Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування позовних вимог вказала, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з березня 2002 року, який у грудні 2006 року було розірвано. Зазначає, що на її користь на утримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , з відповідача стягувались аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн., та в подальшому з вересня 2018 року у мінімальному розмірі. Після досягнення [PERSON] повноліття, стягнення аліментів припинилося. Вказує, що їх син [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання на контрактній основі та є студентом 1 курсу факультету публічного управління та права Державного університету «Житомирська політехніка». Пояснює, що відповідач не бере участі в утриманні сина, допускав заборгованість по аліментам. Вказує, що власних коштів на утримання дитини, що продовжує навчання, недостатньо, вона не може повністю забезпечити його повноцінне навчання та утримання. Навчальний заклад знаходиться у м. Житомирі, тому витрати навчання складаються з вартості навчання, що складає 18\~810 грн. на рік, вартості проїзду, підручників та придбання усього необхідного. Син позбавлений можливості працевлаштуватися оскільки навчається на денній формі навчання. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 4000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 року, але не довше ніж до досягнення ним віку двадцяти трьох років. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, заперечує проти задоволення вказаного позову, оскільки позивачем не обгрунтовано витрати пов`язані з навчанням сина. Зазначив, що твердження позивача щодо вартості навчання, яка становить 18\~810 грн. не підтверджені належними доказами. Вказує, що сплата аліментів на дитину, що продовжує навчання пов`язано з можливістю батьків надавати таку допомогу. Зазначив, що працює майстром по обробці граніту у ФОП [PERSON] , та отримує заробітну плату в мінімальному розмірі, при цьому за період 7(семи) місяців з грудня 2021 по травень 2022 року сукупний дохід за вирахуванням податків становив 10\~464 грн.. Пояснює, що місячний розмір його доходу складає 5232,20 грн., інших доходів не має, будь-яку іншу діяльність не здійснює. Додав, що одружений та на його утриманні перебуває неповнолітня донька. У зв`язку з чим у нього відсутня матеріальна можливість утримувати сина, що продовжує навчання, тому просить відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив позивач долучила договір про оплату освітніх послуг з навчальним закладом, де вказана вартість навчання, що складає 20900 на рік. Пояснила, що роботодавець позивача ФОП [PERSON] є його рідною сестрою, тому правдивість довідок про розмір його доходу сумнівна. Додає, відповідач не перебуває на обліку як безробітній. Воєнний стан не може бути перешкодою для влаштування на роботу для забезпечення своєї нової сім`ї та сплати аліментів для свого сина. Вказала, що відповідачем не надано доказів неможливості отримання доходу іншим чином. У запереченні відповідач вказав, що син мав можливість працевлаштуватися та заробляти кошти для отримання власного заробітку, так як навчальних тижнів у період 2021-2022 року було лише декілька, у зв`язку з поширенням на території України гострої распіраторної хвороби Covid-19. Крім того, в навчальних закладах запроваджувалась дистанційна форма навчання, що виключають витрати позивача на проїзд до навчального закладу. Додає, що наразі перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, а не є безробітнім, тому стати на облік не має змоги. Твердження позивача, що його роботодавець є його рідною сестрою не підтверджується будь-якими належними доказами. Щодо зміни місця роботи пояснив, що має навички роботи в каменеобробній сфері, яка потребує повної занйятості, тому не має можливості працювати в іншому місці. Представник позивача - адвокат Кушніренко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав вказаних у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача адвокат Василевська О.А. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила обґрунтувавши викладеними в відзиві на позовну заяву та запереченні доводами. Суд, розглянув справу, заслухав учасників процесу, дослідив матеріали справи та подані докази та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №120. Відповідно до довідки від 11.05.2022 № 44-21.00/1033 виданої проректором з науково-педагогічної роботи [PERSON] , слідує, що [PERSON] , [INFO] , є студентом Державного університету «Житомирська політехніка», факультету публічного управління та права, денної форми навчання. Навчання здійнюєтсья на контрактній основі. Як вбачається з копії договору про оплату освітніх послуг від 11.08.2021 року, загальна вартість навчання у Державному університеті «Житомирська політехніка» для [PERSON] , з 01.05.2021 до 30.05.2025 року становить 83\~600 грн. Вартість навчання на рік складає 20900 грн. З наданих позивачем копій квитанцій за 25.08.2021, 29.11.2021, 20.04.2022, 05.09.2022, 05.12.2022, 02.03.2023, 30.08.2023 слідує, що позивач постійно сплачує на рахунок Державного університету «Житомирська політехніка» кошти за оплату навчання сина [PERSON] . З копії довідки від 06.06.2022 №02, слідує, що відповідач [PERSON] , працює у ФОП [PERSON] , з 01.08.2018 р. за основним місцем роботи та займає посаду майстра по обробці граніту. Розмір заробітної плати за вирахуванням податків складає 5232 грн. З копій довідок про доходи, які охоплюють період часу з 01.01.2022 до 31.07.2023, слідує, що [PERSON] отримує дохід у мінімально розмірі. При цьому розмір отримуваного ним доходу у ФОП [PERSON] є непостійним, є місяці у які заробітна плата не нараховувалася та не виплачувалася взагалі, тобто дохід складав 0 грн. Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до вимог ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 гривень. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», визначено, що з 1 січня 2023 року мінімальна заробітна плата становить 6700 гривень. Враховуючи вказане, вбачається, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання передбачене зокрема за наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] , не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює (доказів іншого суду не надано). Навчається на денній формі на контрактній основі, вартість якого становить 20\~900 грн. на рік. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує дохід у мінімальному розмірі,який згідно наданих ним довідок станом на квітень липень 2023 року в середньому складає 5007 грн. Позивач вказує, що розмір аліментів пов`язаний з тим, що навчальний заклад сина знаходиться у м. Житомирі, що зумовлює постійні витрати на дорогу. Однак вказана обставина не підтверджена належними доказами. Водночас суд враховує, що починаючи з 2020 року внаслідок поширення на території України гострої распіраторної хвороби Covid-19 запроваджувались карантинні заходи по всій території України, а з 24.02.2022 року у зв`язку з воєнною агресією рф на території України введено воєнний стан. Такі обставини стали каталізатором впровадження дистанційної форми навчання у тому числі у вищих навчальних закладах, тому враховуючи ці загальновідомі обставини очевидним є те, що витрати пов`язані з проїздом до місця навчання не мають регулярного (щоденного) характеру. Поряд з цим, суд враховує, що навчальний заклад знаходиться у м. Житомирі, а дитина проживає разом з матір`ю в м. Коростишеві та у разі необхідності несе витрати на проїзд до місця навчання зокрема для складення відповідних іспитів, заліків, екзаменів, тощо, однак у меншому розмірі. При визначенні розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , що продовжує навчання, суд враховує конкретні обставини даної справи з огляду на надані сторонами докази. При цьому суд звертає увагу не тільки на матеріальне становище платника аліментів, а також на те, що на батьків законодавець у рівному обсязі покладає обов`язок утримання дитини на належному рівні та враховує, що [PERSON] , який продовжує навчання, потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання для продовження навчання, тому потреба позивача у стягненні аліментів на утримання сина, що продовжує навчання є виправданою. Безумовно наданий відповідачем розмір доходу у розмірі 5000 грн. не може бути єдиною підставою вважати, що він взагалі не може надавати матеріальну допомогу та є неспроможним. Твердження щодо впровадженого на території України воєнного стану не позбавляє його можливості отримувати сторонній дохід та влаштуватись на роботу рівень доходу якої буде достатнім для забезпечення його сина та нової родини. Як вбачається з наданих ним довідок тривалий період часу він взагалі не працював та не отримував дохід, тому мав достатньо часу та можливостей влаштуватися на іншу роботу, а характер та інтенсивність бойових дій на території Житомирської області не були такими, що стали на заваді знайти оплачувану роботу до цього часу. Адже у заперечені відповідач акцентував, що його син не позбавлений можливості працювати та отримувати самостійних дохід, так як внаслідок воєнних дій навчання у навчальних закладах фактично не провадилось, тому суд критично ставиться до доводів відповідача стосовно неможливості сплачувати аліменти для сина. Доказів того, що відповідач має певні обмеження, які не дозволяють йому працювати надано не було, а надані медичні довідки щодо його звернення до лікаря не містять висновків його непрацездатності. Суд враховує надані сторонами докази щодо джерела доходу платника аліментів, а також обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Так, позивачем будь-яких доказів щодо більшого розміру доходу відповідача, чи наявність у нього рухомого нерухомого майна, яке було придбано за вказаний період часу, здачі його в оренду, що вказує на фактичне отримання ним доходу у більшому розмірі чи наявність дороговартісних покупок, що перевищують його рівень доходу та можуть бути свідченням отримання коштів з інших джерел не надано, а матеріали справи не містять. У зв`язку з чим суд при визначенні розміру аліментів виходить з того, що вартість навчання становить 20\~900 грн. на рік, за 10 місяців навчального року, що складає, 2090 грн. на місяць. А враховуючи, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, тому з огляду на майновий стан відповідача, вартість навчання, а також потребу позивача на мінімальні витрати на утримання сина, враховуючи розмір заявлених позовних вимог, їх обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до потреб дитини, що продовжує навчання та надані докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1250 грн. щомісячно. Згідно з\~ч.\~1,\~2,\~6\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позовні вимоми задоволено частково, що у відсотковому значення становить 31,25 % тому відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 310,13 грн., а інша частина судового збору компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~ Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.181,182,184 СК України,

Outcome: partial