Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", треті особи - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що 09.03.2023 через Єдиний державний реєстр боржників вона дізналась про виконавче провадження № [NUMBER] від 18.11.2021, яке було відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого 22.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за реєстровим номером № 37290, про стягнення з неї на користь ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", правонаступником якого є - ТОВ "Таліон плюс", яке в свою чергу відсупило право вимоги - ТОВ "ФК Онлайн Фінанс", заборгованості за кредитним договором № 104926004 від 18.05.2020, в розмірі 16923,15 грн. Вважає, що вищезазначений виконавчий напис є незаконним, оскільки ніяких правочинів із відповідачем вона не вчиняла, а нотаріус не мав передбачених законом підстав для його вчинення, так як не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, крім того, нотаріусом не здобуто доказів отримання нею кредитних коштів та користування ними, тому вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим звернулась до суду із вказаним позовом. Відповідачу - ТОВ "ФК Онлайн Фінанс", вручені копія позовної заяви з додатками 20.07.2023, проте відзиву на позов відповідачем до суду подано не було. Третім особам - приватному виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. та приватному нотаріусу Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. також направлялись копія позовної заяви з додатками, про час та місце розгляду справи треті особи були повідомлені у встановленому законом порядку, однак письмових пояснень до суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 37290, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", правонаступником якого є - ТОВ "Таліон плюс", яке в свою чергу відсупило право вимоги - ТОВ "ФК Онлайн Фінанс", заборгованості за кредитним договором № 104926004 від 18.05.2020, в розмірі 16923,15 грн., в тому числі 15723,15 грн.- суми заборгованості, 5796,86 грн - простроченої заборгованості за кредитом; 8263,88 грн. - простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам; 1662,41 грн. - строкової заборгованості за штрафами і пенями та 1200 грн. за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості було проведено за період з 16.04.2021 по 12.05.2021. 18.11.2021 на підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем Клименко Р.В. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягненнягрошових сумабо витребуваннявід боржникамайна нотаріусивчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат»,нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України«Про нотаріат» та Порядку, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат», передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому зобов`язання боржника має бути безспірним. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна шляхом вчинення виконавчого напису. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи слідує, що існує спір щодо заборгованості, що свідчить про відсутність безспірності зобов`язання боржника. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. За встановлених обставин, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, в сумі 1073,60 грн. До того ж, оскільки позов задоволено повністю, понесені позивачкою судові витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню. Так, Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження вказаних витрат суду надано договір про надання правової допомоги адвокатом від 22.04.2023, укладеного з позивачкою, додаток № 1 до Договору від 22.04.2023, відповідно до якого сторони узгодили, що розмір гонорара за вказаним договором становить 7200 грн., з яких: 5500 грн. - підготовка та направлення до суду позовної заяви та 1700 грн. за підготовку заяви про забезпечення позову та направлення її до суду. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати на правову допомогу, в сумі 7200 грн. Також суд вважає за необхідне ро`яснити, що відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved