Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] , в особі свого представника адвоката Хоменко М.П., звернувся до Ленінського районного м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 17 листопада 2019 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1893. В обґрунтування позову зазначає, що між позивачем та відповідачем 17 листопада 2019 року був зареєстрований шлюб, від якого спільних дітей не мають. З відповідачем спільне життя не склалось оскільки різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим відбувались сварки, які поступово призвели до того, що позивач та відповідач стали зовсім чужими людьми. Подружні стосунки між позивачем та відповідачем припинені з кінця 2021 року та з цього часу спільного господарства між ними не ведеться. Позивач вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Спір про поділ спільного майна відсутній. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. За наслідками розгляду клопотань відповідача [PERSON] та її представника адвоката Балла В.В. про надання строку на примирення, ухвалою суду від 31 березня 2023 року позивачу та відповідачу був наданий строк на примирення терміном два місяці, провадження по справі було зупинено. Після закінчення строку на примирення наданого сторонам, ухвалою суду від 20 червня 2023 року провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились. Стороною позивача подано до суду заяву, зареєстровану в канцелярії 18.08.2023 року, в якій повідомлено, що примирення з відповідачем не відбулося, позовні вимоги просять задовольнити, провести розгляд справи без участі. В судове засідання відповідач [PERSON] та/або її представник адвокат Балла В.В., не з`явився повторно, причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань, відзову чи заперечень проти позову до суду не надали. Зустрічного позову також заявлено не було. Про дату, час та місце розгляду даної справи, відповідач [PERSON] повідомлялась в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових викликів на зареєстровану у встановленому законом порядку адресою її місця проживання (а.с. 24), однак судове відправлення повернулось до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 49). А також повідомлялась шляхом надіслання судових викликів на електронну адресу з якої [PERSON] було подано до суду звернення про надання строку на примирення з позивачем, в якому остання зазначила свій контактний E-mail (а.с. 23). Згідно відповідних Довідок про доставку електронних листів судові відправлення на електронну пошту відповідача про виклик її до суду, були доставлені останній (а.с. 54зворот, 60). Зазначене свідчить на належність повідомлення відповідача про судові засідання у даній справі. Крім того, відповідач викликалась до суду через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 66) та згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, представнику позивача - адвокату Балла В.В. також надсилались судові виклики до суду на зазначену ним електронну пошту та були останнім отримані про що свідчать Довідки про доставку електронних листів із суду (а.с. 56зворот, 59). Крім того, представник відповідача зареєстрований в Електронному кабінеті, внесений як учасник справи до системи «Електронний суд», а отже через свій Електронний документ має доступ до електронних процесуальних документів справи. Разом з цим, будь-яких заяв або клопотань, після закінчення строку на примирення та поновлення судом провадження у справі, ні від відповідача, ні від її представника до суду не надходило. Відзову на позов стороною відповідача також не надавалось до суду. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи судом, однак повторно не з`явилась і не подала заяв про поважність причин неявки, обов`язок чого визначено ч. 3 ст. 131 ЦПК України, таким чином, слід вважати відповідача такою, що не з`явилась у судове засідання без поважних причин. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності сторін, приходжу наступного висновку. Як зазначено вище, стороною позивача подано заяву про розгляд справи без її участі, стороною відповідача будь-яких заяв які перешкоджають суду провести розгляд справи у відсутності відповідача надано не було, відповідач у судове засідання повторно без поважних причин не з`явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи судом. Згідно п. 1, 2 ч. 3 ст. 233 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Враховуючи зазначене, відсутність обставин, заяв або клопотань від учасників справи, які перешкоджають розгляду справи по суті у даному судовому засіданні, відсутність відзову від відповідача, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі сторін, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON] (відповідач по справі), 17 листопада 2019 року був зареєстрований шлюб Подільським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складно відповідний актовий запис № 1893, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] повторно виданого 21 січня 2023 року (а.с. 4). Під час державної реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем, остання свого прізвища « [PERSON] » не змінила (а.с. 4). Як зазначає позивач, не спростовує відповідач, спільних дітей подружжя не має. Посилання позивача на те, що з відповідачем спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, належними доказами відповідачем спростовано не було. З метою збереження сім`ї судом надавався двомісячний строк на примирення між подружжям, однак, як зазначає позивач та не спростовуються відповідачем, примирення між позивачем та відповідачем не відбулося. Спору про поділ спільного майна подружжя у даній справі заявлено не було. Згідно положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для збереження шлюбу між сторонами, у зв`язку з чим вимога позову про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, підлягає надісланню до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Також, позивачем було надано до матеріалів позову оригінал Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого повторно 21 січня 2023 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 4). Враховуючи, що судом справа по суті розглянута, положення ч. 1 ст. 96 ЦПК України, суд вважає можливим, повернути позивачу наданий ним зазначений вище оригінал Свідоцтва про шлюб, залишивши в матеріалах справи копію вказаного свідоцтва про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved