Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

04 вересня 2023 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, в якій зазначено, що [INFO] у місті Мелітополі Запорізької області, Україна померла мати заявника [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Владивосток, Приморського краю, громадянка України, яка була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження заявника. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією довідки про смерть №С-08673 від 09 серпня 2023 виданої так званим Симферопольським районним відділом ЗАЦС №3 Департаменту ЗАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , причина смерті: серцева недостатність, ішемічна хвороба серця. Також, 09 серпня 2023 Симферопольським районним відділом ЗАЦС №3 Департаменту ЗАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . У зв`язку із тим, що місто Мелітополь Запорізької області, де померла [PERSON] є тимчасово окупованою територією України російською федерацією, заявник не має на теперішній час можливості зареєструвати в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт смерті [PERSON] . Даний факт має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка та реалізації всіх інших належних прав та свобод громадянина України. Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка померла [INFO] у місті Мелітополі Запорізької області на тимчасово окупованій території України. Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 частини 1, частини 2 статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що [INFO] у місті Мелітополі Запорізької області, Україна померла мати заявника [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Владивосток, Приморського краю, громадянка України, яка була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження заявника. Громадянство України [PERSON] , [INFO] підтверджується копією паспорта [NUMBER] , виданого 09 березня 2000 року Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області Факт смерті [PERSON] підтверджується копією довідки про смерть №С-08673 від 09 серпня 2023 виданої так званим Симферопольським районним відділом ЗАЦС №3 Департаменту ЗАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , причина смерті: серцева недостатність, ішемічна хвороба серця. Також, 09 серпня 2023 Симферопольським районним відділом ЗАЦС №3 Департаменту ЗАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . У зв`язку із тим, що м. Мелітополь Запорізької області, де померла [PERSON] є тимчасово окупованою територією України російською федерацією, заявник не має на теперішній час можливості зареєструвати в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт смерті [PERSON] . Відповідно до розділу III Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 17 червня 2022 року Мелітопольська міська територіальна громада віднесена до тимчасово окупованих територій України. Відповідно до статті 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 №1207-VIІ, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 №1207-VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. У відповідності з частинами 3, 4 статті 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01 липня 2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18 жовтня 2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940. Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно п. ґ частини 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. З огляду на практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, визнаних Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими документами і їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про смерть державного зразка та реалізації інших належних прав та свобод громадянина України. Встановлення такого факту в інший, відмінний від судового, спосіб на даний момент є неможливим. Оцінюючи надані суду документи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви в цій справі та встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, оскільки у заявника відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть матері державного зразка. Відповідно до частини 4 статті 317, пункт 8 статті 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved