Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій прокурор просить стягнути з відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] на користь позивача кошти у розмірі 47 630,56 грн., та стягнути судовий збір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що згідно рішення ХМР від 20.09.2017 №740/17 «про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» громадянину [PERSON] надано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 6310136900:01:022:0016) загальною площею 0,1471 га за рахунок земель промисловості, транспорту зв`язку, енергетики оборони та іншого призначення для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «АД-1» (виробнича) по [ADDRESS] строком до 01.10.2022. На підставі вказаного рішення 03.04.2018 між ХМР та [PERSON] укладено договір оренди землі від 03.04.2018 відповідно до якого орендар прийняв в строкове платне користування відповідну земельну ділянку строком до 01.10.2022 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «АД-1» (виробнича). Відповідно до угоди про розірвання договору оренди землі від 09.10.2019 [PERSON] повернув, а Харківська міська рада прийняла до земель запасу міста земельну ділянку кадастровий номер 6310136900:01:022:0016 загальною площею 0,1471 га по [ADDRESS] , яку використовував орендар відповідно до договору оренди землі від 03.04.2018, про що в Державному речових прав на нерухоме майно та Реєстрі права власності на нерухоме майно зроблено запис (інше речове право припинено) від 11.10.2019 (індексний номер рішення 49205006). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру пра власності на нерухоме майно від 10.11.2021 № 283963818 право власності на нежитлову будівлю літ. «АД-1» площею 263,4 кв.м. по [ADDRESS] належить на праві приватної власності по 1/2 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.2018 № 491 та 1/2 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2016 №1048. Рішенням ХМР від 18.12.2019 № 1904/19 [PERSON] надано в оренду строком до 01.01.2025 земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 6310136900:01:022:0016 загальною площею 0,1471 га за рахунок земель промисловості, транспорту зв`язку, енергетики оборони та іншого призначення для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «АД-1» (виробнича) по [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та публічної кадастрової карти України, [PERSON] та [PERSON] з 11.10.2019 по 09.06.2020 використовували земельну ділянку (кадастровий номер 6310136900:01:022:0016), загальною площею 0,1471 га по [ADDRESS] без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. ст. 125, 126 ЗУ Країни, а також без сплати плати за землю в передбаченому законодавством розмірі. Так, відповідно до розрахунку безпідставно збережених кошів ХМР за період з 01.11.2019 по 31.12.2019 розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті [PERSON] та [PERSON] за земельну ділянку 6310136900:01:022:0016 становив 11 407,21 грн. Відповідно до вищевказаного розрахунку за період з 01.01.2020 по 30.04.2020 розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті [PERSON] та [PERSON] становив 16 149,67 грн. Таким чином загальний розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів за період з 01.11.2019 по 30.04.2020 ( за 5 місяців), які підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] склав 47 630,56 грн. Ухвалою Ленінського\~районного суду\~м.\~Полтави від\~13.12.2022\~року дану\~цивільну справу\~передано за\~підсудністю до\~Комінтернівського районного\~суду м.\~Харкова. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Музиченко В.О. від 15.02.2023 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, у справі призначено судове засідання. Ухвалою суду від 21.06.2023 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про залишення позовної заяви без руху відмовлено. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили. Відзив на позов не надали. У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до матеріалів справи право власності на нежитлову будівлю літ. «АД-1» , загальною площею 263,4 кв.м., по [ADDRESS] зареєстроване по 1/2 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.2018 № 491 та 1/2 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2016 №1048 . Земельна ділянка площею 0,1471 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136900:01:022:0016 належить до комунальної власності, та її власником є ХМР. Речові права на земельну ділянку по 0,1471 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136900:01:022:0016 відповідачем у встановленому законодавством порядку не оформлено. За вказаних обставин, земельна ділянка 0,1471 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136900:01:022:0016 перебуває у власності територіальної громади м. Харкова. Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки за адресою [ADDRESS] встановлено, що рішенням ХМР від 20.09.2017 № 740/17 громадянину [PERSON] змінено умови використання земельної ділянки площею 0,1471 (кадастровий номер 6310136900:01:022:0016) з «для експлуатації та обслуговування адміністративних, виробничих та допоміжних будівель і споруд» на «для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «АД-1» (виробнича)» та надано в оренду відповідну земельну ділянку строком ло 01.10.2022. У подальшому було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки від 03.04.2018. 