Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду із позовними вимогами до [PERSON] (надалі також\~відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що з 14.07.2022 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. На даний час подружні стосунки між ними припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, на примирення категорично не згодна, тому позивач просить розірвати їх шлюб. 18.07.2023 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 16-17). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 19.07.2023 р. суд направив на зареєстровану адресу відповідача поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні та копію позовної заяви з додатками, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 18). 27.07.2023 р. відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні та копію позовної заяви з додатками, проте у встановлений законом строк, відзиву на позов не подав. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого Глухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.07.2022 р., актовий запис за № 102, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 3). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження\~є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем, а саме: 1073,60 грн. на сплату судового збору за подання позовної заяви та 700,00 грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved