Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

11 квітня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти: на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , тимчасово проживаючого на території Німеччини у [ADDRESS] , в розмірі 15 000 гривень; на користь неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , тимчасово проживаючого на території Німеччини у [ADDRESS] , в розмірі 15 000 гривень. Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Дергачівського районного суду Харківської області та Борівського районного суду Харківської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 11.04.2023 року справа № 535/541/23 передана головуючому судді Мальцеву С.О. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 21.04.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі: на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , тимчасово проживаючого на території Німеччини у [ADDRESS] , в розмірі 15 000 гривень; на користь неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , тимчасово проживаючого на території Німеччини у [ADDRESS] , в розмірі 15 000 гривень, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебували майже 20 років у цивільному шлюбі. Від цивільного шлюбу сторони по справі мають двох дітей, які проживають з позивачкою і на утримання яких [PERSON] просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі , а саме по 15 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивач по справі [PERSON] у судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань, уточнень та доповнень до позову на адресу Котелевського районного суду Полтавської області не надходило. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач по справі [PERSON] 17.07.2023 року надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, просив позов задовольнити частково, пояснивши суду, щодо визначеної позивачем суми аліментів на утримання дітей щомісячно по 15 000 грн., просить врахувати , що на даний час його син досяг повноліття та продовжує навчання, тому отримує стипендію за навчання. Згідно із посвідченням серії [NUMBER] виданого на ім?я гр. України [PERSON] , 1950 року народження вона є пенсіонером за віком майже 18 (вісімнадцять) років та перебуває на утриманні свого рідного сина гр. України [PERSON] , який постійно за нею піклується та допомагає у купівлі ліків та продуктів харчування. Також у відзиві відповідач зазначає що визнає стягнення аліментів в наступному порядку : аліменти на користь сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, доходу на період його навчання; аліменти на користь неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття дитини. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до переконання, що позовні вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено: Позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у цивільному шлюбі майже 20 років . Від цивільного шлюбу сторони по справі мають двох дітей: неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та перебувають на повному її утриманні. На даний час встановлено що позивачка з дітьми тимчасово проживають на території Німеччини у [ADDRESS] . [PERSON] просить стягнути аліменти на дітей в твердій грошовій сумі , а саме по 15 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що син - [PERSON] , [INFO] на даний час досяг повноліття та продовжує навчання у Державному біотехнологічному університеті на денному факультеті мехатроніки та інжинірингу з 06.09.2022 року по 30.06.2026 року. ( а.с 23) Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За правилами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Надання відповідачем допомоги дітям в грошовій формі суд розцінює, як добровільне виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, піклування про здоров`я, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, оскільки обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, а також кореспондується зі ст.180 СК України. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 50 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів , стаття 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини , стаття 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та отримує щомісячну заробітну плату, а саме займає посаду заступника начальника Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, а розмір місячної заробітної плати становить від 36 000, 00 грн. до 54 000, 00 грн. Тому, беручи до уваги що позивач просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а відповідач часково визнав у аліменти в частині від заробітку, а 1/4 частина від наявного наразі найменшого заробітку становить 9 000 грн. , то суд вважає за можливе і необхідне задовольнити частково вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дітей та вказує щомісячну суму аліментів в розмірі 15 000.00 грн. на кожну дитину, що суд вважає є завищеним з врахуванням поданих сторонами доказів і тому необхідним є стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі: на користь повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 11.04.2023 року й до моменту закінчення навчання - 30.06.2026 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 річного віку; на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , аліменти на користь неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 9 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 11.04.2023 року й до досягнення дитиною повноліття. Крім того в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь держави судовий збір в розмірі 1073, 60 грн. Також суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial