Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 21.05.2021 р. звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В заяві вказала , що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 71/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] . 71\\200 частина належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності , виданого ХМЦПДЖФ 21.12.1995 р. , реєстраційний номер [NUMBER] ,інші 71\\200-на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ,виданого державним нотаріусом Третьої ХДНК Уманець О.В. 28.12.2000 р. за реєстровим номером 1-2103. За життя [PERSON] склала заповіт , за яким належну їй на праві власності 71\\200 частину вона заповіла [PERSON] . Як спадкодавець так і спадкоємець за заповітом - [PERSON] були переконані в тому , що предметом заповіту є 72\\100 частин квартири , а не половина цієї частки.Напевне , що правовстановлюючих документів була два , а [PERSON] була людиною , яка не розумілася на юридичних питаннях, нотаріусу при складанні заповіту був наданий лише один із двох правовстановлюючих документів. [PERSON] за життя прийняв спадщину у вигляді 72\\200 частин квартири. [INFO] [PERSON] помер, не встигнувши оформити права на спадкове майно та отримати правовстановлюючі документи на нього. Позивачка прийняла спадщину , оскільки є дружиною померлого та на час його смерті була зареєстрована та прожила за адресою [ADDRESS] . 16.10.2020 р. державним нотаріусом П`ятої ХМДНК було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії -видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо 71\\100 частин квартири [ADDRESS] . Вважає себе спадкоємицею 4 черги , оскільки вона з чоловіком фактично проживали однією сім`єю з померлою. Відповідачем зазначена [PERSON] , оскільки із постанови нотаріуса вбачається , що на неї складався заповіт [PERSON] . Прохала визнати за [PERSON] в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] право власності на 71\\200 частину комунальної квартири [ADDRESS] . 04.06.2021 р. суддею Московського районного суду м. Харкова Крівцовим Д.А. відкрито спрощене провадження по справі з повідомленням сторін. 20.10.2021 р. суддею Московського районного суду м. Харкова ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та замінити судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 24.01.2022 р. позивачка змінила позовні вимоги. Прохала встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менш 5 років до часу відкриття спадщини , тобто до [INFO] . Визнати за [PERSON] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] право власності на 71\\200 частину комунальної квартири [ADDRESS] . Відповідно до частини 7 ст. 147 ЗУ « Про судоустрій і статус суддів « , враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану , Верховний Суд розпорядженням від 08.03.2022 р. № 2\\09-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.05.2023 р. цивільна справа прийнята до провадження та призначене підготовче судове засідання. Представник позивача адвокат Олійник О.М. надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі , позовні вимоги визнала. Відповідно до ст.247 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за вісутності учасників справи , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписвального технічного запису не здійснюється. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачка позов визнала і визнання позову не суперечить закону , тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст .200 ЦПК України , вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі . Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено , що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 71\\100 частин комунальної квартири [ADDRESS] . 71\\200 частина належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності , виданого ХМЦПДЖФ 21.12.1995 р. , реєстраційний номер [NUMBER] ,інші 71\\200-на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ,виданого державним нотаріусом Третьої ХДНК Уманець О.В. 28.12.2000 р. за реєстровим номером 1-2103. За життя [PERSON] склала заповіт , за яким належну їй на праві власності 71\\200 частину вона заповіла [PERSON] . Як спадкодавець так і спадкоємець за заповітом - [PERSON] були переконані в тому , що предметом заповіту є 72\\100 частин квартири , а не половина цієї частки. Напевне , що правовстановлюючих документів була два , а [PERSON] була людиною , яка не розумілася на юридичних питаннях, нотаріусу при складанні заповіту був наданий лише один із двох правовстановлюючих документів. [PERSON] за життя прийняв спадщину у вигляді 72\\200 частин квартири. [INFO] [PERSON] помер, не встигнувши оформити права на спадкове майно та отримати правовстановлюючі документи на нього. Позивачка прийняла спадщину , оскільки є дружиною померлого та на час його смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . 16.10.2020 р. державним нотаріусом П`ятої ХМДНК було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії -видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо 71\\100 частин квартири [ADDRESS] .(а.с. 16 ). Постанова нотаріуса мотивована тим , що зміст заповіту охоплює лише 71\\200 частину квартири , на яку нотаріус може видати свідоцтво , натомість видати свідоцтво на іншу 71\\100 частину , яка не охоплена заповітом , можливості немає. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина ) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця ), до інших осіб (спадкоємців ). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту , визнання його недійсним , неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом , а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи , визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи , які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Як вбачається з наданих доказів, [PERSON] та подружжя [PERSON] з 80-х років проживали в одному будинку та були сусідами .До 1999 р. [PERSON] проживала разом з сестрою - [PERSON] , після смерті останньої залишилася одна , інших родичів не мала. Позивачка разом з чоловіком надавала допомогу [PERSON] продуктами, ліками , опікувалися станом її здоров`я. У 2003 р. [PERSON] виповнилося 87 років та [PERSON] переїхав проживати до неї через незадовільний стан її здоров`я.У 2004 р. [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] . Вони разом проживали до моменту її смерті у 2010 р. [PERSON] разом з дружиною поховали [PERSON] , про що надані відповідні докази. ( а.с. 7-8 ). В матеріалах справи містяться пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , ,які проживають в даному будинку . Дані особи пояснили , що [PERSON] проживав разом з бабусею [PERSON] , опікувався нею, тому вона склала заповіт на його ім`я. Після її смерті здійснив поховання за власні кошти. Враховуючи вищевикладене суд вважає доведеним факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на протязі 5 років, а отже при відсутності інших спадкоємців , він є спадкоємцем 4 черги після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину у вигляді 71\\200 частин квартири. [PERSON] не є спадкоємцем померлого [PERSON] , оскільки подала заяву про неприйняття спадщини , то єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON] . Аналізуючи вищевикладене , суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: approved