Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

[INFO] у м. Армавір народилася [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.04.2017 матір`ю дитини є громадянка України [PERSON] , а батьком громадянин України [PERSON] . Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З пояснень позивача, показань свідків судом встановлено, що відповідач з 2018 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] , що полягає у тому, що весь цей час він дитину не бачив, не опікувався її станом здоров`я, не доглядав за нею, матеріальну допомогу не надавав, його місце проживання та перебування невідомо близьким родичам. [PERSON] в період часу з вересня 2021 року по березень 2022 року відвідувала КДНЗ (ясла-садочок) № 8 «Усмішка» у м. Краматорську Донецької області, до садочку її водили почергово бабуся [PERSON] та вітчим [PERSON] , що підтверджується листом директора КДНЗ № 8. Батька дитини у садочку ніхто не бачив. Згідно відповіді КНП «ЦПМСД №1» КМР відповідач по справі жодного разу не з`являвся у лікарні, де перебувала на обліку [PERSON] . До 24.02.2022 [PERSON] фактично мешкала разом із матір`ю [PERSON] , вітчимом [PERSON] , братом та сестрами у м. Краматорську, а з квітня 2022, як внутрішньо переміщена особа, мешкає у м. Дніпрі. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] суд повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зокрема ставлення відповідача до дитини, приходить до висновку, що зазначені вище фактори поведінки, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме та систематичне ухилення відповідача від виховання сина і нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про його винну поведінку щодо дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 28.03.2023 позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] є недоцільним. Вказаний висновок мотивовано тим, що в матеріалах справи не має достатньо доказів. Однак, суд не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , так як орган опіки та піклування не взяв до уваги надані позивачем довідки, показання свідків, не вжив заходів щодо встановлення усіх обставин, які мають значення для вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Тобто, висновок є формальним і суперечить встановленим судом обставинам справи. Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність обґрунтованих підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки. Крім того, виходячи з приписів ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України\~та\~Закону\~України «Про судовий збір», у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору (є особою з інвалідністю 1 групи) з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~073,60 грн.

Outcome: approved