Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Керівник Смілянської окружної прокуратури Танцюра В., в інтересах держави в особі Смілянської міської ради та Національної служби здоров`я України, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 22022 гривень 28 копійок шкоди, завданої лікуванням потерпілого [PERSON] від злочину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 21 травня 2022 року близько 11 год. 25 хв., керуючи технічно-справним мотоциклом, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись\~ по вул. Б.Хмельницького у м. Сміла Черкаської області у напрямку від вул. Захисників України до вул. Т.Шевченка, поруч із мостом, що розташований неподалік перехрестя вул. Б.Хмельницького та вул. Кондратюка, у порушення вимог п.п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, у результаті чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Дії відповідача було кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 серпня 2022 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У результаті ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертлюгового перелому лівої стегнової кістки, садна області лівого ліктьового суглобу, що за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманої травми [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради в період з 21.05.2022 по 03.06.2022, тобто 13 календарних днів, та на його лікування було витрачено 22022,28 грн. з розрахунку вартості 1 ліжко-дня\~ у травні 2022 року 1688,08 грн., у червні 2022 року 1702,39 грн. Оскільки спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень знаходиться у причинному зв`язку із порушенням водієм [PERSON] вимог п.п.10.1 та п.12.3 ПДР України, з урахуванням того, що відповідач в добровільному порядку витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого [PERSON] не відшкодував, наявні підстави для звернення до суду із вказаним позовом. Ураховуючи наявність порушення інтересів держави та бездіяльність органів, до компетенції яких віднесені представницькі повноваження у даній сфері, наявні правові підстави для пред`явлення даного позову саме прокуратурою в межах повноважень, визначених ЗУ «Про прокуратуру» та ЦПК України. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2023 року\~ постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. У судове засідання учасники справи не з`явились. У поданій до суду заяві прокурор Смілянської окружної прокурати Сокольвяк О. просила розгляд справи здійснювати без її участі, позов підтримала повністю та просила її задовольнити. Представник Смілянської міської ради Возний С.І. в направленій на адресу суду заяві просив розглядати справу у відсутності представника міської ради за наявними матеріалами справи. Позов прокурора підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити в повному обсязі. Повноваження представника підтверджуються наявною у матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої [PERSON] зазначений\~ як представник, який має право вчиняти дії від імені Смілянської міської ради без довіреності. Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин,хоча про день, час та місце розгляду справи підприємство було повідомлено належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання на з`явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судових повісток. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 серпня 2022 року по справі № 703/1667/22 кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку з примиренням з потерпілим та звільнено відповідача від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Зі змісту даної ухвали слідує, що [PERSON] 21.05.2022 близько 11 год. 25 хв., керуючи технічно-справним мотоциклом «Bajaj Pulsar NS125», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вулиці Богдана Хмельницького у місті Сміла Черкаської області у напрямку від вулиці Захисників України до вулиці Т.Г. Шевченка, поруч із мостом, що розташований неподалік перехрестя вул. Богдана Хмельницького та вул. Кондратюка, у порушення вимог п.п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не вжив заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, у результаті чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок виниклої дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] , згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-6-01/121 від 23.06.2022, отримав тілесні ушкодження, що за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень. Спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень знаходиться у причинному зв`язку із порушенням водієм [PERSON] вимог п.п.10.1, 12.3 ПДР України. Дії обвинуваченого [PERSON] судом кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за що передбачено кримінальна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з повідомленням КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради від 15.12.2022 [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні цієї лікарні з 21.05.2022 по 03.06.2022 (всього 13 календарних днів). Вартість 1 ліжко-дня в травні 2022 року складала 1688 грн. 08 коп., у червні 2022 року 1702 грн. 39 коп. Як встановлено з висновку експерта № 05-6-01/121 від 23.06.2022 ним було досліджено медичну картку стаціонарного хворого № 2489 КНП «Смілянська міська лікарня» СМР на [PERSON] , з якої встановлено, що він поступив в травматологічне відділення 21 травня 2022 року о 12 год. 00 хв. зі скаргами на біль в області лівого кульшового суглобу, порушення функції лівої нижньої\~ кінцівки. Зі слів хворого він 21 травня 2022 року був збитий на вулиці мотоциклом. 24 травня 2022 року проведено операцію №172. За висновком експерта згідно даних наданих медичних документів у [PERSON] мало місце наступне: А) закритий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки, Б) садни області лівого ліктьового суглобу. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом ДТП, який вказаний у постанові, за давністю спричинення можуть відповідати часу події, що зазначений у постанові, і за ознакою ушкодження пункту «А» - тривалого розладу здоров`я відноситься до категорії середньої тяжкості; ушкодження пункту «Б» відсутності короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Згідно з приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений § 2 Глави 82 ЦК України. Так, за змістом ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. В ході розгляду справу судом встановлено, що 21 травня 2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої [PERSON] отримав тілесні ушкодження та перебував на лікуванні. Причиною ДТП стало порушення [PERSON] правил дорожнього руху. Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).\~ Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з п.2 Порядку визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Обгрунтовуючи свої вимоги прокурором приєднано до матеріалів справи довідку, з якої чітко вбачається, що [PERSON] , перебував на лікуванні 13 календарних днів в період часу з 21.05.2022 по 03.06.2022. Медичною установою було визначено вартість одного ліжко-дня у розмірі 1688 грн. 08 коп. за травень 2022 року та 1702 грн. 39 коп. за червень 2022 року, а також загальну вартість понесених цим закладом витрат на лікування потерпілого у розмірі 22022 грн. 28 коп. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та\~ обґрунтованими. Керівник Смілянської окружної прокуратури звернувся до Смілянської міської ради, КНП «Смілянська міська лікарня» та Національної служби здоров`я України з листом, в якому запропонував їм звернутись до суду з позовом про відшкодування витрат,завданих Смілянській міській лікарні лікуванням [PERSON] від злочину. Як вбачається з відповіді Смілянської міської ради від 10 січня 2023 року, Смілянська міська рада просила прокурора вжити заходів щодо представництва інтересів та звернутись до суду\~ в інтересах\~ КНП «Смілянська міська лікарня» СМР з приводу стягнення коштів з [PERSON] . Національна служба здоров`я України у листі від 01 березня 2023 року просили вжити заходів\~ щодо звернення до суду в інтересах держави\~ щодо стягнення коштів на лікування потерпілого. Частинами 3,4 ст.56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з статтею 1 цього Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону). Як було зазначено вище пункт 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання містить пряму вказівку про те, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Тобто, у даному випадку незалежно від причин не звернення з відповідним позовом закладу охорони здоров`я прокурор мав право на звернення з цим позовом на підставі закону. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права. Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, пункт 35). Згідно із статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Отже необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку місцевої громади) й особи, винними діями, якої завдано шкоди здоров`ю потерпілого, на лікування якого витрачені кошти комунального закладу охорони здоров`я, та відновлення порушеного порядку відшкодування таких витрат. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»\~ від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Зважаючи на викладене, з відповідача на користь держави належить стягнути 1073 грн. 60 коп. судового збору. Понесення будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять На підставі наведеного,

Outcome: approved