Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1870 гривень. Згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2021 року у справі № 712/11882/21, « [PERSON] , 28 лютого 2021 року, близько 13 години 00 хвилин, маючи умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, з метою з`ясування особистих неприязних стосунків, підійшов до квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований та проживає разом з родиною [PERSON] , подзвонив у вхідні двері та, коли їх відчинила дружина останнього, продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, без дозволу мешканців, за відсутності визначених законом підстав, умисно зайшов в коридор квартири, внаслідок чого проник всередину житлового приміщення, чим грубо порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, де був затриманий потерпілим [PERSON] та в подальшому переданий працівникам поліції. Крім того, 28 лютого 2021 року, близько 13 години 00 хвилин, [PERSON] , знаходячись в приміщенні коридору квартири [ADDRESS] , під час конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, підійшов до [PERSON] , та умисно наніс йому кулаком лівої руки один удар в обличчя, а коли потерпілий намагався захиститись, нападник умисно наніс йому ще два удари кулаками по руках та тулубу останнього. В результаті своїх умисних дій [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді травматичних набряків м`яких тканин правої половини обличчя та правої кисті, саден обличчя та лівого променево-зап`ясного суглобу, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/597 від 28 липня 2021 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень». [PERSON] визнаний потерпілим у кримінальному провадженні № 12021255330000560. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яку оцінено останнім в розмірі 25 000 гривень. Враховуючи викладене, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною попоною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача; проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу його реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі Судової влади України. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явився, відзиву чи заперечень на позовну заяву не надав. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1870 гривень. Згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2021 року у справі № 712/11882/21, « [PERSON] , 28 лютого 2021 року, близько 13 години 00 хвилин, маючи умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, з метою з`ясування особистих неприязних стосунків, підійшов до квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований та проживає разом з родиною [PERSON] , подзвонив у вхідні двері та, коли їх відчинила дружина останнього, продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, без дозволу мешканців, за відсутності визначених законом підстав, умисно зайшов в коридор квартири, внаслідок чого проник всередину житлового приміщення, чим грубо порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, де був затриманий потерпілим [PERSON] та в подальшому переданий працівникам поліції. Крім того, 28 лютого 2021 року, близько 13 години 00 хвилин, [PERSON] , знаходячись в приміщенні коридору квартири [ADDRESS] , під час конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, підійшов до [PERSON] , та умисно наніс йому кулаком лівої руки один удар в обличчя, а коли потерпілий намагався захиститись, нападник умисно наніс йому ще два удари кулаками по руках та тулубу останнього. В результаті своїх умисних дій [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді травматичних набряків м`яких тканин правої половини обличчя та правої кисті, саден обличчя та лівого променево-зап`ясного суглобу, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/597 від 28 липня 2021 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень». Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] визнаний потерпілим у кримінальному провадженні № 12021255330000560. Як зазначено у вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2021 року у справі № 712/11882/21, «Обвинувачений [PERSON] звернувся із заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі». Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що 28 лютого 2021 року, близько 13 години 00 хвилин, сусід позивача - [PERSON] , який проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , увірвався до квартири за адресою: [ADDRESS] , в який проживає сім`я позивача, та, в присутності малолітньої дитини та дружини, спричинив тілесні ушкодження позивачу. Після вчинення вказаних протиправних дій відповідач перед позивачем та/або членами сім`ї останнього не вибачився. Відповідач до цього часу постійно проживає в одному будинку з позивачем. За таких обставин, позивач, дружина позивача і особливо малолітня дитина позивача перебувають у постійному стресовому стані та, щоденно зустрічаючись в будинку з відповідачем, відчувають душевне хвилювання та негативні емоції від згадування про вчинене відповідачем кримінальне правопорушення, а також постійний страх, що останній може повторно спричинити тілесні ушкодження позивачу та/або членам сім`ї останнього. Вказані негативні емоції та відчуття посилюються від того, що кримінальне правопорушення було вчинене відповідачем cаме в квартирі, в якій проживає сім`я позивача, що посилює відчуття незахищеності перед небезпекою повторного вчинення відповідачем протиправних дій відносно позивача та членів його сім`ї. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦПК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 травня 1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини останньої. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1870 гривень. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] визнаний потерпілим у кримінальному провадженні № 12021255330000560. Як зазначено у вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2021 року у справі № 712/11882/21, «Обвинувачений [PERSON] звернувся із заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі». Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 25 серпня 2020 року №372/3192/18, сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості». Як зазначено у вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2021 року у справі № 712/11882/21, « [PERSON] , 28 лютого 2021 року, близько 13 години 00 хвилин, маючи умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, з метою з`ясування особистих неприязних стосунків, підійшов до квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований та проживає разом з родиною [PERSON] , подзвонив у вхідні двері та, коли їх відчинила дружина останнього, продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, без дозволу мешканців, за відсутності визначених законом підстав, умисно зайшов в коридор квартири, внаслідок чого проник всередину житлового приміщення, чим грубо порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, де був затриманий потерпілим [PERSON] та в подальшому переданий працівникам поліції. Крім того, 28 лютого 2021 року, близько 13 години 00 хвилин, [PERSON] , знаходячись в приміщенні коридору квартири [ADDRESS] , під час конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, підійшов до [PERSON] , та умисно наніс йому кулаком лівої руки один удар в обличчя, а коли потерпілий намагався захиститись, нападник умисно наніс йому ще два удари кулаками по руках та тулубу останнього. В результаті своїх умисних дій [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді травматичних набряків м`яких тканин правої половини обличчя та правої кисті, саден обличчя та лівого променево-зап`ясного суглобу, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/597 від 28 липня 2021 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень». [PERSON] визнаний потерпілим у кримінальному провадженні № 12021255330000560. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що 28 лютого 2021 року, близько 13 години 00 хвилин, сусід позивача - [PERSON] , який проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , увірвався до квартири за адресою: [ADDRESS] , в який проживає сім`я позивача, та, в присутності малолітньої дитини та дружини, спричинив тілесні ушкодження позивачу. Після вчинення вказаних протиправних дій відповідач перед позивачем та/або членами сім`ї останнього не вибачився. Відповідач до цього часу постійно проживає в одному будинку з позивачем. За таких обставин, позивач, дружина позивача і особливо малолітня дитина позивача перебувають у постійному стресовому стані та, щоденно зустрічаючись в будинку з відповідачем, відчувають душевне хвилювання та негативні емоції від згадування про вчинене відповідачем кримінальне правопорушення, а також постійний страх, що останній може повторно спричинити тілесні ушкодження позивачу та/або членам сім`ї останнього. Вказані негативні емоції та відчуття посилюються від того, що кримінальне правопорушення було вчинене відповідачем cаме в квартирі, в якій проживає сім`я позивача, що посилює відчуття незахищеності перед небезпекою повторного вчинення відповідачем протиправних дій відносно позивача та членів його сім`ї. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яку оцінено останнім в розмірі 25 000 гривень. Розмір відшкодування моральної шкоди - 25000 гривень є достатнім та співмірним спричиненій позивачу відповідачем моральної шкоди внаслідок винних протиправних дій останнього. Позивачем заявлено вимоги про відшкодування судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач при зверненні до Соснівського районного суду з вказаною позовною заявою звільнений від сплати судового збору. Крім того, матеріали справи не місять і позивачем не надано суду доказів фактичного понесення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, не зазначено розміру та складу розміру судових витрат, які необхідно стягнути з відповідача. Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1176, 1192 Цивільного кодексу України, згідно ст. 128 КПК України та

Outcome: partial