Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок А-1, прибудова а, загальною площею 33,4 кв.м, житловою площею 10,5 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло майно, а саме: житловий будинок за [ADDRESS] . Заповіт на випадок смерті померлий не залишав. Спадкоємцями за законом ще є донька померлої - [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини вона не зверталась та не вступила в управління та володіння спадковим майном та померла [INFO] . При зверненні до приватного нотаріуса позивачу відмовлено було у видачі свідоцтва на право власності на житловий будинок померлої, не було надано документів, які б підтвердили право власності. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, не виявилось можливим, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на дане майно. Оскільки єдиним засобом захисту порушеного права є судовий захист, тому змушені були звернутися до суду. Ухвалою суду від 01 серпня 2023року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] та представник позивача Гут Богдан Анатолійович в судове засідання не з`явились, але надали до суду заяву в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити з підстав викладених у позові. Підготовче судове засідання провести за їх відсутності. Відповідач Луківська селищна рада в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про визнання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права. Положеннями ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1540-06) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК(435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Миляновичівською сільською радою Турійського району Волинської області, яка проживала та була зареєстрована в с. Годовичі, Турійського району, Волинської області, що підтверджується довідкою Луківської селищної ради Волинської області № 293 від 12.05.2023 року. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилась після його смерті. Позивач є донькою померлої, тому являється спадкоємцем першої черги. Стаття 328ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 ЦК України являє собою перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і здійснюється шляхом прийняття спадщини. Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з матеріалів справи, за життя покійній належав житловий будинок, на який правовстановлюючий документ на час відкриття спадщини відсутній. Даний факт підтверджується витягом з по господарської книги № 4 сза 2021-2025 роки Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області, виданий Луківською селищною радою 21.06.2023 року за № 337. Позивачем 26.06.2023 року виготовлено технічний паспорт на зазначений житловий будинок. Являючись спадкоємцем за законом позивач належним чином не може оформити право власності на вказане спадкове майно, оскільки 15.07.2023 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Гут А.П. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно та зареєстрованого права власності. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved