Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

У жовтні 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . На початку жовтня 2022 року позивачка дізналася про те, що за життя батько склав заповіт, яким заповідав усе належне йому майно позивачці. Про цю обставину вона дізналася випадково, коли знайшла заповіт серед документів батька. 07.10.2022 вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини. Перешкодою для своєчасного подання заяви була необізнаність про наявність заповіту, а також збройна агресія рф, запровадження воєнного стану, постійні обстріли. Тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 справу передано за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.01.2023 провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14.06.2023 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, у якій первісного відповідача Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області замінено на належного відповідача Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 07.08.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивачка у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали\~ справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.19), який доводився позиваці рідним батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копіями свідоцтв про укладення шлюбу в частині зміни прізвищ позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] », з « [PERSON] » на « [PERSON] », з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7,8,11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12,14). 26 лютого 2018 року [PERSON] склав заповіт, яким все його майно, яке буде йому належати на день смерті, заповідав [PERSON] (а.с.10,11). Позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , проте постановою нотаріуса від 07.10.2022\~ їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не пред`явленням доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою (а.с.9). З копії спадкової справи №40/2020, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом позивачка [PERSON] звернулася 07.10.2021. Згідно наявної у спадковій справі довідки Спаського старостинського округу Підгородненської міської ради, померлий [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на день смерті проживав один. Відомості про інших спадкоємців за заповітом або за законом, які прийняли спадщину, у спадковій справі відсутні (а.с.35-73). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 6121447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як на підставу позовних вимог позивачка посилається на ту обставину, що не була обізнана про наявність заповіту. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 та підтриманий у постановах від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі № 644/7785/19 КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19. Також позивачка посилається на ту обставину, що з 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан. В умовах воєнного стану, постійними бомбардуваннями території України у Дніпропетровській області з боку окупаційних військ РФ у неї виникли значні труднощі щодо оформлення документів для прийняття спадщин, оскільки вона не могла\~ безперешкодно пересуватися без ризику для свого життя. Оцінюючи ці доводи позивачки як підставу для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд встановив, що строк для прийняття спадщини позивачем після померлого [INFO] [PERSON] спливав 21.04.2022, тобто після початку активних бойових дій та збройної агресії російської федерації. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому було неодноразово продовжено. Відповідно до п.3 постанови КМ України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 06.03.2022 року), на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Пункт 3 вказаної постанови ( в редакції від 28.04.2022 року) викладено наступним чином: «Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Пункт 3 вказаної постанови ( в редакції від 29.06.2022 року) викладено наступним чином: «Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». В подальшому, пункт 3 вказаної постанови виключено на підставі Постанови КМ № 469 від 09.05.2023. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачкою наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved