з`явився, також надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав, в частині визнання батьківства в повному обсязі та щодо аліментних зобов`язань в частині стягнення аліментів: на дитину у розмірі 1/6, а на дружину 1/10 від доходу від свого доходу, не заперечував проти їх задоволення (а.с. 86). Представник відповідача до судового засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити в частині визнання батьківства в повному обсязі та щодо аліментних зобов`язань в частині стягнення аліментів: на дитину у розмірі 1/6, а на дружину 1/10 від доходу свого довірителя, оскільки відповідач вже сплачує аліменти на іншу дитину у розмірі 1/5 від свого доходу (а.с. 80-84). В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивачка народила [INFO] сина [PERSON] , батьком якого є [PERSON] про що не заперечував відповідач, який надав заяву про визнання позову. В свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] , виданого ПОКРОВСЬКИМ РАЙОННИМ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ ВІДДІЛІ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ДНІПРО) батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] зазначені батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 6). Як зазначила позивачка батьком, згідно ч.1 ст.135 СК України дитини, у свідоцтві про народження дитини зазначений [PERSON] , з її слів, про що не заперечував відповідач надавши заяву про визнання позову. Згідно висновку експерта № 1016-МГ КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи «ДОР», відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів умовно батьківського (нематеринського) походження, які б не виявились у припустимого батька. Встановлено, що громадянин [PERSON] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] . Вірогідність того, що [PERSON] , дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999% (а.с. 72-75). Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved