Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

31.05.2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про виділ частки у праві спільної часткової власності в натурі, в якій просить виділити в натурі [PERSON] в окремий об`єкт 17/100 часток у праві спільної часткової власнсоті на домоволодіння [ADDRESS] , тим самим припинивши право спільної часткової власності на 17/100 часток вказаного домоволодіння. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка [PERSON] вказує, що вона, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є співвласниками домоволодіння за адресою [ADDRESS] . На даний час вона бажає юридично виділити свою частку в окремий об`єкт нерухомого майна, оскільки в добровільному порядку не може дійти згоди з іншими співвласниками щодо припинення права спільної часткової власності, тому вимушена звернутися до суду і просить поділити домоволодіння по [ADDRESS] , що знаходиться в спільній частковій власності у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та виділити їй у власність частку, що відповідає розміру - 17/100, припинивши право спільної часткової власності на частку у спільному майні. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою суду від 03.06.2021 року позов залишено без руху. 09.07.2021 року позивачем, на виконання вимог ухвали суду, надано відповідну заяву. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.12.2020 року за клопотанням позивачки призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту РТПП Миколаївської області Лесків С.А. Ухвалою суду від 06.06.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду. Представник позивача - адвокат Тищенко Л.С., який представляє інтереси на підставі ордера ВЕ № 1053169 від 29.11.2021 року, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки [PERSON] , заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно, неодноразово та належним чином,про що свідчить наявні у справі поштові повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Відзиву на позов від відповідачів не надходило. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Стаття 13 ЦПК України наголошує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить: [PERSON] -17/100 частки цього будинку на підставі Свідоцтва про право власності від 06.09.2001 року, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 31.08.2001 року № 712, зареєстрованого в КП ММБТІ від 06.09.2001 р. за р. № 20583, 17/100 частки - відповідачці [PERSON] , 45/400 частки - відповідачці [PERSON] , 9/100 - відповідачу [PERSON] , 65/400 - відповідачу [PERSON] , 40/400 - відповідачці - [PERSON] . Отже, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , належить позивачці та відповідачам на праві спільної часткової власності. Розмір часток співвласників підтверджується довідкою КП ММБТІ від 18.05.2021 р., № 2-6935. Згідно висновку ММБТІ від 18.05.2021 № 2-3271 щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна 17/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , які належать позивачці, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. Згідно вищезазначених правовстановлюючих документів та технічної документації спірного домоволодіння [ADDRESS] : в користуванні співвласника [PERSON] з часткою 17/100 знаходяться приміщення частини житлового будинку літ. «А-4», квартира № 7 : - № 7-1 - 13,6 кв. м., № 7-2 - 1,7 кв.м., № 7-3 - 8,3 кв.м., № 7-4 - 13,5 кв.м., № 7-5 - 14,2 кв.м., № 7-6 - 8,9 кв.м., № 7-7 - 19,4 кв.м., № 7-8 - 32,7 кв.м., № 7-9 - 15,4 кв.м., № 7-10 - 2,0 кв.м., веранда - 8,3 кв.м., веранда - 5,4 кв.м., загальною площею 143,4 кв.м., житловою площею 79,8 кв.м., приміщення гаражу загальною площею № 7-11, загальною площею 22,1 кв.м. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55. Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 ,3.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. При розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику окремо відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 N 127 ( z0582-01 ), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за N 582/5773 (із змінами). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок» від 04.10.1991, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Також, в матеріалах справи міститься експертне дослідження № 125-035 судової будівельно-технічної експертизи, яке складене 03.02.2023 року експертом РТПП в Миколаївській області Лесків С.А. про реальний виділ 17/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . Із вищевказаного висновку експерта вбачається, що провести поділ/виділ 17/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об`ємно планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток співвласників, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2-15-2019 «Будівлі і споруди. Житлові будинки. Основні положення» - технічно є можливим. Так, експертом запропоновано один варіант поділу домоволодіння наближених до ідеальних часток співласників з урахуванням фактичного користування житловим будинком та господарськими спорудами, згідно якого: в користування співвласнику [PERSON] виділити: частину житлового будинку літ. «А-4», квартира №7 , а саме: (7-1 - коридор площею 13,6 кв.м., 7-2 - вбудована шафа площею 1,7 кв.м., 7-3 - ванна кімната площею 8,3 кв.м.,7-4 - житлова площею 13,5 кв.м., 7-5 - житловою площею 14,2 кв.м., 7-6 - коридор площею 8,9 кв.м., 7-7- житловою площею 19,4 кв.м., 7-8 - житловою площею 32,7 кв.м., 7-9 - кухня площею 15,4 кв.м., 7-10- веранда площею 8,3 кв.м., 7-11- веранда площею 5,4 кв.м.), надвірні узаконені господарські споруди: частина Літ. «Б» - гараж - 1998р. - площею 22,1 кв.м., 17/100 часток ганків, 17/100 часток тамбурів, 17/100 частин №3,4,5,6,7- огорожа з воротами та хвіртками, 17/100 частин № I - замощення. Разом по квартирі № 7 : загальною площею 143,4 кв.м, житловою площею 79,8 кв м. В зв`язку з тим, що співвласнику [PERSON] в користування виділяється окрема частина житлового будинку в складі окремої квартири з окремим входом та інженерними комунікаціями, що дає можливість використання інженерних комунікацій всіма співвласниками після виділу 17/100 часток співвласника [PERSON] , також, виконання будь -яких ремонтно - будівельних робіт по переобладнанню не потрібно. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.1 ст.356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Статтею 358 Цивільного кодексу України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст.367 ЦК України майно,що є у спільній частковій власності,може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Враховуючи, що частка позивача в домоволодінні складається із конкретних приміщень, які ізольовані від приміщень в домоволодінні відповідачів; приміщення відповідачів також відокремлені та мають окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення, що підтверджується висновокм судової експертизи з урахуванням наведених норм законодавства, а тому заявлені позови підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивачки понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3676,09 грн. в рівних частках з кожного.

Outcome: approved