Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтований тим, що на підставі розпорядження голови Карлівської районної державної адміністрації від 14.06.2013 року № 179 між Карлівською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди водного об`єкту (ставка) від 14.06.2013 року, який зареєстрований в Карлівській райдержадміністрації, про що в журналі реєстрації договорів оренди водних об`єктів вчинено запис 14.06.2013 № 93. Відповідно до договору орендодавець передав в оренду, а орендар прийняв в строкове платне володіння та користування водний об`єкт (ставок) загальною площею 13,6 га, в т.ч.: ставок - 13,6 га водного дзеркала, що розташований за межами населених пунктів на території Карлівської міської ради терміном на 49 (сорок дев`ять) років, з метою риборозведення. Розділом 4 вказаного договору передбачено, що за оренду водного об`єкта орендар щорічно протягом дії договору сплачує орендну плату у грошовій формі рівними частками за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця у розмірі 110 грн за гектар водного дзеркала в рік. Всього в рік 1496,00 грн. Однак, [PERSON] не виконував п.п. 4.1 - 4.5, 8.5 вказаного договору оренди щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за користування водним об`єктом, що призвело до ненадходження коштів до бюджету. Станом на 01.01.2023 [PERSON] має заборгованість за користування водним об`єктом (ставком) у розмірі 14282,64 грн. Полтавська обласна державна адміністрація неодноразово повідомляла [PERSON] про необхідність приведення договірних відносин згідно норм чинного законодавства, шляхом укладення нового договору оренди водного об`єкта разом із земельною ділянкою, але вказані рекомендації відповідачем не виконані. Крім того, з травня 2014 року [PERSON] не сплачувалася орендна плата за фактичне користування водним об`єктом, чим порушуються істотні умови договору. Позивач зазначає, що основною метою орендодавця при укладенні договорів оренди водних об`єктів, а також одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання/сплата орендної плати, а орендар [PERSON] не сплачує орендну плату за користування водним об`єктом (ставком), а тому є підстави для розірвання вказаного договору оренди водного об`єкту. Також, п.п. 11.3 - 11.5 вказаного договору оренди на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду у випадку невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором. Допускаєтьсся одностороннє розірвання договору оренди водного об`єкта в односторонньому порядку. Умовами такого розірвання договору є не укладення орендарем договору оренди земельної ділянки водного фонду протягом двох років з дати реєстрації цього договору в Карлівській райдержадміністрації. Вказані умови договору відповідачем не виконані, [PERSON] використовує водний об`єкт (ставок) без укладення договору оренди земельної ділянки під водним дзеркалом, хоча вказані об`єкти є нероздільними та їх використання окремо є неможливим та призводить до ненадходження до бюджету коштів за користування земельною ділянкою. П. 11.6 договору передбачено, що у разі припинення або розірвання цього договору орендар має забезпечити виконання умов повернення водного об`єкта, визначених у п. 2.3 цього договору. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за користування водним об`єктом (ставком) загальною площею водного дзеркала 13,6 га в сумі 14 282,64 грн, розірвати договір оренди водного об`єкта без номера від 14.06.2013, зобов`язавши відповідача повернути водний об`єкт державі в особі Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області (з врахуванням змін в законодавстві), та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 24.03.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 20.04.2023 року до Карлівського районного суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про намір добровільно розірвати договір оренди та повернути водний об`єкт в органи місцевого самоврядування, а також оригінал квитанції від 30.03.2023 року про сплату заборгованості за договором оренди. 02.05.2023 року Полтавською обласною державною адміністрацією подано пояснення, в яких просить задовольнити позовні вимоги Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної державної (військової) адміністрації, Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області в повному обсязі. 25.07.2023 року заступником керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області подано до суду в порядку ст.ст. 49, 255 ЦПК України заяву, в якій просить закрити провадження по справі № 531/558/23 в частині позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] на користь держави в особі Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області заборгованості з орендної плати за користування водним об`єктом (ставком) загальною площею водного дзеркала 13.6 га за договором від 14.06.2013 року б/н в сумі 14282,64 грн, в зв`язку зі сплатою [PERSON] 30.03.2023 заборгованості за договором оренди у сумі 14282,64 грн, що підтверджується копією квитанції (код квитанції 9301-0507-5569-7972), в іншій частині позовні вимоги залишити без змін, а також вирішити питання повернення судових витрат в сумі 2684грн в порядку ст.. 7 Закону України «Про судовий збір». Від відповідача надійшла заява про визнання позову. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідно до ст.ст. 6,21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 51 Водного кодексу України, ст. ст. 17,59 Земельного кодексу України, враховуючи погодження Карлівської міської ради від 04.06.2013 за №02-21/782, прийнято розпорядження голови Карлівської районної державної адміністрації від 14.06.2013 року № 179 «Про надання в оренду водного об`єкта (ставка) гр. [PERSON] на території Карлівської міської ради», на підставі якого 14.06.2013 між Карлівською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди водного об`єкта (ставка). Договір зареєстровано в Карлівській райдержадміністрації, про що в журналі обліку договорів оренди водних об`єктів вчинено запис 14.06.2013 № 93. Відповідно до п.1.1. договору орендодавець передав в оренду, а орендар прийняв в строкове платне володіння та користування водний об`єкт (ставок), загальною площею 13,6 га, в т.ч.: ставок - 13,6 га водного дзеркала, що розташований за межами населених пунктів на території Карлівської міської ради терміном на 49 (сорок дев`ять) років, з метою риборозведення, що підтверджується копією вказаного договору. Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що за оренду водного об`єкта орендар щорічно сплачує орендну плату в грошовій формі рівними частками за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Орендна плата вноситься орендарем за користуванням водним об`єктом у грошовій формі у розмірі 110,00 грн за гектар водного дзеркала в рік. Всього в рік 1496,00 грн. Орендна плата вноситься орендарем до Державного бюджету за кодом бюджетної класифікації 22120000 «Плата за надані в оренду ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення» на рахунок, визначений орендодавцем, відповідно до чинного законодавства. Згідно розрахунку заборгованості з орендної плати за користування водним об`єктом станом на 01.01.2023 [PERSON] має заборгованість у розмірі 14282,64 грн, що підтверджується копією вказаного розрахунку. Положеннями статей 525, 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ст. 629 цього ж кодексу визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 51 Водного Кодексу України право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства; умови, строки і збір за оренду водних об`єктів (їх частин) визначаються в договорі оренди за згодою сторін. Користування водними об`єктами, наданими в оренду, здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Як вбачається з матеріалів, в процесі розгляду справи відповідачем 30.03.2023 року сплачено заборгованість за договором оренди в сумі 14282.64 грн, що підтверджується квитанцією. Таким чином, на час розгляду справи судом, у відповідача відсутня заборгованість згідно заявлених позовних вимог у цій частині, тобто відсутній предмет даного спору. За таких обставин суд, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що провадження у даній частині позовних вимог слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно п. 11.3 договору оренди водного об`єкта (ставка) від 14.06.2013 року на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду у випадку невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором. Окрім того, відповідно до п. 11.5 вказаного договору допускається розірвання договору в односторонньому порядку при умові не укладення орендарем договору оренди земельної ділянки водного фонду протягом двох років з дати реєстрації цього договору в Карлівській райдержадміністрації. На час розгляду справи в суді договір оренди земельної ділянки водного фонду не укладений, а відповідно кошти не надходять до бюджету. Зі зміною законодавства, а саме прийняттям Закону України «Про аквакультуру» та внесенням змін до Водного кодексу України повноваження щодо передачі в оренду водних об`єктів перейшли до органів, що здійснюють розпорядження земельними ділянками. Зокрема, ч.4 ст. 51 ВК України передбачено, що водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Таким чином, органом, уповноваженим розпоряджатись даним водним об`єктом до 2021 року була Полтавська обласна державна адміністрація. Однак, відповідно до п. 58 ч. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (набрання чинності 27.05.2021 року) розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено п. 24 такого змісту: "24. З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними». З огляду на вказане, органом, уповноваженим на даний час розпоряджатися водними об`єктами та землями водного фонду на території Карлівської міської ради, є Карлівська міська рада Полтавської області, а отже оскаржуваним діями порушено інтереси держави в особі Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області. Крім того, постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807 «Про утворення та ліквідацію районів», починаючи з 19.07.2020 року, запроваджено новий районний поділ у межах Автономної Республіки Крим та областей України, зокрема утворено нові райони із визначенням затверджених розпорядженням КМУ від 16.12.2020 № 1635 - р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» територій, ліквідовано Карлівський район та припинено діяльність Карлівської райдержадміністрації як сторони договору оренди ставка. Враховуючи вище викладене, на підставі положень ст. 651 ЦК України, зважаючи на істотне порушення умов договору [PERSON] , що не заперечується відповідачем, договір оренди водного об`єкта, укладений 14.06.2013 Карлівською районною державною адміністрацією з [PERSON] , підлягає розірванню, а водний об`єкт (ставок), загальною площею 13,6 га, що розташований в адміністративних межах Карлівської міської ради, повернутий відповідачем Карлівській міській раді як розпоряднику водного об`єкта та земельної ділянки водного фонду. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначається законом. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання стягнення орендної плати за користування водним об`єктом та повернення його у власність держави. Зважаючи на викладене, враховуючи не виконання належним чином відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору оренди водного об`єкта (ставка), що завдає шкоди інтересам держави, позовні вимоги заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області про розірвання та повернення водного об`єкта - підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Згідно пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційних інстанціях. В даній справі провадження підлягає закриттю у частині позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості з орендної плати за користування водним об`єктом (ставком) в зв`язку зі сплатою заборгованості відповідачем, а тому вирішення питання про повернення судового збору в даному випадку повинно вирішуватися в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір». З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду із позовом було сплачено судовий збір у розмірі 8052,00 грн (за три позовні вимоги: майнового характеру - про стягнення заборгованості за договором в сумі 2684 грн, немайнового характеру - розірвання договору оренди в сумі 2684 грн та зобов`язання повернути водний об`єкт в сумі 2684 грн), що підтверджується платіжним дорученням №197 від 02.02.2023 року. Зважаючи на те, що провадження частково закрито у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості з орендної плати, клопотання позивача про повернення судового збору в сумі 2684,00 грн. підлягає задоволенню, а сплачений судовий збір за одну позовну вимогу майнового характеру у розмір 2684,00 грн. підлягає поверненню позивачу. Враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі до початку розгляду справи по суті, то суд приходить до висновку, що позивачу відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 2684,00 грн. (50% від 5368,00 грн.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову на відповідача, таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути іншу частину судового збору у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved