Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який було розірвано рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.09.2019 року у справі №279/1604/19. На даний час він досяг повноліття та є студентом денної форми навчання Житомирського державного університету ім. Івана Франка за професією «Журналістика. Реклама і зв`язки з громадськістю». Термін навчання з 19.09.2020 року по червень 2026 року. За проживання, навчання, харчування, проїзд, купівлю підручників та зошитів, кошти надає йому виключно мати [PERSON] , що є досить значними для неї. Його батько жодної допомоги не надає, хоча може надавати матеріальну допомогу на його утримання, оскільки є особою працездатного віку. Добровільно сплачувати аліменти в період навчання відповідач відмовляється. Враховуючи те, що він навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів і знаходиться на утриманні матері, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. З підстав, передбачених ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. 26.08.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви із додатком отримана відповідачем 03.07.2023 року. У встановлений строк відзив на позов та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області 15.06.2005 року. На даний час позивач навчається на 1 курсі в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, факультету навчально-наукового інституту філології та журналістики, на очній (денній) формі навчання за професією «Журналістика. Реклама і зв`язки з громадськістю» на умовах контракту за кошти фізичних осіб. Термін навчання становить з 19.09.2022 року до 30.06.2026 року.\~\~\~ Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положеннями ст.141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу, тощо. Позивач перебуває на стаціонарному відділенні денної форми навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, як то необхідність придбання паперу, ручок, зошитів, користування комп`ютерною та копіювальною технікою, тощо, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Відповідач будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період його навчання, наявності інших утриманців, тощо, не подав, тому з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, що є підставою для задоволення позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved