Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

09.08.2023 по вказаній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08.06.2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 2147 грн. 20 коп. 10.08.2023 в системі «Електронний суд» надійшла заява від представника відповідача адвоката Романченка О.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Про вказані витрати було повідомлено суд представником відповідача до судових дебатів, а саме у відзиві на позовну заяву поданому до суду 26.07.2023 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023 справа розподілена судді Юрлагіній Т.В., передано для розгляду 14.08.2023 року. На обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 953/4476/23, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн., вказав, що 09.08.2023 рішенням Київського районного суду м. Харкова було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08.06.2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 2147 грн. 20 коп. Зазначив, що 26.07.2023 року представником відповідача адвокатом Романченком О.М. у відзиві на позовну заяву поданому до суду було зазначено, що орієнтовний розмір судових витрат відповідача по даній справі у суді першої інстанції становить 6000 грн. 09.08.2023 року в системі «Електронний суд» надійшла заява від представника відповідача адвоката Романченка О.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі, разом з додатками, а саме: актом виконаних робіт № 1 від 09.08.2023 року, до договору № 48/07-2023 від 15.07.2023 року; договором № 48/07-2023 від 15.07.2023 року, додатковою угодою № 1 до договору № 48/07-2023 від 15.07.2023 року. Також у цьому клопотанні зазначалося про стягнення з позивача вказаної суми коштів як витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги відповідачу. При ухваленні вищевказаного судового рішення це клопотання сторони відповідача не було вирішено. У зв`язку з вищевикладеним представник відповідача звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила відмовити у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з тим, що вона звільнена від сплати судових витрат за даною категорією справ. Крім того, надала суду власний розрахунок витрат, що підлягають відшкодуванню. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені судом своєчасно та належним чином, шляхом направлення sms - повідомлення, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні довідки про доставку. Про причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань не надходило.. У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, прийшов до наступного. 08 червня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), а також стягнути аліменти на утримання [PERSON] як дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу). Ухвалою суду від 19 червня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання, призначене на 19 липня 2023 року на 09 годину 30 хвилин було відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Романченка О.М., у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні та необхідністю ознайомитись з матеріалами справи. 26 липня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги визнають частково, в частині стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітку [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] як дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) відповідач не визнав. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09.08.2023 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08.06.2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 2147 грн. 20 коп. Повний текст судового рішення складено 14.08.2023 року, та направлено сторонам. За змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Так, представником відповідача - адвокатом Романченко О.М., разом з першою заявою по суті, відзивом, який надійшов до суду 26.07.2023 було зазначено попередній орієнтований розрахунок судових витрат відповідача в розмірі 6000 грн., в якому вказав, що під час досудової підготовки та подання відзиву до суду [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом Романченко О.М., докази на підтвердження розміру судових витрат, які має сплатити відповідач будуть надані суду з урахуванням положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України (а.с.54-58). Вимоги ст. 134 ЦПК України відповідачем та його представником були виконанні. Щодо строків подання доказів, які б підтверджували розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, суд зазначає наступне. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, вказані докази були долучені до заяви представника відповідача - адвоката Романченко О.М. 10.08.2023. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до положень статті 27 Закону № 5076-VI до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Судом достовірно встановлено, що 15 липня 2023 року між [PERSON] та адвокатом Романченко О.М. було укладено договір про надання правничої допомоги № 48/07-2023, за яким особа доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу особі в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. п.1.1. За надання правничої допомоги, здійсненої роботи Особа сплачує адвокату обумовлені кошти шляхом підписання відповідного акту приймання передачі. Розмір гонорару, порядок та умови його сплати визначаються у додатковій угоді доданого договору, розділ 6 договору. 15 липня 2023 року між [PERSON] та адвокатом Романченко О.М. було укладено додаткову угоду до договору № 48/07-2023 від 15 липня 2023, за змістом якої сторони погодили, що гонорар за ведення даної справи у суді першої інстанції становить 6000 грн., не залежно від змісту ухваленого рішення. Відповідно до додаткової угоди, п. 8, надання адвокатським бюро правничої допомоги при розгляді справи у суді першої інстанції включає (за необхідності): підготовка та подання до суду позовної заяви, підготовку і подання до суду відповіді на відзив на позовну заяву, підготовка та подання до суду клопотань про долучених доказів, надання суду відповідних доказів, за необхідності підготовку та подання до суду заяв та клопотань з процесуальних питань або заперечень на заяви та клопотання з процесуальних питань, участь у судових засіданнях, надання пояснень суду, підготовку та подання до суду інших документів, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України, які необхідні для розгляду справи. 09 серпня 2023 року між [PERSON] та адвокатом Романченко О.М. було укладено Акт виконаних робіт № 1 за договором про надання правничої допомоги до договору № 48/07-2023 від 15 липня 2023 року, в якому сторони погодили, що загальна вартість юридичних послуг за представництво у суді першої інстанції складає 6000 грн. (а.с.119). Доказів на підтвердження оплати суду не надано. Як передбачено ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положенням пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таку правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року, справа № 755/9215/15-ц. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку, дії, бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як зазначено вище, представник позивача надав до суду акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 09.08.2023, що свідчить про час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, окрім цього сторонами було погоджено вартість послуг (гонорару) адвоката у розмірі 6000 грн. Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи, що заявлено дві позовні вимоги, одну з яких задоволено в повному обсязі - аліменти на утримання дитини, іншу позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено частково, заявлено було вимогу в розмірі стягнення частини від доходу, що становить 100 %, задоволено в розмірі 1/6 частини, що становить 68 %, таким чином розмір витрат які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача за надання правничої допомоги ставить 32%, що в грошовому виразі складає 6000 грн. : 2 = 3000 грн., 3000 грн. х 32% = 960 грн., таким чином суд вважає за можливе заяву представника відповідача адвоката Романченко О.М. задовольнити частково та стягнути з позивача на користь відповідача 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial