Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме, що він самостійно виховує та утримує свою доньку [PERSON] , [INFO] . Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] з 22.10.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в них народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду № 299/106/15-ц від 25.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] - з батьком [PERSON] ; сина [PERSON] , [INFO] - з матір`ю [PERSON] . З моменту розірвання шлюбу і по даний час [PERSON] повністю самоусунулась від виховання та утримання своєї доньки [PERSON] , переклавши всі батьківські обов`язки на заявника, а саме: життям дитини не цікавиться, зв`язків з нею не підтримує, не бере участі в її утриманні та забезпеченні всім необхідним для повноцінного розвитку та соціалізації. [PERSON] фактично є одноосібним піклувальником своєї неповнолітньої доньки, здійснює за нею постійний догляд, якого вона потребує, опікується її здоров`ям, дозвіллям, навчанням і забезпеченістю в побуті, повністю самостійно здійснює її утримання та виховання. Фактично заявник є одиноким батьком, що самостійно виховує та утримує свою неповнолітню доньку. Від встановлення факту здійснення самостійного виховання та утримання заявником своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , залежить виникнення особистих прав заявника, як батька неповнолітньої і таке потрібне з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої доньки заявника, у тому числі, переміщення заявника і його дитини без нотаріальної згоди матері, заходів щодо лікування дитини, оздоровлення, можливу зміну місця мешкання та розвитку в безпечних умовах тощо. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Бондарєва О.С., в підготовче судове засідання не з`явились, однак представником суду подано письмову заяву про розгляд справи без їх участі та про те, що вимоги заяви підтримують в повному обсязі, просить суд такі задоволити . Зацікавлена особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала суду нотаріально завірену заяву про повне визнання вимог, викладених в заяві [PERSON] та обставин, на які він посилається, в якій також підтвердила, що заявник дійсно з моменту розірвання шлюбу між ними і визначення місця проживання їх спільної доньки разом із ним, повністю самостійно її утримує і виховує. Просила розгляд даної справи провести без її участі, не заперечила щодо задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на мету і завдання підготовчого провадження та повне визнання [PERSON] заявлених [PERSON] вимог і обставин, на які він посилається, як на підставу таких, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення заявлених вимог за результатами підготовчого провадження, на підставі наявних у справі матеріалів, з огляду на наступне. У відповідності до вимог ст.ст. 315, 319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду № 299/106/15-ц від 25.02.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та визначено місце проживання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] - з батьком [PERSON] ; сина [PERSON] , [INFO] - з матір`ю [PERSON] . Рішення набрало законної сили. З моменту розірвання шлюбу і по даний час [PERSON] повністю самоусунулась від виховання та утримання своєї доньки [PERSON] , переклавши всі батьківські обов`язки на заявника, а саме: життям дитини не цікавиться, зв`язків з нею не підтримує, не бере участі в її утриманні та забезпеченні всім необхідним для повноцінного розвитку та соціалізації. [PERSON] фактично є одноосібним піклувальником своєї неповнолітньої доньки, здійснює за нею постійний догляд, якого вона потребує, опікується її здоров`ям, дозвіллям, навчанням і забезпеченістю в побуті, повністю самостійно здійснює її утримання та виховання. Дані обставини повністю визнані зацікавленою особою [PERSON] , що підтверджується її заявою. Окрім цього, обставини, на які посилається [PERSON] , як на підставу заявлених ним вимог, підтверджуються також наступними доказами дослідженими судом. Так, письмовими свідченнями [PERSON] , засвідченими нотаріально 14.06.2023 року, підтверджується та обставина, що після розірвання шлюбу заявник із донькою [PERSON] проживали в м.Ужгороді, а з вересня по червень 2017 року разом з бабкою в [ADDRESS] .. Всіма питаннями щодо виховання доньки, її утримання, всебічного розвитку і забезпечення її всім необхідним займався виключно [PERSON] . В свою чергу, мати дитини [PERSON] самоусунулась від участі у вихованні доньки, майже не спілкувалась з нею, не брала участі у її житті та формуванні її як особистості. Всі витрати по утриманню дитини і забезпеченню їй належних та гідних умов життя також взяв на себе батько дитини і продовжує цим опікуватись по даний час. За весь час, що син з онукою проживали в с.Широкому Берегівського району, мати жодного разу не навідала дитину ані вдома, ані в школі, не поцікавилась, як йдуть у неї справи з навчанням, чи всього їй вистачає. Всіма організаційними питаннями щодо влаштування дитини до Широківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та забезпечення її всім шкільним приладдям, а так само і участю у батьківських зборах та шкільному житті [PERSON] , займався виключно батько - [PERSON] . З літа 2017 року [PERSON] разом із донькою [PERSON] переїхали до міста Ужгорода, де спочатку винаймали житло, а з 2021 року проживають з дозволу [PERSON] в належній їй квартирі по [ADDRESS] . Актом про встановлення факту проживання не за місцем реєстрації № 19/06 від 19.06.2023 року, складеним головою ОСББ «Осипенко 28» підтверджується, що [PERSON] , 1981 року народження та його донька [PERSON] , 2006 року народження, з 2021 року за згодою власника, без реєстрації проживають за адресою [ADDRESS] , разом (а.с.). Відповіддю Широківської ЗОШ І-ІІІ ступенів Виноградівської міськради від 15.06.2023 року № 02-19/119 підтверджується, що всі заяви щодо зарахування та відрахування [PERSON] до закладу освіти були подані батьком дитини - [PERSON] . За весь період навчання, і перебування дитини в освітньому закладі успіхами дитини переймався виключно батько, як і проявляв зацікавленість в рівні її розвитку, вихованні та соціалізації в учнівському колективі, відвідував всі урочистості, батьківські збори та інші заходи, що були пов`язані з участю його доньки [PERSON] в освітньому процесі та виховному процесах закладу. Мати дитини, [PERSON] , не брала активної участі та не цікавилася результатами навчання дитини у закладі освіти . Характеристикою, наданою Ужгородською СШ № 5 від 14.06.2023 року на неповнолітню [PERSON] 2006 року народження, підтверджується, що вихованням дівчинки протягом всіх років навчання з 01.09.2017 року займався виключно батько [PERSON] , який не один рік допомагав у роботі батьківського комітету класу і приділяв належну увагу вихованню доньки, допомагаючи їй у всьому. При цьому матір дитини відвідала школу лише один раз на святі останнього дзвоника в 2023 році. Копією декларації № 0001-Х9МЕ-ХМ00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, підтверджується, що суб`єктом звернення для укладення Декларації і законним представником неповнолітньої [PERSON] - виступав її батько [PERSON] . Відповіддю на адвокатський запит КНП «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 665/29/01-10 від 15.06.2023 року підтверджується, що медичним закладом при необхідності підтримується контакт саме з батьком неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] . За всі періоди отримання неповнолітньої медичних послуг у вказаному центрі за медичною допомогою для дитини звертався виключно батько - [PERSON] . З усього вище викладеного слідує, що Фактично заявник є одиноким батьком, що самостійно виховує та утримує свою неповнолітню доньку [PERSON] , 2006 року народження. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується. Дані конкретні правовідносини врегульовані нормами Цивільного процесуального кодексу України та Сімейного кодексу України. Відповідно до норм ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ж ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В ст. 157 Сімейного Кодексу України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. При цьому, згідно із ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ч.1 ст. 81 ЦПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Верховним Судом України звернуто увагу на те, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З вищенаведеного вбачається, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, як батька неповнолітньої і таке потрібне з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої доньки заявника, у тому числі, переміщення заявника і його дитини без нотаріальної згоди матері, заходів щодо лікування дитини, оздоровлення, можливої зміни місця мешкання та розвитку дитини в безпечних умовах тощо. Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає. З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення і такі підстави встановлені в судовому засіданні.

Outcome: approved