Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позову позивач зазначив, що до органу опіки та піклування надійшло клопотання Служби у справах дітей ОМР про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Клопотання вмотивоване тим, що 27.03.2023 до Служби у справах дітей Одеської міської ради в телефонному режимі надійшла інформація від інспектора сектора ювенальної превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про те, що за адресою: [ADDRESS] , знаходяться особи в неадекватному стані з ознаками алкогольного сп`яніння, з якими у квартирі перебуває малолітня дитина семи місяців. Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради здійснено візит в ході якого було з`ясовано, що в квартирі проживає [PERSON] зі своїм співмешканцем [PERSON] та дитиною чоловічої статі, 2022 року народження. За результатами відвідування складено акт обстеження умов проживання, з`ясовано, що квартира двокімнатна, в кімнатах брудно, на кухні безлад, сміття, брудний посуд із залишками давньої прокислої їжі, санітарно-гігієнічні норми не дотримані, відсутнє окреме спальне місце для дитини, відсутні необхідні продукти для годування дитини відповідного віку. Зі слів матері, вона годувала дитину сосисками та яйцями. [PERSON] має паспорт громадянина Російської Федерації, що видало 20.11.2018 року Посольство Росії в Молдові. Згідно протоколу бесіди від 27.03.2023 стало відомо, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить подрузі [PERSON] . Також вона пояснила, що перша дитина померла, з невідомих їй причин, тому вона нікуди не виходить та до цих пір не зареєструвала дитину. [PERSON] розповіла , що для отримання посвідки на тимчасове проживання, вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Згідно з медичним свідоцтвом про народження №651 від 13 вересня 2022 року [PERSON] [INFO] в КНП «Пологовий будинок №5» Одеської міської ради народила дитину чоловічої статі. У присутності спеціалістів Служби у справах дітей Одеської міської мати дитини поводила себе збуджено та незрозуміло, не приділяла уваги дитині, співмешканець [PERSON] проявляв агресію. [PERSON] та [PERSON] перебували в стані, схожому на алкогольне сп`яніння. Спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради, негайно була викликана бригада швидкої допомоги з педіатрами. Було проведено оцінку рівня безпеки дитини та складено відповідний акт, відповідно до якого, враховуючи загрозу життю та здоров`ю дитини, спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради негайно було відібрано дитину та направлення до медичного закладу для медичного обстеження. Інформація про батька дитини відсутня. Згідно з листом від 28.03.2023 №310 малолітня дитини перебуває в КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради. На підставі викладеного позивач просить відібрати у відповідачки [PERSON] малолітню дитину чоловічої статі [INFO] , без позбавлення її батьківських прав та стягнути з відповідачки аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини зі всіх видів її заробітку. Рішенням Одеської міської ради від 19.07.2023 року №1283-VIII «Про зміну найменувань Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради і затвердження положень про них у новій редакції» змінено найменування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради на Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.51). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином (а.с.47,48,49), причини неявки не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила, відзив на позов не подавала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.41). Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що відповідно до медичного свідоцтва про народження №651, виданого КНП «Пологовий будинок № 5» Одеської міської ради від 13 вересня 2022 року лікар [PERSON] підтверджує, що [PERSON] , яка проживає в державі Україна, (область, населений пункт, вулиця, будинок - дані відсутні), в пологовому будинку №5 м. Одеси [INFO] о 23 год. 09 хв. народила хлопчика вагою 1900 грамів. Дитина народила недоношена, від II вагітності (дата останніх попередніх пологів - 2021 р.) (а.с.12). [PERSON] , [INFO] , громадянка Російської Федерації, згідно паспорту [NUMBER] , виданому 20.11.2018, Посольством Росії, Молдова (а.с.13). Інформація про батька дитини чоловічої статі, [INFO] , відсутня. 27.03.2023 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради в телефонному режимі надійшла інформація від інспектора сектора ювенальної превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про те, що за адресою: [ADDRESS] , знаходяться особи в неадекватному стані з ознаками алкогольного сп`яніння, з якими у квартирі перебуває малолітня дитина семи місяців (а.с.9). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27.03.2023 року, проведено обстеження умов проживання за місцем проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , з`ясовано, що квартира двокімнатна, в кімнатах брудно, па кухні безлад, сміття, залишки несвіжої їжі, відсутнє окреме спальне місце для дитини, відсутні необхідні продукти для годування дитини відповідного віку. (а.с.14). Відповідно до акту проведення рівня безпеки дитини, враховуючи загрозу життю та здоров`ю дитини, спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради негайно було відібрано дитину та викликано бригаду швидкої допомоги з педіатром, для направлення до медичного закладу для медичного обстеження, що підтверджується актом прийому дитини в КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини 3 «Сонечко» Одеської міської ради від 27.03.2023 року (а.с.8,17-21). Згідно листа від 28.03.2023 року №310 малолітня дитина перебуває в КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради (а.с.7). Згідно протоколу бесіди з [PERSON] від 27.03.2023 року., вона повідомила, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить її подрузі проживає [PERSON] разом з дитиною та своїм співмешканцем [PERSON] . Також вона пояснила, що перша дитина померла, з невідомих їй причин, тому вона нікуди не виходить та до цих пір не зареєструвала дитину. [PERSON] розповіла , що для отримання посвідки на тимчасове проживання, вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Суд вважає, що з урахуванням ставлення матері до дитини, враховуючи, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, то необхідно відібрати тимчасово у [PERSON] малолітню дитину чоловічої статі [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. В той же час, у разі покращення життєвих умов у відповідачки, зміни поведінки, суд може постановити рішення про повернення їй дітей. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За ст.ст. 180, 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Статтею 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вимоги позивача в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» щодо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку який батьки зобов`язані забезпечити дитині. З урахуванням обставин, що мають істотне значення, а саме, що суду не надано належних доказів отримання відповідачем достатньої суми доходів для виконання всіх зобов`язань та можливості повної сплати заявленої суми аліментів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дітей, який підлягає стягненню з відповідача має становити 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial