Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] 23 серпня 2023 року звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про видачу обмежувального припису. \~ \~ \~ \~В заяві заявник вказала, що на праві власності їй належить частка квартири за [ADDRESS] (колишня назва - « [INFO] »). Відповідне майно належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.09.2004 року Відкритим акціонерним товариством «АК» Свема» (відомості про реєстрацію права власності внесені до Державного реєстру речових прав па нерухоме майно за №147566313 від 01.06.2007 року). У даній квартирі [PERSON] проживає разом із своїм чоловіком - [PERSON] , шлюб між ними був зареєстрований 25.08.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції. \~ \~ \~ \~У той же час. місце проживання [PERSON] фактично зареєстровано за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Дане житло належить на праві власності її чоловіку. \~ \~ \~ \~Між сторонами наразі існують складні стосунки, оскільки заявник остаточно дійшла висновку про різні погляди на побутові питання. Свого часу сторони спільними зусиллями щиро намагалися знайти порозуміння, але спроби виявилися марними, оскільки у підсумку [PERSON] своїми діями остаточно засвідчив відсутність наміру зберегти міцні сімейні взаємини у родині. Протягом поточного року відношення чоловіка до заявниці значно погіршилося, що знаходить своє відображення у проявах психологічного тиску, а також прямих погрозах застосування фізичного насильства по відношенню до неї у тих випадках, коли точка зору у низці побутових питань відрізняється від його особистої думки. Так, особливо будучи у стані алкогольного сп`яніння [PERSON] застосовував до дружини словесні образи, погрози, приниження, залякування, демонструючи при цьому силу та агресію. Є реальні підстави вважати, що погрози можуть бути реалізовані, оскільки подібна поведінка вже призвела до того, що 29.06.2023 на підставі раптово виниклої агресії, знаходячись у квартирі за місцем фактичного проживання, [PERSON] в черговий раз вчинив сварку та образив [PERSON] , оскільки допустив ца її адресу принизливі вислови, що супроводжувалося нанесенням тілесних ушкоджень останній. Внаслідок таких дій [PERSON] як постраждала особа, звернулася до Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Сумській області. За даним фактом були внесені відомості до ЄРДР та проведені необхідні слідчі дії. під час яких усі викладені обставини знайшли своє підтвердження. 12.07.2023 року матеріали кримінального провадження відносно [PERSON] були скеровані з обвинувальним актом до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, де знаходяться на розгляді (кримінальна справа №589/3700/23, провадження 1-кп/589/608/23). \~ \~ \~ \~Крім цього, 30.06.2023 працівниками поліції також видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника за №222551 із вимогами залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а також накладено заборону протягом 10 діб перебувати з нею разом у місці її проживання та у будь-який спосіб контактувати. \~ \~ \~ \~Після вчинення відносно себе кримінального правопорушення [PERSON] вимушена була також звернутися за кваліфікованою допомогою до лікаря-психіагра Комунального некомерційного підприємства «Шосткинська центральна районна лікарня», а 11.07.2023 також отримала письмове направлення особи, яка постраждала від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі, до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. В судовому засіданні заявниця та її представник свої вимоги підтримали в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] вимоги визнав частково, вказуючи, що заявник не проти того, щоб він проживав з нею, відвідував квартиру. Ці обставини заявник заперечила, на задоволенні заяви наполягає. Суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково враховуючи таке. Згідно із статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону №2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону №2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Відповідно до ст. 24 Закону №2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник (ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII). Згідно із ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону №2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно із ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Судом також враховано, що існує факт домашнього насильства з боку [PERSON] відносно [PERSON] , що може негативно вплинути на психічне здоров`я останньої. Відтак дії [PERSON] щодо дружини [PERSON] , а саме, словесні образи, погрози, приниження, залякування, демонстрування при цьому агресії, свідчать про те, що станом на сьогодні існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що життя і здоров`я заявника, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд, вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявника, а тому приходить до висновку про часткове задоволення заяви, тобто, видати обмежувальний припис, яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , а саме: - заборонити [PERSON] строком на 6 місяців перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] строком на 6 місяців наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - строком на 6 місяців заборонити [PERSON] вести телефонні переговори із заявником або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; - заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати та в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею протягом 6 місяців. Суд вважає, що вимога щодо встановлення заборони наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання [PERSON] є невиправданою, враховуючи, що [PERSON] проживає у багатоквартирному будинку, а відстань в 300 метрів не дозволить [PERSON] корстуватись місцями загального користування. Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган міської ради за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial