Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 23 лютого 2021 року, актовий запис № 40, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати. Свої вимоги мотивує тим, що 23.02.2021 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного сімейного життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. У зв`язку з чим в сім`ї часто відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинені з липня 2022 року і з того часу спільне господарство не ведуть. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки їхні конфлікти, безпідставні сварки, в тому числі у присутності дитини, недовіра призвели до припинення шлюбних відносин. Вони з відповідачем проживають окремо, а строк на примирення не дасть бажаного результату. Дитина проживає разом з нею, одночасно вона не заперечує проти того, щоб батько брав участь у вихованні та утриманні дитини чи спілкувався з нею. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Вказав, що вони з позивачкою проживають окремо, а збереження їхньої сім`ї за умов, що склалися між ними, неможливе. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 25 липня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 23 лютого 2021 року, який зареєстрований Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ),актовий запис № 40, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 23.02.2021 (а.с. 3). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.06.2022, за час шлюбу у сторін народився [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 200 (а.с. 5). Сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Малолітня дитина проживає разом з матір`ю. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: беручи до уваги пояснення сторін, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що між сторонами склалися неприязні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. [PERSON] не бажає зберігати сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечив [PERSON] , визнавши позов. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Заперечень щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, позивачкою по справі, не поступало. Позивачка просить також після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю, якій прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 7), однак у судовому засіданні просила вказані витрати покласти на неї. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved