Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці березня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що між ним та ДП «Вуглесинтезгаз України» був укладений контракт №451 від 18 червня 2022 року. За умовами якого [PERSON] зобов`язався безпосередньо здійснювати керівництво поточною діяльністю підприємства. [INFO] у позивача народилась дитина [PERSON] . З урахуванням власних сімейних обставин, зокрема працевлаштування дружини, [PERSON] мав намір отримати відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, про що усно повідомив керівництво НАК «Нафтогаз України». 17 лютого 2023 року позивачем була підготовлена відповідна заява про надання відпустки, але він не зміг її направити через офіційну корпоративну пошту, оскільки вона була заблокована. Тому вказана заява на прохання позивача була направлена начальником відділу адміністрування [PERSON] . Крім цього, 18 лютого 2023 року вказана заява за допомогою особистої електронної пошти позивача була направлена голові правління НАК «Нафтогаз України» [PERSON] , члену правління та директору з адміністративної діяльності НАК «Нафтогаз України» [PERSON] , начальнику департаменту правління персоналу та соціальної політики НАК «Нафтогаз України» [PERSON] та фінансовому директору [PERSON] . В той самий день заява про надання відпустки була надіслана у паперовому вигляді рекомендованим поштовим відправленням. Незважаючи на це, наказом НАК «Нафтогаз України» №105-К від 22 лютого 2023 року [PERSON] був звільнений з посади генерального директора ДП «Нафтогаз Біоенергія» на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України. [PERSON] не погоджується з вказаним наказом про звільнення та вважає його незаконним та таким, що прийнятий з порушенням норм трудового законодавства, а наведені у наказі підстави для розірвання контракту не існували. Тому [PERSON] просить скасувати наказ НАК «Нафтогаз України» №105-К від 22 лютого 2023 року та наказ ДП «Нафтогаз Біоенергія» №9/к/тр. від 22 лютого 2023 року про звільнення його з посади генерального директора НАК «Нафтогаз України»; поновити його на посаді генерального директора ДП «Нафтогаз Біоенергія НАК «Нафтогаз України», стягнути з НАК «Нафтогаз України» середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також зобов`язати ДП «Нафтогаз Біоенергія НАК «Нафтогаз України» розглянути заяву про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 2. Ставлення учасників справи до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити. Представник НАК «Нафтогаз України» Слесарчук В.М. надав до суду відзив на позовну заяву (т.1 а.с.91-103), яким заперечував проти задоволення пред`явленого позову. Вказав на те, що [PERSON] був звільнений з займаної посади з підстав, передбачених пунктами 5.3.3, 5.4.2, 5.4.8 та 5.4.9 контракту на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, а саме у зв`язку з порушенням [PERSON] умов укладеного контракту: порушення положень статуту та положення про службові відрядження в межах України та за кордон працівників; надання доступу до особистого КЕП та паролю до нього у розпорядження іншої особи; неефективне використання майна, переданого підприємству в користування. В день звільнення позивачу були виплачені всі належні йому суми. Тому представник відповідача зазначив про те, що звільнення [PERSON] є правомірним та проведене з дотриманням всіх вимог трудового законодавства та укладеного контракту, тому відсутні підстави для задоволення пред`явленого позову. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (т.1 а.с.80-81). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про визнання обов`язкової явки [PERSON] в судове засідання для дачі особистих пояснень (т.2 а.с.42-43). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 18 червня 2022 року між ДП «Вуглесинтезгаз України» та [PERSON] був укладений контракт з генеральним директором ДП «Вуглесинтезгаз України», яким [PERSON] був призначений на посаду генерального директора ДП «Вуглесинтезгаз України» строком з 19 травня 2022 року по 18 серпня 2022 року включно (а.с.16-31). Згідно додаткової угоди №451/1 від 18 серпня 2022 року до контракту №451 від 18 червня 2022 року було змінено найменування ДП «Вуглесинтезгаз України» на ДП «Нафтогаз Біоенергія» НАК «Нафтогаз України». Крім цього, визначено, що строк дії контракту становить з 19 травня 2022 року по 31 грудня 2023 року (т.1 а.с.32-39). [INFO] у позивача народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (т.1 а.с.40). 17 лютого 2023 року [PERSON] подав голові правління НАК «Нафтогаз України» [PERSON] заяву про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказана заява була направлена від імені [PERSON] , начальником відділу адміністрування [PERSON] . Крім цього, засобами електронної пошти 18 лютого 2023 року [PERSON] направив зазначену заяву з власної електронної пошти [PERSON] , члену правління та директору з адміністративної діяльності НАК «Нафтогаз України», [PERSON] , фінансовому директору, та [PERSON] , начальнику департаменту управління персоналу та соціальної політики НАК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.42,45-46). 