Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~до Київського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовом до [PERSON] , в якому просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 28 квітня 2007 року він уклав шлюб із [PERSON] , який зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, запис в книзі реєстрації шлюбів № 212 від 28 квітня 2007 р. Від шлюбу у сторін народилися доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько заявляє вимогу щодо визначення місця проживання разом із ним, виходячи з наступного. До розірвання шлюбу діти завжди проживали із батьком за його адресою. В останній час після того, як відповідачка залишила сім`ю, стали виникати непорозуміння щодо подальшого місця проживання дітей. Проте старшій дочці вже виповнилось 14 років, і вона самостійно обрала місце проживання із позивачем, а молодшій було лише 2 роки, і вона постійно проживала під батьківською опікою та наглядом. Позивач зазначає, що дитина є здоровою; разом із ним їй буде краще проживати, оскільки він забезпечений достатньо фінансово, забезпечений житлом, а також часом для догляду за дитиною. В робочий час дитина знаходиться в дитячому садочку, в подальшому батько її забирає. Також до дитини приходить її мати та матір позивача. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що спір відсутній, віна не заперечує про визначення місця проживання дитини з батьком. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. [INFO] народилась дитина [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України, кожен із подружжя має рівні права : обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, окрім того положення ч. 1 ст. 161 СК, вказують на необхідність з`ясування особистої прихильності дитини до кожного з батьків. У зв`язку з цим зазначений орган опіки та піклування. Згідно висновку Київської районної адміністрації ОМР, як органу опіки та піклування, за №1508/01-11 від 10.08.2023 р, вважає можливим визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~разом з\~батьком \~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягає задоволенню.

Outcome: approved