Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі по тексту - позивач, АТ «Страхова компанія «Країна») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON]) про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо -транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.05.2021 [PERSON], керуючи автомобілем марки «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] , по бул. Л. Українки, буд. 6 в м. Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «LAND ROVER», державний номерний знак [NUMBER] , у зв`язку із чим сталося ДТП. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. На момент вчинення дорожно-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «Страхова компанія «Країна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4709720. 09.12.2020 між [PERSON] та ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №19496, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавсту України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом марки «LAND ROVER», державний номерний знак [NUMBER] . 28.05.2021 до ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернувся [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування. 17.06.2021 ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» відповідно до договору страхування на підставі заяви та страхового акту №9665 від 08.069.2021, виходячи з рахунку №ПАсС-0010650 від 28.05.2021, акту виконаних робіт №ЕЛюСА-025573 від 08.07.2020, здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 39 382,12 грн. 19.07.2021 ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулось до АТ «Страхова компанія «Країна» з заявою про страхове відшкодування, у якій прохало АТ «СК «Країна» здійснити виплату страхового відшкодування на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» в розмірі 39 382,12 грн. Так, АТ «СК «Країна» на підставі страхового акту №49/64004/3.2.29 від 13.09.2021 здійснило на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» виплату страхового відшкодування в розмірі 39 382,12 грн. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №554723 від 13.05.2021 [PERSON], 13.05.2021 о 10:00 год. керував автомобілем марки «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] , по бул. Л. Українки, буд. 6 в м. Києві без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України. Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі керування транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії. На підставі викладеного вище, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 39 382,12 грн. 26.06.2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 27.06.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме за адресою: [ADDRESS] направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд даної справи. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2020 між АТ СК «Країна» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №4709720. Транспортний засіб, який є забезпеченим являється автомобіль марки «TOYOTA RAV-4», державний номерний знак [NUMBER] . 09.12.2020 між [PERSON] та ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №19496, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом марки «LAND ROVER», державний номерний знак [NUMBER] . 13.05.2021 [PERSON] керуючи автомобілем марки «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] , по бул. Л. Українки, буд. 6 в м. Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «LAND ROVER», державний номерний знак [NUMBER] , у зв`язку із чим сталося ДТП. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 28.05.2021 до ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернувся [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування. 17.06.2021 ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» відповідно до договору страхування на підставі заяви та страхового акту №9665 від 08.069.2021, виходячи з рахунку №ПАсС-0010650 від 28.05.2021, акту виконаних робіт №ЕЛюСА-025573 від 08.07.2020, здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 39 382,12 грн. 19.07.2021 ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулось до АТ «Страхова компанія «Країна» з заявою про страхове відшкодування, у якій прохало АТ «СК «Країна» здійснити виплату страхового відшкодування на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» в розмірі 39 382,12 грн. До вказаної заяви було долучено пакет необхідної документації. Так, АТ «СК «Країна» на підставі страхового акту №49/64004/3.2.29 від 13.09.2021 здійснило на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» виплату страхового відшкодування в розмірі 39 382,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням №26565 від 16.09.2021, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 19). Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №554723 від 13.05.2021 [PERSON], 13.05.2021 о 10:00 год. керував автомобілем марки «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] , по бул. Л. Українки, буд. 6 в м. Києві без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України. Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії. Так, 26.11.2021 представником АТ «СК «Країна» Бутенко М.О. на адресу [PERSON] будо скеровано претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка була проігнорованою останнім. Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і ін.). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України. Відповідно до пункту «б» підпункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія, який керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до чч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідачем не надано будь-яких клопотань, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог, як і не надано будь-яких доказів щодо сплати позивачу суми страхового відшкодування. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 39 382,12 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved