Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У липні 2023 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1327,62 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» до 01.01.2019 року здійснювало постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі укладеного договору про користування електричною енергією від 21.03.2010 та відкритого особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідач в порушення зазначених норм та умов Договору не виконує свої обов`язки належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1327,62 гривень з причин несплати у повному обсязі виставлених рахунків за період з 01.10.2017 року по 01.01.2019 року, яку представник позивача простить стягнути з відповідача за рішенням суду, а також витрати по оплаті судового збору у сумі 2684,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відносини між Енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються договором купівлі-продажу, оскільки електрична енергія є товаром. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357, із наступними змінами та доповненнями та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312. Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі договору № 573502087 про користування електричною енергію укладеного з [PERSON] , постачає відповідачу електричну енергію на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . За період з 01.10.2017 по 01.01.2019 відповідачем використано електричної енергії у кількості 1500 кВт вартістю 1364,04грн., але сплачено 36,42грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач обов`язки по сплаті за використану електроенергію в повному обсязі не виконує, у зв`язку з чим з 01.10.2017 по 01.01.2019 виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1327,62грн. Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12, 13 ЦПК України. На підтвердження, того, що відповідачем обов`язки по сплаті за використану електроенергію не виконуються в повному обсязі, у зв`язку з чим утворився борг у сумі 1327,62 грн., позивачем надано копію договору № 573502087 про користування електричною енергію, роздруківки особового рахунку відповідача та розрахунок заборгованості за електричну енергію. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами по справі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1327,62 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2684,00 грн., які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved