Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Заявниця звернулася\~до суду\~з заявою,\~в якій\~просить встановити\~факт батьківства\~померлого [INFO] [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відносно доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . В заяві покликається на те, що з 2007 року вона перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] по день його смерті, а саме [INFO] . В цивільному шлюбі в них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. За час життя з цивільним чоловіком вони не встигли подати заяву про визнання батьківства. 11 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Слиш Л.Т. для написання заяви про визнання батьківства. Згідно цієї заяви [PERSON] визнає себе батьком їхньої доньки [PERSON] , [INFO] , та відповідно до ст. 126 СК України просить внести відомості про батька до актового запису про народження їхньої дитини, по батькові дитини вказати за власним іменем батька « [PERSON] », прізвище залишити « [PERSON] ». Проте, через хворобу її чоловіка вони так і не звернулись для зміни в актовому записі. Вказує, що з самого народження дитини та по день смерті її батька [PERSON] , вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дитину, утримували її та [PERSON] , як батько, виконував усі обов`язки батька перед дитиною передбачені сімейним законодавством. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, дали пояснення аналогічно наведеним у заяві та просять таку задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що померлий [PERSON] був її сином, до дня смерті проживав із цивільною дружиною [PERSON] та його донькою [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] в судовому засідання підтвердила те, що померлий [PERSON] був її батьком, постійно проживав з нею та її матір`ю [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідка [PERSON] , розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Зі змісту\~ст.4 ЦПК України\~вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 2007 року проживали у цивільному шлюбі. За час їхнього спільного проживання у них народилась донька [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с. 8/. Зі слів матері [PERSON] інформація про батька дитини [PERSON] , [INFO] , була записана на підставі ст.135 СК України. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 10/. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин першої-третьої статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Батьківство може бути визнане особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Як вбачається із заяви померлого [PERSON] , останній 11.12.2020 звертався до приватного нотаріуса Слиш Л.Т. із заявою батька дитини про визнання батьківства. Згідно даної заяви [PERSON] визнає себе батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] у [PERSON] /а.с. 11/. Згідно довідки Давидівської сільської ради Кротошинського старостинського округу Львівського району Львівської області від 13.07.2022, [PERSON] , 1979 р.н., який помер, до дня своєї смерті, за місцем реєстрації по [ADDRESS] частково проживав разом з [PERSON] , 1978 р.н., [PERSON] , 2008 р.н., Також частково проживали за місцем реєстрації [PERSON] /а.с. 15/. Дану обставину також підтвердили свідок [PERSON] та неповнолітня [PERSON] . Таким чином, у ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновку, що факт батьківсьва [PERSON] відносно дитини [PERSON] знайшов своє підтвердження. Даний факт підтверджується наявними у справі доказами, дослідженими судом під час розгляду справи, в тому числі свідоцтвом про народження, копіями спільних фотографій та показами свідка, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Оскільки встановлення факту батьківства необхідне заявниці для оформлення соціальної допомоги, суд приходить до висновку, що подану заяву слід задовольнити, бо встановлення даного факту породжує для заявниці правові наслідки.

Outcome: approved