09.10.2019 вищевказаний договір оренди землі було розірвано та спірна земельна ділянка повернута до земель запасу міста. Рішенням ХМР від 18.12.2019 № 1904/19 [PERSON] надано в оренду строком до 01.01.2025 земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 6310136900:01:022:0016 площею 0,1471 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «АД-1» (виробнича) по [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення між ХМР та відповідачем [PERSON] укладено договір оренди землі від 29.05.2020. Відповідно до інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі права власності на нерухоме майно від 11.04.2018 № 120279134 одне з цільових призначень спірної земельної ділянки є експлуатація та обслуговування нежитлової будівлі літ. «АД-1» (виробнича). Розташування на спірній земельній ділянці саме нежитлової будівлі літ. «АД-1» (виробнича) підтверджується кадастровим планом спірної земельної ділянки, який міститься в додатках до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.07.2017 НВ-6304687652017. Відповідно до наданого розрахунку безпідставно збережених коштів в період з 01.11.2019 по 31.12.2019 розмір недоотриманих місцевим бюджетом коштів, який підлягав сплаті [PERSON] становить 5 077,56 грн. За період з 01.01.2020 по 30.04.2020 розмір недоотриманих місцевим бюджетом становить 24 224,52 грн. Відповідно до наданого розрахунку безпідставно збережених коштів в період з 01.11.2019 по 31.12.2019 розмір недоотриманих місцевим бюджетом коштів, який підлягав сплаті [PERSON] становить 11 407,22 грн. За період з 01.01.2020 по 30.04.2020 розмір недоотриманих місцевим бюджетом становить 11 998,87 грн. Відповідно до розрахунку суми безпідставно збережених коштів за використання спірної земельної ділянки Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради за період з 01.11.2019 по 31.12.2019 розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів, який підлягає стягненню з [PERSON] становить 11407,22 грн. За період з 01.01.2020 по 30.04.2020 розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів, який підлягає стягненню з [PERSON] становить 24224,52 грн. За період з 01.11.2019 по 30.04.2020 (за 5 місяців) розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів, який підлягає стягненню з [PERSON] склав 35631,74 грн. Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради було здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що відповідач використовував земельну ділянку, площею 0,1471 га по [ADDRESS] \~\~для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «АД-1» (виробнича), право власності на яку зареєстровано за відповідачами [PERSON] та [PERSON] , про що складено акт обстеження земельної ділянки від 08.04.2021. Згідно положення\~статті 83 ЗК України\~землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають\~\~усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Тобто\~ЗК України\~передбачена презумпція належності землі в межах населених пунктів територіальній громаді, яку представляє Харківська міська рада. Статтею 116\~ЗК України\~визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Правовідносин щодо користування спірною земельною ділянкою відповідачі належним чином не оформлювали, проте використовували земельну ділянку без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до\~статті 125 ЗК України. З моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідачів виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під будівлями. Відповідно до\~статті 206\~ЗК\~України\~використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 14\~Податкового кодексу України\~(далі -\~ПК\~України) визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Як убачається із положень\~статті 120 ЗК\~України\~виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2\~статті 120 ЗК України\~не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. Предметом регулювання\~глави 83 ЦК України\~є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Стаття 1212\~ЦК України\~регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Відповідно до частин 1, 2\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За змістом приписів глав 82 і 83\~ЦК України\~для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Наведена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17. З урахуванням положень статей\~120,\~125 ЗК України\~та\~статті 1212 ЦК України\~до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1\~статті 1212 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.09.2020 у справі №922/4073/19. Відповідно до\~ст. 20 Закону України «Про оцінку земель»\~дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до\~ст. 23 Закону України «Про оцінку земель»\~витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. За ч. 7 статті 21 Закону відомості про нормативну грошову оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації з такої оцінки. Отже , в період з 11.10.2019 року по 09.06.2020 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] не сплачували за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі. Відповідно ст. 286.6.\~Податкового кодексу України\~плата за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб, зокрема пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності. Згідно наданого розрахунку спричинення позивачу збитків у вигляді не одержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою, вбачається , що такий розрахунок здійснений пропорційно часткам кожного із власників у вищевказаній нежитловій будівлі, які розраховано як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, що нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Отже , відповідно до вказаного розрахунку, розмір завданих відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] збитків в загальному розмірі складає 47 630,56 грн. Таким чином, внаслідок використання відповідачами вищевказаної земельної ділянки територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради позбавлена можливості отримати дохід у вищевказаному розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси позивача щодо неодержаних грошових коштів у розмірі орендної плати за землю. Вищезазначене узгоджується з позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц. Як вбачається з договору купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «АД-1», загальною площею 263,4 м2 за адресою: [ADDRESS] , що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Железняк Л.В., укладений 26.09.2016 року між ПАТ «Харківський велосипедний завод ім. Г.І. Петровського» в особі Голови правління Сало К.Ф., як продавцем, з покупцями [PERSON] та [PERSON] , як фізичними особами, по 1/2 частці кожному. Як вбачається з договору купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової будівлі літ. «АД-1», загальною площею 263,4 м2 за адресою: [ADDRESS] , що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Железняк Л.В., укладений 16.05.2018 року між фізичною особою [PERSON] , як продавцем, з покупцем [PERSON] , як фізичною особою. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями\~77,\~78 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідачей на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved