Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

03.08.2023 адвокат Хорошун О.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.11.1998 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області, актовий запис № 191. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.11.1998 сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Після вторгнення РФ до України позивач разом з чоловіком прийняла рішення виїхати з дітьми за межі України, після чого сімейне життя між сторонами припинилося, як фактичне фізичне проживання в зв`язку з віддаленістю країн проживання подружжя, так і фактичне спілкування. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, віддаленості країн та населених пунктів в яких останній рік проживає подружжя, а також діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, тому просила розірвати шлюб. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.07.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку розгляду справи від її представника - адвоката Хорошун О.В. надійшла заява, в якій остання просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано10.11.1998 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області, актовий запис № 191, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.11.1998. Від даного шлюбу мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із позовної заяви, спільне життя у подружжя не склалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного та фактично припинили шлюбні відносини. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із положеннями частини 1 статті 51 Конституції України, частини 1 статті 21 СК України, частини 1 статті 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105, частиною 1 статті 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги фактичні обставини справи, відносини між подружжям, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачу, за її заявою, слід залишити прізвище « [PERSON] », що відповідає приписам частини 1 статті 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved