Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, звернулася до суду із заявленими вимогами, в яких просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем, а саме батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] у с. Крутеньки, Хотинського (Дністровського) району, Чернівецької області помер [PERSON] , [INFO] , а вона - [PERSON] , [INFO] являється рідною донькою покійного [PERSON] . При цьому, покійний [PERSON] , був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] , і на день смерті із покійним батьком, вона проживала разом із ним у вказаному будинку без реєстрації. Окрім того, разом із покійним [PERSON] була зареєстрована та проживала на момент його смерті також його сестра - [PERSON] , 1935 року народження, яка не претендує на спадщину після смерті свого брата та не зверталася із відповідною заявою про прийняття спадщини після його смерті. Зазначає, що 13 червня 2023 року вона, як спадкоємець першої черги спадкування за законом, звернулася до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Мартинюка В.А. із приводу оформлення спадкових прав після смерті батька [PERSON] , однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, та у зв`язку із відсутністю доказів прийняття спадщини у встановлений законом спосіб, тобто доказів постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. Спадкова справа після смерті [PERSON] взагалі не була заведена, тобто ніхто більше не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Їй необхідно встановити факт постійного проживання разом з своїм батьком - [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки від цього залежить виникнення особистих прав, зокрема для належного оформлення спадщини, так як діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 липня 2023 року залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від її адвоката на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу без його участі, та участі заявника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, заяву [PERSON] , визнає у повному обсязі, на спадщину після смерті брата [PERSON] не претендує, та не зверталася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Представник заінтересованої особи Хотинської міської ради Гіждівський В.В. в судове засідання не з`явився, на даресу суду надійшов лист, в якому вимоги заяви підтримують, просить розглядати справу без його участі, клопотань по справі не мають. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дань час та місце розгляду справи. Свідок [PERSON] будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України про дачу завідомо неправдивих показів, в судовому засіданні 18 липня 2023 року, підтвердила той факт, що [PERSON] проживала разом із своїм батьком [PERSON] , в тому числі і на день його смерті, який помер [INFO] . Свідок [PERSON] будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України про дачу завідомо неправдивих показів в судовому засіданні 18 липня 2023 року, підтвердив той факт, що [PERSON] проживала разом із своїм батьком [PERSON] , в тому числі і на день його смерті, який помер [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, та заяви сторін, які наявні у матеріалах справи, вислухавши свідків, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Крутеньківської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 12 липня 2019 року серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що було зроблено відповідний актовий запис за № 18 (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника, серії [NUMBER] від 26.08.1972 року батьками [PERSON] [INFO] вказані « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.5). Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12.10.1991 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу 12.10.1991 року, змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). Згідно довідки № 192 від 13.06.2023 року виданої виконкомом Хотинської міської ради, [PERSON] , 1972 року народження дійсно постійно проживала без реєстрації разом з батьком [PERSON] по день його смерті [INFO] , в одному по господарському номері в [ADDRESS] , що сільська рада і підтверджує (а.с.9). Згідно вказаної довідки на день смерті [PERSON] , за даною адресою були також зареєстровані сестра [PERSON] 1935 року народження та онук сестри [PERSON] , які на спадщину не претендують, так як не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Як вбачається з довідки виданої приватним нотаріусом Дністровського нотаріального округу Чернівецької області Мартинюком В.А. від 13 червня 2023 року № 28/01-16, було роз`яснено, що станом на 13.06.2023 року після смерті [PERSON] ніхто зі спадкоємців не звертався і спадкова справа не заводилася у зв`язку із цим, винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії не можливо. (а.с. 8). Крім того факт проживання [PERSON] разом із батьком за місцем його реєстрації, в тому числі і на день його смерті, також був підтверджений в судовому засіданні і поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Застосовані норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до роз`яснень викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Мотиви та висновки суду Враховуючи встановлені вище наведені докази, які є належними та допустимими оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку, суд вважає, що факт того, що заявник [PERSON] постійно проживавла разом із батьком [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується сукупністю наданих заявником документів. Факт постійного проживання заявника разом з покійним [PERSON] необхідно для того, щоб реалізувати свої спадкові права та успадкування майна померлого. Встановлення факту постійного проживання заявника разом з батьком [PERSON] породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту постійного проживання не має. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту постійного проживання, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено. Отже, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем слід задовольнити. Розподіл судових витрат. Судові витрати з заінтересованих осіб не стягуються та покладаються на позивача, оскільки заінтересовані особи по справі не вчиняли жодних протиправних дій, що стали підставою позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved