Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє її представник - адвокат Ільницький Я.І., звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати відповідачок [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за адресою [ADDRESS] такими, що втратили право на користування квартирою та зняти їх з реєстрації в даній квартирі. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до ордеру від 08.08.1988, який видано на підставі рішення Вигодської селищної ради від 14.02.1988, квартира [ADDRESS] , загальною площею 29,9 кв.м., що складається з двох кімнат, передана їй на зайняття та користування. Склад сім`ї - четверо осіб. Дана квартира на даний час не приватизована. Згідно із довідкою про склад сім`ї від 04.03.2019, у вказаній квартирі зареєстровані: вона, її дочки [PERSON] та [PERSON] , внучка [PERSON] та внук [PERSON] . На даний час у квартирі фактично проживають тільки вона та [PERSON] і [PERSON] . Дочка [PERSON] та внучка [PERSON] п`ять років тому виїхали до Чеської Республіки, забравши всі свої особисті речі. З того часу відповідачки у квартирі не проживають, участі в утриманні житла не беруть та ним не користуються. Всі свої особисті речі вони перевезли до свого фактичного місця проживання. На її прохання знятись з реєстрації не реагують. Оскільки відповідачки [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі понад шість місяців без поважних причинн, не ведуть з нею спільного господарства, не сплачують комунальних послуг, вони не пов`язані спільним побутом, а тому відповідачки є такими, що втратили право користування житлом. Формальна реєстрація відповідачок у квартирі порушує її права, створює для неї додаткові труднощі, адже вона не може скористатись правом на отримання субсидії. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Ільницький Я.І. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у даній справі. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, хоча про місце, дату і час судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку шляхом направлення рекомендованих поштових повідомлень (а.с. 55, 58). Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавали. Спір між сторонами не вирішений. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 25 травня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Від представника позивачки [PERSON] - адвоката Ільницького Я.І. 22.06.2023 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із його перебуванням у щорічній відпустці. 07 липня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачки [PERSON] , [PERSON] відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надали, хоча повідомлялись про розгляд даної справи у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідачки, хоча і повідомлялись належним чином про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, відзиву на позов не подавали, представник позивачки не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали від 30.08.2023 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: відповідно до копії ордера №806 від 08.08.1988 виданого виконавчим комітетом Вигодської селищної ради депутатів трудящих (а.с. 6), [PERSON] , сім`я якої складається з 4 чоловік, отримала право на зайняття двохкімнатної квартири [ADDRESS] , загальною жилою площею 29,9 кв.м. Склад сім`ї - [PERSON] , [PERSON] (чоловік) та дочки [PERSON] і [PERSON] . Як вбачається із довідки виданої виконавчим комітетом Вигодської селищної ради від 04.03.2019 вих. №119/02-11 (а.с. 7) у додаткових списках на приватизацію вказані - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно із акту обстеження матеріально - побутових умов і сімейних обставин від 06.03.2023 складеного комісією у складі депутата Максимчука В.Я. та сусідів [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8), [PERSON] , [INFO] , проживає в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в даній квартирі, але не проживають там. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду дали показання про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за місцем реєстрації вже більше п`яти років, оскільки живуть у Чеській Республіці. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю в позивачки перешкод у користуванні займаної нею квартирою через зареєстроване місце проживання у ній відповідачок, які не проживає у ній. ІV. Оцінка суду: суд, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані стороною позивачки на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України та Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні". Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом (ч. 2 ст. 71 ЖК України). У той же час відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача. При цьому факт тимчасової відсутності фізичної особи і пов`язані з цим правові наслідки (ст. 71, 72 ЖК України) необхідно відмежовувати від факту постійної відсутності особи в житловому приміщенні у зв`язку з її вибуттям на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (ст. 107 ЖК України). Тобто, при вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у порядку статтей 71, 72 ЖК України доказуванню сторонами та встановленню судами підлягають обставини тривалості тимчасової відсутності особи у житловому приміщенні, а також поважність причин такої відсутності. Натомість у випадку вирішення спору на підставі статті 107 ЖК України обставини поважності тимчасової відсутності особи в житловому приміщенні доказуванню сторонами та встановленню судами не підлягають, а значення має доведення обставини вибуття особи на постійне місце проживання в інше жиле приміщення. Повертаючись до обставин справи, позивачка [PERSON] пред`явила позов про визнання відповідачок [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житлом на підставі ст. 71, 72 ЖК України, а тому обставинами, які підлягають доведенню стороною позивачки та встановленню судом, є тривалість відсутності відповідачок у займаній позивачкою кваритирі та наявність чи відсутність причин поваженості їх відсутності. Так, в судовому засіданні сторною позивавчки доведено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] вже більше п`яти років без поважних причин не проживають у квартирі [ADDRESS] . Вказана обставина не спростована відповідачками. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивачка [PERSON] займає надану їй квартиру. Крім неї, у зазначеній квартирі зареєстровані, зокрема, відповідачки [PERSON] та [PERSON] , однак фактично там не проживають вже більше п`яти років, що вказує на те, що протягом тривалого часу відповідачки не пов`язані з позивачкою спільним побутом, не ведуть з нею спільного господарства. Крім того, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь - які фактичні дані, з яких би можна було б дійти висновку, що у відповідачок зберігається обґрунтований інтерес до зазначеної вище квартири. Таким чином, оскільки відповідачки [PERSON] та [PERSON] відсутні за останнім місцем свого проживання та реєстрації без поважних причин понад п`яти років, суд вважає за доцільне визнати їх таким, що втратили право користування житлом розташованим за адресою [ADDRESS] . Щодо вимоги позивачки про зняття відповідачок з реєстрації, то така задоволенню не підлягає, оскільки при визнанні судом осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, юридичним наслідком є зняття таких осіб з реєстраційного обліку за адресою зазначеного житла. Отже, під час ухвалення рішення про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, не існує необхідності ще й вирішувати вимогу про зняття з реєстрації. Вказане угоджується із правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.07.2023 у справі №201/290/16-ц. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що понесені судові витрати позивачка просила залишити за нею та з відповідачок не стягувати. На підставі викладеного, ст. 47 Конституції України, ст. 9, 71, 72, 107 ЖК України, ст. 24 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні",

Outcome: partial