Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 27.09.2019 року між відповідачем та АТ «Альфа-Банк» було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 5011900056, згідно умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту. Однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 року має заборгованість перед банком в розмірі 44247,97 грн. При цьому, 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 5011900056в розмірі 44247,97 грн, а також понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. 16.06.2023 року ухвалою суду (а.с.41-42) було відкрите провадження у даній справі із проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати на адресу суду відзив на позов, а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, відповідно, відзив на позовну заяву та заперечення не подав. В судове засідання представник позивача АТ «СЕНС БАНК» не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином. При цьому, представник за довіреністю позивача - Рудницький Ю.І. подав до суду через систему «Електронний суд» заяву (клопотання) від 17.08.2023 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив про підтримання в повному обсязі заявлених позовних вимог в повному обсязі та про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-6 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка відповідача від 03.08.2023 року, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. 27.09.2019 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Альфа Банк» з анкетою-заявою про акцент публічної пропозиції банку на укладення договору про його банківське обслуговування (а.с.4 на звороті) разом із самим зазначеним акцептом (а.с.7) та офертою на укладення угоди про надання кредиту № 5011900056, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с.4), предметом якої був кредит готівкою в розмірі 62628,4 грн на строк 42 місяці під процентну ставку 18,99 % річних. При цьому, 27.09.2019 року відповідачем [PERSON] було підписано паспорт вище зазначеного споживчого кредиту (а.с.5 і 6 на звороті), в якому також обумовлено такі суттєві умови кредиту як його готівкова форма, розмір в сумі 62628,4 грн, строк 42 місяці та розмір процентної ставки 18,99 % річних. Таким чином 27.09.2019 року між відповідачем [PERSON] та АТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір, який в сукупності становлять вище згадані документи. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту в розмірі 62628,4 грн, що підтверджує меморіальний ордер від 27.09.2019 року № 636328 (а.с.12) про перерахування кредитних коштів за кредитним договором № 5011900056відповідачу [PERSON] та виписка по особовому рахунку (а.с.13) 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Однак, відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 року має заборгованість перед банком. З розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.11) вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором у гривні № 5011900056 станом на 22.01.2023 року становить 44247,97 грн, яка складається з наступного: 24482,75 грн - заборгованість за кредитом, 4037,40 грн - заборгованість по відсотках, 15727,82 грн - заборгованість по комісії. Досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань від 12.04.2023 року (а.с.28), яка була надіслана відповідачу [PERSON] рекомендованим поштовим відправленням № 0504560515020 (а.с.30-32), представник АТ «СЕНС БАНК» звернувся до відповідача щодо погашення заборгованості в розмірі простроченого боргу, а у випадку не виконання - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом. Дана вимога залишилась відповідачем без реагування. Згідно ч.1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що позивач виконав перед відповідачем свої обов`язки по угоді про надання кредиту № 5011900056 від 27.09.2019 року, надавши кредит відповідно до умов договору, а відповідач взяті по договору обов`язки не виконав, суму кредиту, відсотки за користування кредитом та нараховану комісію не повернув, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем на загальну суму 44247,97 грн, а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву та доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] ґрунтуються на законі та укладеному договорі та підлягають повному задоволенню. Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2684,00 грн сплаченого останнім при поданні до суду позовної заяви, згідно меморіального ордера від 26.04.2023 року № 1714715085 (а.с.1).

Outcome: approved