Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

17 липня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] , 21 січня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 5. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21 січня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Сім`я припинила своє існування. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і суперечить його інтересам. Ухвалою судді від 27 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, на примирення не згоден, оскільки подружжя з травня 2023 року спільно не проживають, подружні відносини не мають наміру відновлювати. Повідомив, що спору про місце проживання дитини на даний час немає, оскільки він спілкується з дитиною, тому не заперечуває щоб дитина проживала з матір`ю після розірвання шлюбу. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідач та її представник адвокат Сидоренко Ю. В. вважали, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитини, яка проживає з матір`ю після фактичного припинення подружніх відносин, повинна залишитися проживати разом з матір`ю, оскільки у батьків спору щодо місця проживання дитини немає. Заслухавши позивача, відповідача, та її представника, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 січня 2011 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 5 (а.с.19). Від шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.2023 (а.с.20). Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам дружини. Відповідач позов визнала, просила шлюб розірвати. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам чоловіка та дружини, відтак шлюб необхідно розірвати. В ході судового розгляду встановлено, що між батьками спору про місце проживання дитини після розірвання шлюбу немає, тому відповідно до положень ч.1 ст. 160 СК України малолітню дитину [PERSON] [INFO] необхідно залишити проживати з матір`ю [PERSON] , за місцем проживання останньої. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач [PERSON] не заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися дошлюбним прізвищем, тому суд вважає за необхідне залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». Позивач просив понесені ним судові витрати не стягувати з відповідача, відтак виходячи з принципу диспозитивності не підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] 1073 гривні 60 копійок судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved