Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 14.08.2009 року. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам сторін. Ухвалою суду від 12.04.2023 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачем подано заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. 03.05.2023 року за вх. № 8972 на електронну адресу суду від відповідачки надійшло клопотання в якому остання просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих суду доказів, приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2009 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 300. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved