Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

03 січня 2023 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалося на те, що 04 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України») та [PERSON] було укладено Договір № 919415 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 11 серпня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладений Додатковий договір № б/н. до Договору № 919318 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Так, відповідно до п. 1.1.4 Додаткового договору № б/н. до Договору № 919318 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та надано кредит у розмірі 11 500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у вигляді фіксованої процентної ставки в розмірі 30,00 % річних. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної кратки, в тому числі при випуску платіжної кратки на новий строк. Водночас, у вказаному договорі сторонами було обумовлено сплату позичальником пені та комісії за розрахунково-касове обслуговування (РКО). Позивач вказує, що на виконання вимог постанови Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року за № 89 змінено номери поточних рахунків клієнтів-фізичних осіб, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що пов`язано зі змінами в порядку бухгалтерського обліку рахунку клієнтів. Також на виконання вимог постанови Правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року за № 162 АТ «Ощадбанк» здійснено зміну діючих рахунків клієнтів відповідно вимог Національного стандарту України «Фінансові операції. Правила формування міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні. (IBANRegistry: 2009, NEQ) ДСТУ-Н 7167:2010», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року за № 454. У зв`язку з цим, поточний (картковий) рахунок клієнта-відповідача [PERSON] № [NUMBER] змінений на № IBAN[NUMBER] . Зі своєї сторони, Банк виконав всі умови підписаного договору, надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на18 листопада 2022 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 25 359,67 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) 12 114,12 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6 002,30 грн. заборгованості по комісії за розрахунково-касове обслуговування (РКО) 6,00 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1 060,24 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 793,97 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 758,79 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2 212,16 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2 411,11 грн. Зазначену суму, а також судові витрати в розмірі 2 481,00 грн. позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою суду від 16 січня 2023 року відкрите провадження у справі,розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити позов, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи наведене, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, дійшов такого висновку. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 04 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладено Договір № 919318 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 11 серпня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладено Додатковий договір № б/н. до Договору № 919318 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п. 1.1.4 Додаткового договору № б/н до Договору № 919318 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та надано кредит у розмірі 11 500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у вигляді фіксованої процентної ставки в розмірі 30,00 річних. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної кратки, в тому числі при випуску платіжної кратки на новий строк. Водночас, у вказаному договорі сторонами було обумовлено сплату позичальником пені та комісії за розрахунково-касове обслуговування (РКО). Зокрема, в матеріалах справи містяться тарифи за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, відритої за пакетом «Зарплатна», які є невід`ємною частиною кредитного договору та підписані відповідачем, з якими остання ознайомилася та погодилася. За умовами Договору, а саме п. 4.4. Додаткового договору № б/н до Договору № 919318 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки відповідач зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі у разі, зокрема: закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий термін; звільнення з організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток (для тарифного пакету «Зарплатний»). В разі порушення строку сплати платежів за Договором позичальник зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.9 Додаткового договору № б/н до Договору № 919318 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим Договором. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та /або процентами щонайменше на один календарний місяць, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, салати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку. Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог постанови Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року за № 89 змінено номери поточних рахунків клієнтів-фізичних осіб, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що пов`язано зі змінами в порядку бухгалтерського обліку рахунку клієнтів. Зокрема згідно постанови Правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року за № 162 АТ «Ощадбанк» банком здійснено зміну діючих рахунків клієнтів відповідно вимог Національного стандарту України «Фінансові операції. Правила формування міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні. (IBANRegistry: 2009, NEQ) ДСТУ-Н 7167:2010», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року за № 454. Таким чином, поточний (картковий) рахунок клієнта-відповідача [PERSON] № [NUMBER] змінено на № IBAN[NUMBER] . Банк свої договірні зобов`язання виконав повністю та належним чином. Згідно довідки-роз-рахунку банку, станом на 18 листопада 2022 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 25 359,67грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) 12 114,12 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6 002,30 грн.; заборгованості по комісії за розрахунково-касове обслуговування (РКО) 6,00 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1 060,24 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 793,97 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 758,79 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2 212,16 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2 411,11 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються\~Цивільним кодексом України\~та умовами кредитного договору. Частиною 1 та 2 ст.\~639\~ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 3ст.\~1\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст.\~2\~Закону України\~«Про банки\~та банківську\~діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. За положеннями\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049, ч. 1 ст.\~1050 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до частини 1 статті\~546, статей\~549,\~611 ЦК України\~виконання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною 2ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Між тим,\~ст. 612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено: 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов?язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.2.\~ Якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець\~має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунком заборгованості, проведеним Банком, суд погоджується в повній мірі. Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості по комісії за розрахунково-касове обслуговування (РКО) в сумі 6,00 грн. При цьому, суд виходить з того, що згідно\~Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», розрахунково-касове обслуговування - послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами. Як встановлено в судовому засіданні, вказані послуги передбачені умовами договору, зокрема п. 1.1.5 Додаткового договору № б/н. до Договору № 919318 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, а також тарифами за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, відритої за пакетом «Зарплатна», які є невід`ємною частиною кредитного договору. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б спростовували наявність у відповідача заборгованість за кредитом. Приймаючи до уваги, що позивачем виконані всі зобов`язання за кредитним договором, а відповідачем [PERSON] не здійснювались належним чином встановлені кредитним договором платежі, у зв`язку з чим виникла заборгованість в зазначеному вище розмірі, розмір якої розрахований згідно умов договору, в тому числі, із застосуванням наслідків порушення боржником зобов`язання, передбачених умовами кредитного договору, тому суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства обґрунтованими і доведеними. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний\~банк України»\~уповному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved