Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаною заявою в якій просить встановити факт, що трудова книжка [NUMBER] від 10 червня 1976 року, в якій помилково зазначено прізвище російською « [PERSON] » замість « [PERSON] » належить [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй до страхового стажу не зараховано періоди роботи відображені в трудовій книжці [NUMBER] та не призначено пенсію, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено дошлюбне прізвище заявника [PERSON] (російською мовою), яке не відповідає прізвищу, що зазначено в свідоцтві про шлюб [NUMBER] від 17 квітня 1985 року - [PERSON] (російською мовою). Зазначає, що внести виправлення у трудову книжку немає можливості, оскільки установа, якою було видано трудову книжку, на даний час не існує. У зв`язку з викладеним, є підстави вважати, що в трудовій книжці заявника була допущена описка у зазначенні її прізвища. Вказує, що встановлення факту належності їй трудової книжки необхідне для реалізації законного права на отримання пенсії, тому звернулася до суду з указаною заявою. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2023 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено в порядку окремого провадження судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак 10 серпня 2023 року подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, в якому зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві в судове засідання явку свого представника не забезпечило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, про поважність причин неявки суду не відомо. За загальним правилом частини першоїстатті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність учасників судового процесу. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 09 березня 2023 року заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27 березня 2023 року № 2600-0212-8/56890 заявника повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки на підставі документів, які відповідають вимогам законодавства та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж на момент звернення складає 3 роки 25 днів. Зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи відображені в трудовій книжці [NUMBER] , оскільки на титульній сторінці дошлюбне прізвище [PERSON] (рос. мовою) не відповідає прізвищу, яке зазначене в свідоцтві про шлюб [NUMBER] від 17 квітня 1985 року [PERSON] . Як вбачається з копії трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 10 червня 1976 року російською мовою прізвище, ім`я, по батькові заявника вказано « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАГСа Вишгородського райвиконкому Київської області 17 квітня 1985 року, укладено шлюб між « [PERSON] » (російською мовою) та « [PERSON] » (російською мовою). Після одруження прізвище заявника « [PERSON] » (російською мовою). Звертаючись до суду з указаною заявою, [PERSON] просила встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , у зв`язку з неможливістю отримати пенсію за віком. Відповідно до пунктів 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наведене свідчить про те, що у разі, коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20 (провадження № 61-13755св21). Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року (в редакції наказу Мінпраці та соцполітики № 259/34/5 від 08 червня 2001 року) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження. Перша сторінка (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. З наведеного вбачається, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки і законом не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17. Так у свідоцтві про народження від 06 червня 1960 року серії [NUMBER] прізвище заявника зазначено - « [PERSON] » російською мовою. Відповідно до копій свідоцтва про восьмирічну освіту, виданого 11 червня 1975 року Вишгородською середньою загальноосвітньою трудовою політехнічною школою № 1 та атестату про середню освіту, виданого 23 червня 1978 року Вишгородською вечірньою середньою школою, їх видано на ім`я « [PERSON] », тоді як російською мовою видані на ім`я « [PERSON] ». Згідно з копією диплому, виданого 28 травня 1982 року Київським технікумом радянської торгівлі, його видано на ім`я « [PERSON] », тоді як російською мовою - на ім`я « [PERSON] » та присвоєно їй кваліфікацію товарознавця. На першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, однією рискою закреслено прізвище « [PERSON] » (російською мовою) та під ним вписано прізвище « [PERSON] » (російською мовою). Отже належність заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 10 червня 1976 року, підтверджується вищевказаними доказами. Враховуючи викладене, встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved