Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк» або «Позивач») до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 27 березня 2007 року між сторонами у справі було укладено договір б/н у формі заяви, відповідно до якого позивач встановлює відповідачу кредитний ліміт. АТ КБ «Приватбанк» повністю виконав вимоги Договору, надавши [PERSON] кредит. Відповідач зобов`язання за договором виконував не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 13 лютого 2023 року у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 55 819,49 грн., з яких: 49 541,33 грн. (заборгованість за тілом кредиту); 6 278,16 грн. (заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом). Вказану суму позивач просив стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовом надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачем до суду подано письмові пояснення та розрахунок, з якого вбачається, що в анкеті-заяві, яка була подана ним до Приватбанку, вони узгодили процентну ставку лише на суму кредитного ліміту 1 500 гривень. Нарахування відсотків на збільшений кредитний ліміт відповідач фактично не визнає, оскільки він не погоджував ці умови з банком. В судове засідання відповідач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до умов кредитного договору № б/н від 27.03.2007 р., укладеного в формі анкети-заяви, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 1500 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 3 % на місяць. Строк дії картки встановлено до 27 березня 2015 року. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Суд враховує доводи відповідача щодо того, що підписана ним анкета-заява містить конкретні умови, які узгоджені сторонами: кредитний ліміт - 1 500 гривень; відсотки - 3 % річних на місяць. Суд погоджується з доводами відповідача щодо необґрунтованості нарахування відсотків на суму, яка перевищує кредитний ліміт в розмірі 1 500 гривень, оскільки це не відповідає умовам, узгодженим сторонами. Загальна сума відсотків, які могли б бути нараховані на вказану суму (1 500 гривень) за період з 27 березня 2007 року по 13 лютого 2023 року (5 803 дні), виходячи з процентної ставки 36 % річних становить: 36 % * 5 803 дні * 1 500 грн. = 8 704,50 грн. Оцінюючи позовні вимоги в даному контексті та аналізуючи розрахунок позовних вимог, наданий банком, суд зазначає, що на дві частини, які викладені в різній формі: за період з 28.04.2007 по 31.05.2015 і з 01.06.2015 по 13.02.2023. При цьому суму нарахованих та сплачених відсотків можливо достовірно встановити лише з розрахунку за першим періодом. За період з 28.04.2007 по 31.05.2015 сума сплачених [PERSON] відсотків становить 11 188,43 грн. Максимальна сума відсотків, які могли б бути нараховані банком [PERSON] за весь період дії договору, виходячи з узгоджених сторонами умов, які були наведені вище, становить 8 704,50 грн. Таким чином, переплата [PERSON] грошових сум за відсотками на користь АТ «КБ «Приватбанк» становить 2 483,93 грн. Сума основного боргу за період з 28.04.2007 по 31.05.2015 становить 7 766,91 грн. Ця сума фактично позивачем не оспорюється. За період з 01.06.2015 р. по 13.02.2023 відповідачем було фактично отримано від позивача грошові кошти в сумі 393 244,28 грн., а сплачено 391 426,79 грн. Заборгованість за вказаний період становить 1 817,49 грн. Таким чином, загальна сума основної заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 7 766,91 грн. + 1 817,49 грн. = 9 584,40 грн. При цьому суд вважає необхідним зарахувати до вказаної суми переплату [PERSON] за відсотками. Таким чином сума основної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 9 584,40 грн. - 2 483,93 грн. = 7 100,47 грн. Судові витрати суд розподіляє між сторонами у відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial