Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

27 лютого 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради заборгованості за опалення за період з жовтня 2016 року по грудень 2022 року у розмірі 75949,42 гривень та судовий збір у розмірі 2684 гривні. В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідач є абонентом КП «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської та користується комунальною послугою з постачання теплової енергії, яка надається позивачем як на будинок і відповідно на квартиру, що підтверджується актами обстеження теплового вузла обліку, звітами за споживання теплової енергії житлового будинку та роздруківкою нарахувань теплопостачання по будинку в цілому. Договір на надання послуг з централізованого опалення відповідач не заключив, з даним питанням до підприємства не звернулася. Проте дану послугу відповідач фактично отримав, як на квартиру так і на будинок в цілому, про що свідчать акти обстеження теплового вузла обліку, звіти за споживання теплової енергії житлового будинку та нарахування по будинку загалом. Фактом приєднання відповідача до умов індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії є автоматичне підписання заяви-приєднання та фактичне отримання теплопостачання на будинок в цілому. Таким чином, відповідач автоматично став абонентом позивача. У відповідності до Актів обстеження теплового вузла обліку та звітів за споживання теплової енергії житлового будинку по будинку за період з жовтня 2016 року по грудень 2022 року позивач забезпечував відповідача послугами з опалення по будинку в цілому. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області у цивільній справі №363/3215/16-ц позов Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 9228,72 гривень за період з 1 листопада 2014 року по 1 серпня 2016 року було задоволено, однак відповідач жодної оплати так і не здійснив, тому позивач вимушений був завернутись з даним позовом визначивши новий період з жовтня 2016 року по грудень 2022 року. Відповідач свої обов`язки не виконував, оплату послуг не здійснив, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 75949,42 гривень. Підприємство направляло відповідачу лист про нагадування та сплату боргу, а також пропозицію на заключення договору про реструктуризацію заборгованості. Протягом періоду надання послуг з постачання теплової енергії, заяв та скарг від відповідача про неякісне опалення до підприємства не надходило. Враховуючи зазначене, неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань порушує право позивача на своєчасне одержання плати за надані послуги. Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження та призначено до розгляду у судове засідання на 12:00 8 травня 2023 року, про що учасників провадження повідомлено у встановленому законом порядку. 8 травня 2023 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, конверт надісланий відповідачу, за його зареєстрованим місцем проживання, з судовою повісткою про виклик, копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками на адресу зареєстрованого місця проживання, повернувся на адресу суду без вручення з причин «за закінченням терміну зберігання». Судове засідання, призначене на 8 травня 2023 року, не відбулося у зв`язку з довготривалою повітряною тривогою на території всієї України, зокрема міста Києва та Київської області та з урахуванням розпорядження Голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. №1 від 15 серпня 2022 року. Наступне судове засідання призначено на 09:45 3 липня 2023 року, про що повідомлено сторін судовими повістками та на сайті Вишгородського районного суду було розміщено «Оголошення про виклик [PERSON] до суду на 3 липня 2023 року». У призначене судове засідання учасники провадження не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, при цьому 3 липня 2023 року до суду від представника позивача Л.Дяченко надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. У зв`язку із відсутністю доказів отримання відповідачем копії позовної заяви з додатками та копії ухвали суду про відкриття провадження у справі за адресою місця надання послуг, судове засідання було відкладено на 12:00 23 серпня 2023 року, про що повідомлено сторін судовими повістками та на сайті Вишгородського районного суду було розміщено «Оголошення про виклик [PERSON] до суду на 23 серпня 2023 року». 23 серпня 2023 року до суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності учасників провадження, суд враховує подані представником позивача клопотання про розгляд справи без участі представника КП «Вишгородтепломережа» ВМР, вжиті судом засоби для забезпечення участі відповідача під час розгляду справи, а також те, що відповідно до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, відповідач [PERSON] , з опублікуванням оголошення про його виклик, вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина перша статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина перша статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Частина восьма статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що згідно рішення Вишгородської міської ради від 06 серпня 2021 року № 10/1 змінено назву з «Вишгородське районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» на «Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради, скорочену назву з «ВРКП «Вишгородтепломережа» на «КП «Вишгородтепломережа» ВМР». Відповідний запис про зміни було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16 вересня 2021 року. Згідно Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~відповідач у\~справі \~ [PERSON] \~є власником\~квартири [ADDRESS] , за якою позивач надає послуги з постачання теплової енергії. Договір про надання послуг з централізованого опалення, згідно вимог пункту 1 частини першої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами не укладався, при цьому, відповідач від надання послуг позивачем не відмовлявся та їх отримував. Згідно правового висновку викладеного Верховним Судом у постанові №750/12850/16 від 26 вересня 2018 року, відсутність укладеного з відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє останнього від обов`язку оплачувати надані йому послуги. У подальшому, у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 9 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем склалися договірні відносини на основі публічного договору приєднання, який набрав чинності через 30 днів з моменту його розміщення (3 жовтня 2021 року) на офіційному сайті органу місцевого самоврядування, тобто з 3 листопада 2021 року. Фактом приєднання відповідача до умов індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії є автоматичне підписання заяви-приєднання та фактичне отримання теплопостачання на будинок в цілому. Відтак відповідач є споживачем комунальних послуг, які надаються КП «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради в квартирі [ADDRESS] . Факт отримання відповідачем наданих позивачем комунальних послуг підтверджується щомісячно складеними Актами обстеження теплового вузла обліку та звітів за споживання теплової енергії житлового будинку по будинку за період з жовтня 2016 року по грудень 2022 року. Так, заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 лютого 2017 року у справі №363/3215/16 задоволено позовні вимоги Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа». Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» заборгованість у сумі 9288,72 гривень за період з 1 листопада 2014 року по 1 серпня 2016 року. Нині, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за опалення за період з жовтня 2016 року по грудень 2022 рік. Як вбачається з актів обстеження теплового вузла обліку по будинку та зі звітів за споживання теплової енергії житлового будинку, позивач своєчасно та в повному обсязі надавав відповідачу послуги з опалення, які останній в повному обсязі не оплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість. Вказані обставини підтверджуються сукупністю досліджених в суді доказів, зокрема: актами обстеження теплового вузла обліку по будинку по [ADDRESS] , у період жовтня 2016 року по грудень 2022 року та звітами за споживання теплової енергії вказаного житлового будинку; довідкою КП\~«Вишгородтепломережа» Вишгородської\~міської ради\~«Про проведення\~нарахувань за\~комунальні послуги\~з теплопостачання\~за адресою:\~ [ADDRESS] , у період жовтня 2016 року по грудень 2022 рік, згідно якої сума заборгованості складає 75949,42 грн; роздруківкою нарахувань по будинку [ADDRESS] , в тому числі по квартирі [ADDRESS] ; постановою Національної комісії, що здійснює, державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює, державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року №1171» №1101 від 09 червня 2016 року; постановою Національної комісії, що здійснює, державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифу на теплову енергію для потреб населення Вишгородському РКП «Вишгородтепломережа» від 9 червня 2016 року №1032; рішенням Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення, на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №502-33-VІІ від 29 листопада 2018 року; рішенням Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення з урахуванням відшкодування втрат, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію, встановлення та їх оприлюднення Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №649-39-VІІ від 20 серпня 2019 року; рішенням Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення, на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №698-41-VІІ від 12 грудня 2019 року; рішенням Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифу на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення з урахуванням коригування, шляхом вилучення зі структури тарифу втрат, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію, встановлення та їх оприлюднення Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №777-43-VІІ від 20 лютого 2020 року; рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради» № 448 від 13 жовтня 2021 року; рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради «Про встановлення КП «Вишгородтепломережа» ВМР тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для потреб населення № 535 від 29 листопада 2021 року; рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради «Про встановлення КП «Вишгородтепломережа» ВМР тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для потреб населення № 259 від 26 жовтня 2022 року; рішенням Вишгородської міської ради Київської області «Про безоплатне прийняття юридичної особи-Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» та майна у комунальну власність Вишгородської міської територіальної громади в особі Вишгородської міської ради із спільної комунальної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Вишгородського району» № 10/1 від 06 серпня 2021 року. Розмір заборгованості відповідача за надані комунальні послуги в період з жовтня 2016 року по грудень 2022 року, враховуючи подані Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради суду розрахунків, становить 75949,42 грн. та сумнівів у суду не викликає. Жодних заяв, клопотань, пояснень щодо позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій формі від відповідача на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмету спору. Так, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюватися Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (зі змінами та доповненнями) та Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року №359 (далі по тексту - Методика, що діяла у відповідний період), якою був встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами. Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції від 24 червня 2004 року (на час виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги\~ результат\~господарської діяльності,\~спрямованої на\~задоволення потреби\~фізичної чи\~юридичної особи\~у забезпеченні\~холодною та\~гарячою водою,\~водовідведенням,\~газопостачанням,\~опаленням,\~а також\~вивезення побутових\~відходів у\~порядку,\~встановленому законодавством. Виконавець \~суб`єкт\~господарювання,\~предметом діяльності\~якого є\~надання житлово-комунальної\~послуги споживачу\~відповідно до\~умов договору. Власник приміщення,\~будинку,\~споруди,\~житлового комплексу\~або комплексу\~будинків і\~споруд (далі\~-\~власник)\~-\~фізична або\~юридична особа,\~якій належить\~право володіння,\~користування та\~розпоряджання приміщенням,\~будинком,\~спорудою,\~житловим комплексом\~або комплексом\~будинків і\~споруд,\~зареєстроване у\~встановленому законом\~порядку. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у тій самій редакції, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Стаття 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у тій самій редакції, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Частина перша статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у тій самій редакції, у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Стаття 19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~у тій\~самій редакції,\~ відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Стаття 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~у тій\~самій редакції,\~ права та обов`язки споживача. Зокрема споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому зобов`язаний - оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Стаття 32\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~у тій\~самій редакції,\~ плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Стаття 19\~Закону України\~«Про теплопостачання»\~ діяльність\~у сфері\~теплопостачання може\~здійснюватись суб`єктами\~господарської діяльності\~у сфері\~теплопостачання всіх\~організаційно-правових\~форм та\~форм власності,\~зокрема,\~на основі\~договорів оренди,\~підряду,\~концесії,\~лізингу та\~інших договорів. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Стаття 24\~Закону України\~«Про теплопостачання»\~ права та основні обов`язки споживача теплової енергії. Зокрема, споживач теплової енергії має право на отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів, а також норм і правил, та зобов`язаний додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом. Стаття 162\~ЖК України\~ плата\~за користування\~жилим приміщенням\~в будинку\~(квартирі),\~що належить\~громадянинові на\~праві приватної\~власності,\~встановлюється угодою\~сторін.\~Плата за\~комунальні послуги\~береться крім\~квартирної плати\~за затвердженими\~в установленому\~порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Стаття 11\~ЦК України\~ цивільні\~права та\~обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки.\~Підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори\~та інші\~правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Стаття 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Стаття 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Стаття 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Свої зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення позивач виконує в повному обсязі, при цьому з будь-якими скаргами щодо неналежного надання позивачем послуг, відповідач не звертався, та у порушення норм закону зобов`язання не виконує, не розраховується за надані послуги з опалення. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оплату наданих комунальних послуг у розмірі 75949,42 гривень, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 2648,00 гривень.

Outcome: approved