Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

\~Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури Анастасія Гресь звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просила припинити громадянці Російської Федерації [PERSON] право власності на земельні ділянки з кадастровим номером 7421484400:04:000:0203\~площею 2,9370\~га,\~з кадастровим\~номером 7421484400:04:000:0204\~площею 0,7548\~га,\~з кадастровим\~номером 7421484400:04:000:0205\~площею 0,1202\~га,\~із цільовим\~призначенням для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. У судовому засіданні прокурором позовні вимоги підтримано. Відповідач участі у судовому засіданні не приймає. ЇЇ представник - адвокат Дяченко К.О. уповноважена у п. 2.1 Договору від 02 травня 2023 року про надання правової допомоги на визнання позову, діючи в інтересах [PERSON] заявила про повне визнання позову та з цих причин, при прийнятті рішення по справі просила врахувати при відшкодуванні судових витрат таке визнання позову і стягнути з відповідача 50 % судового збору, а не 100 % судового збору, як це заявлено прокурором. Суд, заслухавши прокурора, враховуючи заяву представника відповідача - адвоката Дяченко К.О. про визнання позову повністю, дійшов висновку, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому можливо прийняти визнання позову і згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення по справі. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини справи, на яких ґрунтується позов у відповідності з нормами матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Із витребуваних судом матеріалів спадкової справи (а.с.104-130) встановлено наступне. Земельні ділянки (предмет спору) первинно належали [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 264745 , який був виданий їй на підставі Розпорядження голови Городнянської райдержадміністрації від 28 лютого 2006 року № 61. Після його смерті (актовий запис № 11 від 22.11.2018) спадщину, до складу якої увійшли вище зазначені земельні ділянки прийняла його дочка [PERSON] . Такі земельні ділянки з дня відкриття спадщини тобто з [INFO] , від дня смерті спадкодавця стали спадковим майном. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.03.2020, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області спадкоємцем за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 27 від 01 жовтня 2018 року земельної ділянки загальною площею 0,1202 га в межах згідно з планом, що розташована на території Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, пасовища, з кадастровим номером 7421484400:04:000:0205, стала [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.03.2020, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області спадкоємцем за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 27 від 01 жовтня 2018 року земельної ділянки загальною площею 2,9370 га в межах згідно з планом, що розташована на території Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, рілля, з кадастровим номером 7421484400:04:000:0203, стала [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.03.2020, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області спадкоємцем за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 27 від 01 жовтня 2018 року земельної ділянки загальною площею 0,7548 га в межах згідно з планом, що розташована на території Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сіножаті, з кадастровим номером 7421484400:04:000:0204, стала [PERSON] . За інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.18-21) встановлено, що від 06.03.2020 наведені об"єкти нерухомого майна (земельні ділянки) зареєстровані на праві власності за [PERSON] . Способом захисту прокурором обрано припиненням права власності на земельні ділянки громадянина іноземної держави, який протягом року не здійснив їх відчуження. Так, Конституція України (стаття 13) визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України (далі ЗК). Частиною п`ятою статті 22 ЗК визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. За змістом частини четвертої статті 81 ЗК землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до вимог підпункту «е» частини першої статті 140 ЗК підставами припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.\~У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду (частини перша та друга статті 145 ЗК України). Частиною першою статті 348 Цивільного кодексу України (далі ЦК) встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Якщо майно не було продане, воно за рішенням суду передається у власність держави. У цьому разі колишньому власникові майна виплачується сума, визначена за рішенням суду. Таким чином, з урахуванням того, що відповідач, як іноземець набув на праві власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення та не відчужив їх протягом строку встановленого статтею 81 ЗК, такі земельні ділянки підлягають конфіскації за рішенням суду на підставі статті 145 ЗК. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог. З урахуванням того, що земля є об`єктом права власності Українського народу, припинення права власності на землю щодо іноземця-власника переслідує легітимну мету, а захід із втручання у право такої особи є пропорційним визначеній меті, тому задоволення вимоги про конфіскацію, яка передбачає чіткий механізм і гарантії, не становитиме індивідуального тягаря, який був би надмірним з урахуванням конкретних положень українського законодавства. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Оскільки позов задоволено повністю, то судовий збір компенсується стороні, яка його понесла. Так заявлено три самостійні позовні вимоги майнового характеру, які оплачуються із розрахунку 2684 грн за кожну, тобто 2684 х 3= 8052 гривень, зарахування такого збору від платника прокуратура Чернігівської області, UA248201720343140001000006008, код ЄДРПОУ 02910114, банк ДКСУ м. Київ підтверджується оригіналом платіжного доручення № 466 від 03 березня 2023 року. Як вбачається із змісту положення частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Решта 50 % витрат на сплату судового збору оплачується відповідачем.

Outcome: approved