Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, проживаючи з відповідачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в них народилися дві дівчинки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Так як позивач в період народження доньок перебував на заробітках у інших областях, актовий запис про народження і відомості про батька, був вчинений зі слів матері, у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З моменту народження дітей [PERSON] та [PERSON] , позивач відразу та повністю визнав їх своїми дітьми, так як є їх біологічним батьком, приймає участь у вихованні дітей, має теплі та доброзичливі стосунки з ними, піклується про них, а також утримує матеріально, дбає про їх духовний і моральний розвиток. На даний час діти проживають разом із позивачем в [ADDRESS] . Просить суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, на призначене судове засідання не з`явився. Відповідач також подала заяву до суду про розгляд справи без її участі та вказала, що не заперечує щодо задоволення позовних умов так як стверджує, що [PERSON] дійсно являється біологічним батьком дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на призначене судове засідання не з`явилася. За таких обставин, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності сторін та без фіксування судового процесу, на підставі наявних у справі доказів Суд, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтв про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 31.07.2015 року та [PERSON] серії [NUMBER] від 07.06.2017 року, батько дітей був записаний за заявою матері по ч.1 ст. 135 СК України «[PERSON] ». У графах мати вказана відповідачка « [PERSON] ». Позивач, [PERSON] , вважаючи що являється біологічним батьком дітей, з моменту народження постійно доглядав та опікувався ними, приймає участь у вихованні дітей, має теплі та доброзичливі стосунки з ними, піклується про них, а також утримує матеріально, дбає про їх духовний і моральний розвиток, звернувся до суду з позовом про встановлення факту батьківства на підставі ст. 128 СК України, вказавши його батьком дитини. Відповідач не заперечувала проти обставин позовної заяви та задоволення позовних вимог. Даючи оцінку доказам по справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved