Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, просила позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з мотивів та підстав викладених у позові в письмовій формі. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.11.2022 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 03.05.2023 закрите підготовче провадження у справі призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання від представника позивача та представника третьої особи надішли заяви про розгляд позову без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, від нього не надходила заява про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серія № [NUMBER] , виданого 13.08.2020 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 861, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28.04.2022 року у справі № 466/1742/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивач відновила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07.10.2021 у справі №466/9218/20 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.11.2020 і до досягнення дитиною, повноліття. Також, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2379 грн., щомісячно, починаючи з 24.11.2020 і до досягнення дитиною трьох років Однак відповідач аліменти ні на позивача ні на дитину не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, який долучений до матеріалів справи. З позовної заяви вбачається, що відповідач, як батько не бере участі у вихованні дитини, не забезпечує його матеріально та не цікавляться його життям, здоров`ям, протягом шести місяців не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При цьому, відповідач звертався до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом про виключення відомостей про нього, як батька з актового запису про народження дитини (справа № 466/855/21). Ухвалою суду від 19.05.2021 у справі № 466/855/21 була призначена судова молекулярно-генетична експертиза. Висновком експерта встановлено, що відповідач [PERSON] на 99.9% є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Після чого [PERSON] подав до суду заяву про залишення позову без розгляду. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини зроблено висновок № 260001-вих-47016 від 19.04.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У зазначеному висновку, зазначено, що згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 10.03.2023 за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за вказаною адресою відповідач проживає разом із дружиною, [PERSON] .. [PERSON] повідомив, що на даний час не готовий брати участь у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , однак негативно ставиться до позбавлення його батьківських прав. Також, зазначив, що сплачує аліменти відповідно до рішення суду. Відповідно до рішення суду, з листопада 2020 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на її утримання та на утримання дитини. Однак аліменти відповідач не сплачував, як наслідок станом на червень 2022 року заборгованість зі сплати аліментів становила 57600,00 грн. В липні 2022 року заборгованість була погашена, проте в подальшому аліменти сплачуються не регулярно. [PERSON] крім сплати аліментів, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує. З сином не спілкується, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться дитиною та не відвідує її, не турбується про фізичний та духовний розвиток сина. На засідання комісії з питань захисту прав дитини жодного разу не з`явився та не надав письмових пояснень з цього приводу, які б свідчили про неможливість виконувати батьківські обов`язки покладені на батьків чинним законодавством України Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав У статті 164 Сімейного кодексу України є вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 150 Сімейного Кодексу України закріплені, наступні обов`язки батьків по вихованню дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт ухилення батька від виконання батьківського обов`язку підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та висновком органу опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] .. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку що слід позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанції (а.с. 1), позивачем при пред`явленні позовної заяви у 2022 році до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved