Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

У травні 2022 року заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 78155 грн, посилаючись на вчинення відповідачем кримінального правопорушення та завдання внаслідок цього шкоди. В обґрунтування вимог зазначено, що Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області 28 вересня 2021 року винесено ухвалу про закриття кримінального провадження у справі № 683/747/20 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України на підставі статті 49 КК України. Так, вході досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , обіймаючи згідно розпорядження голови Старокостянтинівської РДА № 111/2014-р/к від 27.06.2014 посаду начальника відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, являючись державним службовцем 13 рангу, посадовою особою, яка згідно «Положення про відділ освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації», затвердженого розпорядженням голови районної державної адміністрації № 142/2015-р від 01.09.2015 здійснює керівництво відділом, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, є головним розпорядником коштів, які виділяються відділу з районного бюджету на утримання комунальних закладів освіти, представляє інтереси відділу у взаємовідносинах з іншими структурними підрозділами РДА, органами виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, тобто службовою особою органу державної влади, яка наділена повноваженнями, пов`язаними з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою сприяння в одержанні неправомірної вигоди фізичною особою - підприємцем [PERSON] , спричинив істотну шкоду інтересам держави у вигляді розтрати бюджетних коштів Старокостянтинівської районної державної адміністрації в сумі 78 155 грн., а також у вигляді підриву авторитету відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, оскільки його діями створене уявлення, що особи, які повинні діяти в інтересах держави, не є добросовісними та сумлінними, діють не в інтересах держави, поставив під сумнів можливість забезпечення державою ефективного управління відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, а також дискредитував можливість здійснення керівництвом відділу фінансово-господарської діяльності при наступних обставинах. Так, [PERSON] , перебуваючи у приміщенні відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, що по вул. Пушкіна, 7 в м. Старокостянтинів, достовірно знаючи, що фізична особа - підприємець[PERSON] (ЄДРПОУ [NUMBER] , яка здійснює свою підприємницьку діяльність по [ADDRESS] ), має можливості поставити у відділ освіти товар - дрова відповідної якості, які б відповідали державним стандартам та технічним умовам ГОСТ 3243-88 «Дрова» не має, оскільки в наявності мала тільки відходи первинної деревообробки - обаполи (горбики, обрізки та відрізки), які вимогам ГОСТ 3243-88 не відповідають, в зв`язку з чим по ринкових цінах дров не реалізовуються та їхня ціна є нижчою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, переслідуючи мету сприяти в одержанні неправомірної вигоди фізичній особі - підприємцю [PERSON] , за участі чоловіка останньої - [PERSON] , 29.06.2016 уклав договір купівлі-продажу № 269 (далі - Договір), на придбання товарно-матеріальних цінностей - дров за завищеною ринковою ціною, та при цьому достовірно значи, що фактично будуть поставлені не дрова, а відходи первинної деревообробки - обаполи (горбики, обрізки та відрізки). Як випливає з умов договору, відповідно до п. 1.1. ФОП [PERSON] зобов`язується поставити у відділ освіти дрова, вартістю 500 грн. за 1 м. куб. на загальну суму 100 тис. грн., які відповідно до п. 2.1 Договору повинні бути відповідної якості, відповідати державним стандартам та технічним умовам, при цьому оплата за їх постачання згідно розділу 3 Договору здійснюється після одержання товару на підставі виписаних накладних. Не ставлячи до відома підлеглих матеріально-відповідальних працівників про заключення договору № 269 від 29.06.2016 на вищевказаних невигідних для відділу освіти умовах, [PERSON] дав усну вказівку заступнику головного бухгалтера відділу освіти Франко Т.В. вказаний Договір зареєструвати в Старокостянтинівському управлінні Державної казначейської служби, що та і зробила виконуючи вказівку керівника та не усвідомлюючи, що згідно вказаного договору дрова належної якості поставлені не будуть та їхня ціна є завищеною, зареєструвавши Договір 07.07.2016 в Старокостянтинівському управлінні Державної казначейської служби під № 2275. В подальшому [PERSON] , перебуваючи у приміщенні відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, що по вул. Пушкіна, 7 в м. Старокостянтинів, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби,продовжуючи свій злочинний намір, направлений на сприяння в отриманні неправомірної вигоди у вигляді бюджетних коштів фізичної особи - підприємця [PERSON] , достовірно знаючи, що згідно укладеного Договору № 269 від 29.06.2016 дрова належної якості, які б відповідали державним стандартам та технічним умовам ГОСТ 3243-88 «Дрова. Технические условия» об`ємом 200 куб. м. вказаним підприємцем у відділ освіти не поставлені, а поставлено лише 136,53 куб. м. відходів первинної деревообробки - обаполи (горбики, обрізки та відрізки), які вимогам ГОСТ 3243-88 «Дрова» не відповідають, 22.08.2016 надав усну вказівку завідувачу складу відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації Миколайчук О.В. підготувати та підписати накладну № 25 про отримання від ФОП [PERSON] дров в кількості 200 куб. м. на загальну суму 100 тис. грн., що та і зробила, виконуючи вказівку керівника та не будучи обізнаною в тому, що дрова поставлені не в повному обсязі та не зазначеної в договорі якості. Окрім цього, [PERSON] , перебуваючи у приміщенні відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, що по вул. Пушкіна, 7 м. Старокостянтинів, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби,продовжуючи свій злочинний намір, направлений на сприяння в отриманні неправомірної вигоди ФОП [PERSON] , не отримавши згідно укладеного Договору № 269 дрова належної якості та відповідного об`єму, всупереч п. 2.1, п. 3 Договору, 23.08.2016 надав усну вказівку бухгалтеру відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації Франко Т.В. підготувати платіжне доручення № 473 про переведення на рахунок ФОП [PERSON] коштів в сумі 100 тис. грн. за ніби-то поставлені у відділ освіти дрова згідно договору № 269 та накладної № 25 від 22.08.2016, що та і зробила, виконуючи вказівку керівника та не будучи обізнаною в тому, що дрова поставлені не в повному обсязі та не зазначеної в договорі якості. В подальшому, на підставі накладної № 25 від 22.08.2016 та платіжного доручення № 473 від 23.08.2016, Старокостянтинівським управлінням Державного казначейства 25.08.2016 бюджетні кошти в сумі 100 тис. грн. з рахунку відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА № 35418001184550, відкритому в ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, перераховано на банківський рахунок ФОП [PERSON] № [NUMBER] , відкритому в Філії Рівненське обласне управління ПАТ «Ощадний банк України», які останнім використано на власні потреби. В той же час, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 5438-5450/16-26 від 05.05.2017, досліджувані об`єкти, які поставлені ФОП [PERSON] у загальноосвітні заклади Старокостянтинівського району Хмельницької області на виконання умов договору купівлі-продажу № 269 від 29.06.2016, а саме: с. Грибенинка (Грибенинська ЗОШ І ст. - 3,2 куб. м.), с. Губча (Губчанський НВК - 9,6 куб. м.), с. Волиця-Керекешина (Волице-Керекешинська ЗОШ І ст. - 3,15 куб. м.), с. Пеньки (Пеньковецький НВК - 8 куб. м.), с. Радківці (Радковецький НВК - 18 куб. м.), с. Попівці (Поповецький НВК - 10 куб. м.), с. Ладиги (Ладигівський НВК - 28 куб. м.), с. Лажева (Лажівська ЗОШ І-ІІ ст. - 16,98 куб. м.), с. Малий Чернятин (Малочернянська ЗОШ І-ІІ ст. - 18 куб. м.), с. Стецьки (Стецьківський НВК - 13,3 куб. м.), с. Підгірне (Підгірнянська ЗОШ І ст. - 8,3 куб. м.), є обаполою (горбиками, обрізками та відрізками) відходами первинної деревообробки, які не відповідають ГОСТ 3243-88 «Дрова. Технические условия» за товарними характеристиками. Загальна вартість товару - обаполи (горбики, обрізки та відрізки) хвойних порід об`ємом 136,53 куб. м., що фактично поставлені ФОП [PERSON] на виконання умов договору № 269 від 29.06.2016 та накладної № 25 від 22.08.2016 року станом на 29 червня 2016 року становить 21 845 грн. без ПДВ, за умови, що станом на 29 червня 2016 року, вона мала відповідні якісні показники. Окрім цього, згідно даного висновку експерта встановлено, що ринкова вартість дров паливних сосни 1 м. куб. за умови реалізації з франко-нижнього складу, станом на 29 червня 2016 року становить 356 грн. без ПДВ, а ринкова вартість дров паливних хвої 1 м. куб. за умови реалізації з франко-нижнього складу, станом становить 345 грн. без ПДВ. Таким чином, внаслідок умисних дій, які виразилися у зловживанні [PERSON] своїм службовим становищем, вчиненими всупереч інтересам служби, направленим на одержання неправомірної вигоди фізичною особою - підприємцем [PERSON] , державним інтересам заподіяна істотна шкода в сумі 78 155 грн. (689 грн. х 100 = 68 900 грн.), у вигляді зайвого перерахування вказаної суми бюджетних коштів Старокостянтинівської районної державної адміністрації на рахунок ФОП [PERSON] , оскільки дрова на виконання умов договору купівлі-продажу № 269 від 29.06.2016 у відділ освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації були поставлені неналежної якості, за завищеними цінами та не в повному об`ємі. Крім того, [PERSON] безпосередньо завдав істотної шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, оскільки описаними вище діями поставив під сумнів можливість забезпечення державою ефективного управління відділом освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, а також дискредитував можливість здійснення керівництвом відділу фінансово-господарської діяльності, адже такими його діями створене уявлення, що особи, які повинні діяти в інтересах держави, не є добросовісними та сумлінними, діють не в інтересах держави, внаслідок чого збільшуються витрати державного бюджету, погіршується його фінансово-економічний стан, що ускладнює виконання Старокостянтинівською районною державною адміністрацією своїх функцій. Тому на підставі ст.1166 ЦК України, просить вимоги задовольнити. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засідання позов не визнав, пояснивши при цьому, що його діями не завдано шкоди державі, оскільки замість неналежної якості дров було поставлено деревне вугілля, а кримінальне провадження він просив закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки дуже довго тривало досудове розслідування та судовий розгляд і він втомився. Представник відповідача адвокат Шкодяк І.А. просив відмовити у задоволення позову, оскільки шкоди державі не завдано, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить висновків, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частин першої, сьомої статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як встановлено судом, ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2021 року (справа № 683/747/20) [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.364 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрито та цивільний позов прокурора залишено без розгляду. Частиною першою статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності (делікту) є склад цивільного правопорушення, необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань встановлено статтею 1166 ЦК України. Згідно з положеннями статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 (абз. 5) постанови від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним Кодексом. Інститут звільнення від кримінальної відповідальності не означає декриміналізації діяння, а звільняє конкретних осіб від відповідальності за злочин, що ними було вчинено. Відтак звільнення від кримінальної відповідальності не означає виправдання особи чи визнання її невинуватою. При цьому, нормами КПК України не передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження у справі. Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в такому разі потерпілий непозбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної злочином шкодив порядку цивільного судочинства, бо за змістом статті 49КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину Відповідний висновок виклав Верховний Суд в постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19, від 17 листопада 2020 року у справі №333/6733/16-к, провадження № 51-4179км20, ухвалах від 02 грудня 2020 року у справі №509/4247/17, провадження №51-5696ск20, від 27 січня 2021 року у справі №140/1547/15-к, провадження №51-336ск21, від 19 березня 2021 року у справі №451/1380/17, провадження №51-1253ск21. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Недоведеність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тягне за собою відмову в позові. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Одним із найважливіших положень про судові докази є правила про їх належність та допустимість. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимість доказів означає, що суд обмежений нормами права у виборі засобів доказування, перелік яких визначено частиною другою статті 76 ЦПК України. Відповідно достатті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Виходячи із загальних принципів оцінки доказів, сформульованих у статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, згідно частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд звертає увагу на те, що кримінальне провадження щодо [PERSON] було закрито не з причин відсутності події або складу злочину, а саме через збіг строків притягнення до кримінальної відповідальності за діяння, передбачені частиною 1 статті 364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди державним інтересам. Звільнення від кримінальної відповідальності з підстав частини першої статті 49 КПК України не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, що кореспондується з положеннями частини першої статті 1177 ЦК України та частинами першої, сьомої статті 128 КПК України. Водночас за змістом частини шостої статті 82 ЦПК України, не лише вирок, але і ухвала про закриття кримінального провадження із звільненням від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду у цивільному провадженні виключно в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Відповідно до частини третьої статті 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. Тобто якщо [PERSON] не погоджувався з суттю пред`явленого йому обвинувачення чи підставою закриття кримінального провадження, яка не є реабілітуючою, він був вправі заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави і наполягати на своєму повному виправданні (реабілітації). Посилання відповідача на те, що ні під час судового розгляду справи, ні зараз він не визнає своєї вини за ч. 1 ст. 364 КК України правового значення не мають, так як визнання вини не є умовою звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності. Як випливає з частини першої статті 44 КК України, звільненню від кримінальної відповідальності підлягає лише «особа, яка вчинила кримінальне правопорушення». Аналогічне формулювання міститься і в частині першій статті 49 КК України, відповідно до якої «особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули такі строки…» Відтак звільнятися від кримінальної відповідальності може лише особа, яка є винною у вчинення кримінального правопорушення. З цих мотивів, власне, відповідну підставу звільнення від кримінальної відповідальності в теорії і вважають нереабілітуючою. З урахуванням наведених вимог закону і встановлених фактичних обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідно до пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, позивач звільнений від сплати судового збору у справах про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 2270 грн.

Outcome: approved