Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із заявою і просить встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] протягом п`яти років до часу відкриття спадщини у період з 2013 року по 2018 рік за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що [INFO] померла її мачуха [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді 1/6 частина квартири [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності. 04.12.2018 позивач звернулась із заявою про відкриття спадщини до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори на підставі якої заведено спадкову справу за № 1145/2018. 22.06.2022 позивач звернулася із письмовою заявою до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте свідоцтво про право власності на спадкове майно вона не отримала, у зв`язку із відмовою державного нотаріуса, яка вмотивована тим, що позивач не може підтвердити факт родинних чи інших відносин з померлою, відсутністю права на спадкування та наявності заповіту, складеного спадкодавцем на іншу особу, яка спадщину не прийняла. У зв`язку з наведеним, з метою реалізації спадкових прав, заявник просить встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] протягом п`яти років до часу відкриття спадщини у період з 2013 року по 2018 рік за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, постановлено розгляд справи проводити у загальному позовному порядку. Витребувано у Одинадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи 1145/2018, у зв`язку зі смертю [PERSON] , яка померла [INFO] . 16.09.2022 на адресу суду від Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №1145/2018 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 20.01.2023 клопотання представника позивача - адвоката Максиміхіної А.П. про заміну відповідача на належного та залучення третьої особи у цивільній справі за позовом [PERSON] до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, про встановлення факту проживання однією сім`єю - задоволено. Замінено відповідача Одинадцяту київську державну нотаріальну контору на належного відповідача Київську міську раду по цивільній справі за позовом [PERSON] до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, про встановлення факту проживання однією сім`єю. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - [PERSON] . Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Одинадцяту київську державну нотаріальну контору. 28.03.2023 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначається, що по суті позову заперечень немає та просить здійснювати розгляд справи без присутності представника нотаріальної контори та покладаються на рішення суду. Протокольною ухвалою суду від 21.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися. При цьому, 28.08.2023 до суду від представника позивача - адвокат Максиміхіна А.П. надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Заперечень відносно заочного розгляду справи не висловила. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Одинадцятої київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, при цьому, 28.03.2023 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшов відзив, у якому серед іншого просить розглядати справу за відсутності представника нотаріальної контори. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи був повідомлений, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті «Судової влади України». Допитаний у судовому засіданні 27.06.2023 свідок [PERSON] повідомила, що є сусідкою родини [PERSON] . Позивач [PERSON] та померла [PERSON] мешкали разом з 2013 по 2018роки за адресою: [ADDRESS] . Допитаний у судовому засіданні 27.06.2023 свідок [PERSON] повідомив, що є сусідом позивача і проживає у цьому будинку з 1996 року. Сім`я мешкала у квартирі [ADDRESS] , у складі батька позивачки, його дружина [PERSON] , позивача [PERSON] та онука.Свідок підтвердив, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] мешкали разом з 2013 по 2018роки за адресою: [ADDRESS] . Допитаний у судовому засіданні 27.06.2023 свідок [PERSON] повідомив, що є сином позивача [PERSON] , до 2012 року проживав разом з батьком та матір`ю у квартирі [ADDRESS] ; з 2012 по 2022 рік проживав у квартирі [ADDRESS] . Йому відомо, що [PERSON] це племінниця [PERSON] бачив її один раз, знає лише, що вона мешкає у РФ десь з 2014-2015рр. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.04.1978 батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . 29.10.1983 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), був зареєстрований шлюб Відділом ЗАГС Мінського району м. Київ, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.02.2000, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях). Після смерті [INFO] [PERSON] частка майна останнього, була розподілена між спадкоємцями - дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] . Так, згідно із свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.2007 виданого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] успадкувала 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.2007 виданого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] успадкувала 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого 27.11.2018. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. 04.12.2018 позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори та 22.06.2022 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 23 червня 2022 року позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні чи інші відносини між нею та [PERSON] та у зв`язку з відсутністю в неї права на спадкування. Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статтті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини перша, друга статті 1220 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Нормами статті 1264 Цивільного кодексу України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частин першої, третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав особи. Згідно із частинами другою, четвертою статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27 травня 2021 року в справі № 552/196/20. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 серпня 2019 року в справі № 521/16365/15. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 06 липня 1995 року. Відповідно до довідки КП «Житлосервіс «Оболонь» № 435 від 25.06.2008 вбачається, що [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , окрім того зазначено, що в даній квартирі проживають та зареєстровані наступні особи: [PERSON] - власник, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук. Згідно із довідки КП «Житлосервіс» Оболонь» від 14.01.2008 № 1616, зазначено, що за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані наступні особи: [PERSON] - власник, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук. Відповідно до довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» № 88/1570 від 03.04.2017 вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , окрім того зазначено, що в даній квартирі зареєстровані наступні особи: [PERSON] - власник, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук. Відповідно до відповіді Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 104/22-456 від 05.08.2022, до наявної картотеки з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Оболонського району м. Києва у період з 2013 року по 2018 рік за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано три особи: [PERSON] , [INFO] , з 06.07.1995 року; [PERSON] [INFO] , з 09.10.2003 року; [PERSON] , [INFO] , з 22.11.1983 року по 14.12.2018 рік. Відповідно реєстру територіальних громад міста Києва станом на день надання відповіді за адресою: [ADDRESS] зареєстровано дві особи: [PERSON] , [INFO] , з 06.07.1995 року; [PERSON] [INFO] , з 09.10.2003 року. Згідно із листа Управління соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації за № 15-22/4679 від 08.08.2022, вбачається, що 08.04.2015 заявниця [PERSON] подала заяву про призначення субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії. Домогосподарству за адресою: [ADDRESS] призначалась житлова субсидія на трьох зареєстрованих осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з квітня 2015 року по листопад 2018 року. Після смерті [PERSON] з грудня 2018 року по квітень 2021 року було розраховано житлову субсидію на двох осіб - [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження факту проживання однією сім`єю позивач [PERSON] , [INFO] також надала договір № 511/523 від 06.04.2016 року з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, квитанції на оплату комунальних послуг за вказаний період, а також Договір-замовлення № 8.104328К на організацію та проведення поховання від 28.11.2018 укладеного між [PERSON] та Ритуальною службою СКП «Київський крематорій», замовником було здійснено оплату послуг в сумі 2449,80 грн., а виконавцем організовано та проведено поховання, облаштування місця поховання, надано ритуальні послуги та реалізовано предмети ритуальної належності в Ритуальній службі СКП «Київський крематорій» померлої [PERSON] . Постійне проживання позивача однією сім`єю з [PERSON] з 2013 року по 2018 рік підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки підстав для обмови відповідача у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Тому і підстав для сумніву у правдивості доводів позивача про спільне проживання зі спадкодавцем [PERSON] у суду немає. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить позивач, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту проживання має для позивача юридичне значення і потрібне для реалізації спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved