Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

В грудні 2021 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся в особі уповноваженого представника до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 27000,24 грн. та судових витрат у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 26.01.2007 року між відповідачем [PERSON] та АТ КБ «Приват Банк» укладений кредитний договір № SAMDN40000011198793 від 26.01.2007 року, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 65884,61 грн. на термін до 25.01.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 27.09.2017 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича з заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Виконавчим написом нотаріуса від 20.10.2017 року задоволено стягнути заборгованість в розмірі 422695,58 грн., нараховану станом на 04.08.2017 року. Враховуючи положення ст..526, 529 ЦК України, винесення виконавчого напису не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, відтак прострочена заборгованість становить 58187,65 грн. Вказують, що оскільки з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в виконавчому написі приватного нотаріуса Швець Р.О. від 20.10.2017 року, тобто за період з 26.01.2007 року по 04.08.2017 року, то за період після подання заяви до нотаріуса від 27.09.2017 року, з 16.03.2012 по 23.10.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 27000,24 грн., яка складається з наступного: 19893,38 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 7106,86 грн. 3% річних від простроченої суми. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.12.2021року Сілантьєвою Е.С. відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 №2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави, вказана позовна заява підсудна Октябрському районному суду м. Полтави. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2022, зазначену справу передано у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Материнко М.О. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.02.2023 року цивільна справа прийнята до провадження, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~прибув,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~повідомлявся своєчасно\~та належним\~чином.\~Надав до\~суду клопотання\~про розгляд\~справи без\~його участі.\~Позовні вимоги\~АТ КБ\~«Приватбанк» підтримав\~в повному\~обсязі,\~просив їх\~задовольнити.\~Не заперечував\~проти винесення\~заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Заяв, клопотань до суду не надходило.\~Разом з тим, виклик відповідача у судове засідання 29.08.2023року здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади (Октябрського районного суду м. Полтави). Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.223ЦПК України\~зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно ст. ст.\~4,\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 26.01.2007 року між відповідачем та АТ КБ «Приват Банк» укладений кредитний договір № SAMDN40000011198793 від 26.01.2007 року, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 65884,61 грн. на термін до 25.01.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом, про що свідчить підписаний відповідачем договір. Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, в результаті чого АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. з заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Частиною 1 ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1\~ст.598\~ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1,2 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1\~ст. 1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною першою\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів та інших витрат за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №16392 від 20.10.2017 року. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З моменту винесення приватним нотаріусом виконавчого напису, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобов`язань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину виконання судового рішення. Відтак, після винесення приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення суми боргу, позивач має право на отримання інфляційного нарахування на суму боргу, виражене в національній валюті та на три проценти річних від простроченої суми боргу, згідно положень\~ст. 625 ЦК України. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 14.02.2018 року у справі № 564/2199/15-ц. Відповідно до наданого позивачем розрахунку індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 3 % річних від простроченої суми сума таких становить 27000,24грн., яка складається з наступного: 19893,38 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 7106,86 грн. 3% річних від простроченої суми. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ по справі, оскільки будь-яких доказів на спростування такого відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним. З огляду на те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № SAMDN40000011198793 від 26.01.2007 року в розмірі 27000,24 грн., яка складається з наступного: 19893,38 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 7106,86 грн. 3% річних від простроченої суми. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі\~ст. 141ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Outcome: approved