18 лютого 2023 року [PERSON] за допомогою WhatsApp Messenger направив заяву про надання йому відпустки особисто начальнику департаменту управління персоналу та соціальної політики НАК «Нафтогаз України» [PERSON] , що підтверджується скріншотом з месенджера (т.1 а.с.51-54). В той самий день заява про надання відпустки по догляду за дитиною була також направлена НАК «Нафтогаз України» поштовим відправленням у вигляді рекомендованого поштового відправлення з описом вкладення до цінного листа (т.1 а.с.48,49). Наказом голови правління НАК «Нафтогаз України» №105-К від 22 лютого 2023 року (т.1 а.с.58-60) [PERSON] був звільнений з посади генерального директора ДП «Нафтогаз Біоенергія» НАК «Нафтогаз України» з підстав, передбачених пунктами 5.3.3, 5.4.2, 5.4.8 та п.5.4.9 контракту №451 від 18 червня 2022 року з генеральним директором, на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України. Наказом в.о. генерального директора ДП «Нафтогаз Біоенергія» НАК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.57) [PERSON] був звільнений з займаної посади генерального директора з 22 лютого 2023 року на підставі наказу НАК «Нафтогаз України» №105-К від 22 лютого 2023 року. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою ІІІ «Трудовий договір» та главою XV «Індивідуальні трудові спори» КЗпП. 5. Норми права, якими суд керується при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. Згідно з ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. За змістом ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Згідно абз.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до\~п.8\~ч.1\~ст.36\~КЗпП України\~підставою припинення\~трудового договору\~є підстави, передбачені трудовим договором з нефіксованим робочим часом, контрактом. Згідно з ч.4 ст.179 КЗпП України за бажанням матері або батька дитини одному з них надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства. Відповідно до ч.4 ст.20 Закону України «Про відпустки» передбачено, що особам, зазначеним у частині третій статті 18 цього Закону (крім осіб, які усиновили чи взяли дитину під опіку у встановленому законодавством порядку, прийомних батьків і батьків-вихователів), відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на підставі довідки з місця роботи (навчання, служби) одного з батьків дитини про те, що він (вона) вийшов (вийшла) на роботу до закінчення терміну цієї відпустки. Згідно із ч.1 ст.181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою матері (батька) дитини або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) роботодавця. Згідно з ч.1, ч.2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про\~запобігання корупції»\~іншою особою,\~працівник повинен\~бути поновлений\~на попередній\~роботі органом,\~який розглядає\~трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Згідно з\~ч.1\~ст.94\~КЗпП України\~та ч.1\~ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. При цьому, структура заробітної плати визначена ст.2 Закону України «Про оплату праці» за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. 5.2. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~п.2\~ч.1\~ст.430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. щодо поновлення позивача на роботі. Встановлено, що [PERSON] звернувся до НАК «Нафтогаз України» з заявою про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На виконання вимог ч.4 ст.20 Закону України «Про відпустки» до заяви про надання відпустки позивачем були приєднані наступні документи: копія свідоцтва про народження дитини, копія свідоцтва про шлюб, копія паспорту громадянина України, а також довідка №1 від 15 лютого 2023 року, видана ТОВ «Конюшня Бутенко-777», згідно якої [PERSON] працює в ТОВ «Конюшня Бутенко-777» на посаді директора з 23 лютого 2021 року по теперішній час та в цей період їй не надавалась відпустка по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею 3-років. З 15 лютого 2023 року [PERSON] відмовилась від нарахування їй щомісячних соціальних виплат по догляду за дитиною. Аналіз положення ч.4 ст.20 Закону України «Про відпустки» свідчить, що подання батьком дитини заяви та відповідних документів є безумовною підставою для надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Незважаючи на це, заява [PERSON] розглянута не була. Натомість, оспорюваним наказом голови правління НАК «Нафтогаз України» №105-К від 22 лютого 2023 року [PERSON] був звільнений з посади генерального директора ДП «Нафтогаз Біоенергія» НАК «Нафтогаз України» на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України. За твердженням представника відповідача [PERSON] заява позивача про надання йому відпустки по догляду за дитиною була зареєстрована у компанії 23 лютого 2023 року, тобто після дати звільнення позивача. Дійсно, заява про надання відпустки по догляду за дитиною була зареєстрована в системі документообігу НАК «Нафтогаз України» за №Б-71 від 23 лютого 2023 року (т.1 а.с.225). Дана заява, яка була направлена [PERSON] 18 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку, була отримана НАК «Нафтогаз України» 22 лютого 2023 року, тобто в день звільнення позивача. Дана обставина підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.50). Разом з цим, слід звернути увагу на те, що вказана заява про надання відпустки була надіслана засобами електронної пошти як [PERSON] , так і начальником відділу адміністрування [PERSON] , голові правління НАК «Нафтогаз України» [PERSON] , члену правління та директору з адміністративної діяльності НАК «Нафтогаз України» [PERSON] , начальнику департаменту управління персоналу та соціальної політики НАК «Нафтогаз України» Борисенку Р.М., фінансовому директору НАК «Нафтогаз України» [PERSON] . У такий спосіб ще 18 лютого 2023 року, тобто в суботу, позивач довів до відома керівництва НАК «Нафтогаз України» про свій намір отримати відпустку по догляду за дитиною. Крім цього, вищевказана заява була зареєстрована в системі документообігу НАК «Нафтогаз України» не в день її отримання 22 лютого 2023 року, а на наступний день 23 лютого 2023 року. При цьому, зміст контракту №451 від 18 червня 2022 року з генеральним директором ДП «Вуглесинтезгаз України», з урахуванням додаткової угоди №451/1 від 18 серпня 2022 року, не визначає форми заяви про надання відпустки, що не виключає можливість направлення такої заяви засобами електронної пошти. На переконання суду, отримавши заяву позивача про надання відпустки до досягнення дитиною трирічного віку, НАК «Нафтогаз України» зобов`язаний був розглянути відповідну заяву, що всупереч положенню ст.179 КЗпП України дотримано не було. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення права позивача на працю належить скасувати оспорювані накази про звільнення [PERSON] з роботи, а також поновити [PERSON] на роботі в ДП «Нафтогаз Біоенергія» НАК «Нафтогаз України» на посаді генерального директора з 22 лютого 2023 року. З урахуванням принципів, викладених в ч.1 ст.6 ГК України, а саме свободи підприємницької діяльності та заборони незаконного втручання органів державної влади у господарські відносини, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде також зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву [PERSON] про надання відпустки по догляду за дитиною. Такий спосіб захисту порушеного права відповідає змісту спірних правовідносин є ефективним та забезпечує належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному конкретному випадку. При цьому, суд не вправі зобов`язати відповідача надати [PERSON] відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки суд не може своїм рішенням підміняти особу, на який законом покладено обов`язок прийняття такого рішення. До вищевказаного висновку суд приходить також вважаючи необґрунтованою вказівку представника відповідача [PERSON] на судову практику в аналогічних правовідносинах, оскільки вони за своїм змістом не є тотожними тим спірним правовідносинам, які виникли у даному випадку між сторонами по справі. 6.2. щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З довідки головного бухгалтера ДП «Нафтогаз Біоенергія» НАК «Нафтогаз України» (т.2 а.с.49) вбачається, що середньоденний заробіток позивача становив 28181 гривень 82 копійки. Станом на день ухвалення рішення суду період вимушеного прогулу [PERSON] становить 134 дні. Тому з ДП «Нафтогаз Біоенергія» НАК «Нафтогаз України» «Украерорух» на користь [PERSON] належить середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 лютого 2023 року по 29 серпня 2023 року в розмірі 3776363 гривень 88 копійок (28181,82 ? 134). За змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні ст.2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати. З цієї підстави, суд вважає, що положення п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України не поширюється на спірні правовідносини. Підстави для встановлення негайного виконання судового рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відсутні. Разом з цим, в силу п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині вимоги про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду [PERSON] не сплачував судовий збір оскільки на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з ДП «Нафтогаз Біоенергія» НАК «Нафтогаз України» на користь держави належить слід стягнути судовий збір за позовну вимогу майнового характеру, а саме за стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 13420 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved