Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , житель [ADDRESS] , в інтересах якого діє адвокат Дзіковський Максим Романович (м. Львів вул. Здоров`я, 16) звернувся в суд до [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № Л150221-2 від 15.02.2021 у розмірі 111513,50 гривень; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначено, що 15 лютого 2021 року позивач та відповідач уклали договір позики №Л150221-2. 15 листопада 2021 позивач та відповідач уклали додаткову угоду до Договору позики №Л150221-2 від 15 лютого 2021 року. Відповідно до п.1 Договору в редакції, затвердженій Додатковою угодою, позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 95637,36 грн.36коп., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,39 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 3624 долари США 00 центів, в свою чергу, позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк та згідно з визначеним цим договором умовами. Сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню буде 3624 долари США 00 центів за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 12 місяців з моменту укладення договору, тобто до 15.11.2022. За домовленістю сторін позика є безпроцентною. Згідно із п.5.5 договору в редакції, затвердженій додатковою угодою позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п.1 Договору відповідно до графіку повернення позичальником грошових коштів. Позивач передав у власність відповідачу грошові кошти, що підтверджується розпискою, зі змісту якої вбачається, що відповідач отримав від позивача суму позики в повному обсязі та підтверджується підписами сторін на договорі, за якими відповідач підтверджує факт отримання грошових коштів, в обумовленому сторонами розмірі. На підтвердження укладення договору та передання грошових коштів за ним відповідно до власного вільного волевиявлення, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, відповідач власноручно склав, написав та підписав розписку, якою підтвердив, що отримав позику від позивача у розмірі 95637,36 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,39 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 3624 доларів США 00 центів. Після спливу строку повернення позики, відповідач умисно ухилився від виконання обов`язку повернути грошові кошти, у зв`язку із чим у відповідача утворилась заборгованість у сумі, еквівалентній 2954долари США 00 центів, що свідчить про порушене майнове право позивача, та є достатньою правовою підставою для звернення до суду з метою захисту та відновлення порушеного права позивача, шляхом примусового стягнення грошових коштів із відповідача. Відповідно до п.11 договору у разі несвоєчасного повернення позичальником позики, позикодавець вправі пред`явити договір до стягнення. Звернення стягнення за договором здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або в судовому порядку. Таким чином, викладені фактичні обставини свідчать про порушене майнове право позивача та є підставою для звернення до суду за захистом цього права. Договір містить всі необхідні істотні умови відповідно до вимог ст.638 ЦК України. Додатковим підтвердженням відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, виконання позивачем свого обов`язку перед відповідачем є написана останнім розписка, зі змісту якої вбачається, що відповідач підтверджує, що отримав грошову позику від позивача у розмірі 95 637,36 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,39грн.) на день укладення цього договору еквівалентно 3624долари США 00 центів та зобов`язується повернути цю суму позивачу у строк до 15 листопада 2022 року. Позивач підтвердив своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, оскільки доданими до позовної заяви письмовими доказами підтверджується наявність договірних правовідносин між сторонами, за яких прослідковується умисне та систематичне невиконання відповідачем обов`язків за договором. Відповідач всупереч договору здійснив повернення грошових коштів не в повному обсязі та з порущенням графіку, погодженого сторонами. А саме відповідач повернув частину позики - грошові кошти у розмірі, що на дату здійснення платежів сукупно еквівалентний 670 доларів США 00 центів. У позивача наявний оригінал розписки без будь-яких поміток, що свідчить про те, що обов`язок відповідача повернути позику не виконаний. Враховуючи вимоги положень ст.545 ЦК України та усталену судову практику у подібних спорах, позивач вважає, що наявність у нього оригіналу розписки без будь-яких поміток свідчить про те, що відповідач неналежно виконав боргове зобов`язання за договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі, що еквівалентний 2954 долари США 00 центів, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 37,75 грн.) на день звернення до суду з цією позовною заявою становить 111513,50 грн. Позивач та відповідач, як сторони договору встановили інший порядок визначення суми, яка підлягає сплаті у гривнях, ніж те встановлено ч.2 ст.533 ЦК України. Сторони погодили, що еквівалент грошової суми, яка підлягає поверненню в гривнях буде визначатися відповідно до комерційного курсу продажу доларів США у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день подання позовної заяви до суду. На підставі вищезазначеного, позивач стверджує, що між ним та відповідачем виникли та продовжують існувати договірні відносини, що підтверджується договором та розпискою від 15.11.2021. Відповідач, всупереч істотним умовам договору умисно допустив його невиконання та повернув грошові кошти не у повному розмірі, відтак у останнього виникла заборгованість у розмірі еквівалентному 2954 долари США 00 центів, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 37,75 гривень) на день звернення до суду з цією позовною заявою становить 111513,50 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача у примусовому порядку. Ухилення від виконання свого обов`язку суперечить як закріпленим ЦК України загальним положенням про зобов`язання, так і спеціальним нормам про позику. Згідно відповіді № 28461 від 12.04.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманої судом у порядку, визначеному ч. 8 ст. 187 ЦПК України, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований по [ADDRESS] . Ухвалою від 12.04.2023 відкрито провадження у даній справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.Судове засідання призначено на 10.05.2023. 10.05.2023 судове засідання було відкладено, у зв`язку з першою неявкою відповідача в судове засідання. Ухвалами суду від 18.05.2023 та15.06.2023 задоволено клопотання представника позивача Дзіковського Максима Романовича про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції. 29.05.2023 за клопотанням представника позивача судове засідання було відкладено до 26.06.2023. Позивач в судовому засіданні 26.06.2023 заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив задовольнити. Крім того, заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів у справі. У призначене судове засідання 31.07.2023 представник позивача не з`явився. Подав клопотання про відкладення розгляду справи. В судове засідання 23.08.2023 представник позивача не з`явився. Подав заяву, в якій просив розгляд справи завершувати без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які були призначені для розгляду даної справи жодного разу не з`явився. Про розгляд справи відповідач повідомлялася шляхом надіслання судових повісток про виклик в судові засідання, які були призначені для розгляду даної справи, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме за адресою: [ADDRESS] , а також через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, законодавець визначив, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Як вбачається із матеріалів справи, судом вжито всіх заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 15 лютого 2021року [PERSON] , [INFO] , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої 02.12.2020 Фуртак В.І. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі №596 діє [PERSON] (Позикодавець) та з другої сторони - [PERSON] , [INFO] (Позичальник) уклали договір позики №Л150221-2. 15 листопада 2021 року позивач та відповідач уклали додаткову угоду до Договору позики №Л150221-2 від 15 лютого 2021 року. Відповідно до ст..651, 652, 654 ЦК України та на виконання п.7 Договору Позики від 15 лютого 2021 року №Л150221-2, за взаємною згодою сторони домовились внести зміни в п.1, 5, 6 Договору виклавши їх в наступній редакції. Відповідно до п.1 Договору в редакції, затвердженій Додатковою угодою, позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 95637,36 грн.36коп., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,39 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 3624 долари США 00 центів, в свою чергу, позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк та згідно з визначеним цим договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором буде 3624 долари США 00 центів за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 12 місяців з моменту укладення договору, тобто до 15.11.2022. За домовленістю сторін позика є безпроцентною. Згідно із п.5.5 договору в редакції, затвердженій додатковою угодою позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п.1 Договору відповідно до графіку повернення позичальником грошових коштів: -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 грудня 2021 року включно; -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 січня 2022 року включно; -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 лютого 2022 року включно; -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 березня 2022 року включно; -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 квітня 2022 року включно; -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 травня 2022 року включно; -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 червня 2022 року включно; -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 липня 2022 року включно; -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 серпня 2022 року включно; -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 вересня 2022 року включно; -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 жовтня 2022 року включно; -7969,78 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 78 копійок, що еквівалентно 302 (триста два) долари США 00 центів до 15 листопада 2022 року включно. На підтвердження укладення договору та отримання грошових коштів відповідач власноручно склав, написав та підписав розписку від 15.11.2021, зі змісту якої вбачається, що відповідач - [PERSON] , [INFO] отримав позику від [PERSON] , [INFO] , 15 листопада 2021 року у сумі 95637,36 грн.36коп., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,39 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 3624 доларів США 00 центів згідно договору позики №Л150221-2 і зобов`язався повернути цю суму [PERSON] в строк до 15 листопада 2022 року включно. Сторони погодили, що еквівалент грошової суми, яка підлягає поверненню в гривнях буде визначатися відповідно до комерційного курсу продажу доларів США у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день подання позовної заяви до суду. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Ч. 3 ст. 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно з нормамистатті 527 ЦК Україниборжник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора (ч. 4 ст. 545 ЦК України). Відповідно до частин першої та другоїстатті 207 ЦК Українив редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ч.1ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, що перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта,крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів в іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Саме такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц. Згідно зіст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст. 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01 березня 2017 у справі № 6-284цс17, на яку посилається Верховний Суд у постанові від 05.07.2018 у справі № 761/1617/15-ц. Як вбачається з додаткової угоди договору позики №Д150221-2 від 15 лютого 2021 року, укладеної сторонами 15.11.2021 та розписки від 15.11.2021 позичальник отримав в борг грошові кошти в гривнях із зазначенням еквіваленту доларам США, та зобов`язався повернути суму, еквівалентну 3624 доларів США 00 центів. Сторони погодили, що еквівалент грошової суми, яка підлягає поверненню в гривнях буде визначатися відповідно до комерційного курсу продажу доларів США у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день подання позовної заяви до суду. Таким чином, стягнення боргу має відбуватися саме в гривнях відповідно до еквіваленту доларам США відповідно до комерційного курсу продажу доларів США у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день подання позовної заяви до суду. Відповідно до додаткової угоди договору позики №Д150221-2 від 15 лютого 2021 року, укладеного сторонами 15.11.2021 та розписки від 15.11.2021 позивач виконав зобов`язання перед відповідачем та надав кошти в борг. На підтвердження факту отримання відповідачем коштів позивачем надано оригінал договору позики 15 лютого 2021 року та оригінал додаткової угоди до договору позики №Д150221-2 від 15 лютого 2021 року, укладеного сторонами 15.11.2021 та розписки від 15.11.2021. Відповідач до суду не з`явився, факт написання розписки від 15.11.2021 та підписання договору позики 15 лютого 2021 року, додаткової угоди до договору позики №Д150221-2 від 15 лютого 2021 не оспорював, а тому виникнення боргового зобов`язання за договорами позики є встановленими належними доказами. При укладенні договору позики між сторонами в письмовій формі були погоджені всі істотні умови таких договорів, а саме: розмір позики та строк її повернення. Таким чином вказаний договір позики вважається укладеними та підлягає до виконання. Позивач ствердив, що відповідач всупереч договору здійснив повернення грошових коштів не в повному обсязі та з порушенням графіку, погодженого сторонами. А саме відповідач повернув частину позики - грошові кошти у розмірі, що на дату здійснення платежів сукупно еквівалентний 670 доларів США 00 центів. З цього слідує, що відповідач всупереч істотним умовам договору допустив його невиконання та повернув грошові кошти не у повному розмірі, відтак у останнього виникла заборгованість у розмірі еквівалентному 2954 долари США 00 центів, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 37,75 гривень) на день звернення до суду з цією позовною заявою становить 111513,50 грн. Даний факт відповідачем не спростований та не заперечується. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу у розмірі 111513,50 грн., що еквівалентно 2954 долари США 00 центів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі ст.ст. 207, 524, 526, 527, 530, 533, 545, 550, 598, 599, 610, 612, 625, 626, 628, 631, 638, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved