Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

В квітні 2023 року позивачка через адвоката Кравинську Ю.В. звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 07.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» та [PERSON] було укладено договір № 65В/02/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) Пакет «Базовий+» з 6 тижнів - до пологів (одноплідна вагітність). Згідно п.2.1. Договору Медичний заклад бере на себе зобов`язання надати Пацієнту медичну допомогу, що полягає в проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності Пацієнта згідно діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України та стандартів медичної допомоги з амбулаторного спостереження вагітності, затверджених в Медичному закладі, яку Пацієнт зобов`язується прийняти і виконати та сплатити на умовах даного Договору. Згідно з п.5.2. договору вартість медичної допомоги, що надається Пацієнту Медичним закладом відповідно до даного Договору, складає 42 502,00 грн 07.02.2022 року з метою виконання платіжних зобов`язань за Договором №65В/02/2022 від 07.02.2022 року та згідно з рахунком-фактурою №71396 від 07.02.2022 року, позивачка уклала з АТ «Універсал Банк» (Монобанк) кредитний договір за послугою «Покупка частинами». У відповідності із кредитним договором АТ «Універсал Банк» перерахував на рахунок ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн., що підтверджується листом АТ «Універсал Банк» від 14.04.2023 року. Суму грошових коштів в розмірі 2502,00 грн позивачкою було сплачено відповідачу готівкою, що підтверджується чеком №47060 від 07.02.2022 року. Перелік медичної допомоги (діагностично-лікувальних закладів) сторони погодили у додатках до Договору спостереження вагітності. При цьому слід зазначити, що у жодному з додатків до Договору спостереження вагітності (№1, №2, №3) не визначено конкретних розцінок вартості кожної із переліку послуг. Позивачці Медичним закладом було надано послуги на суму 17 500,00 грн Отже поверненню підлягає 42 502,00 -1800,00- 17500,00 =23 202,00 грн. У зв`язку зі істотною зміною обставин, за яких укладався Договір, а саме через початок війни Росії проти України, яка розпочалась 24.02.2022 року, через те, що неможливо було за змінених обставин розраховувати на якість в повноту послуг Медичного закладу, а головне - задля безпеки свого життя та здоров`я і безпеки ще ненародженої дитини, Пацієнтка (Позивач по справі) виявила бажання відмовитись від Договору спостереження вагітності. На своєму веб-сайті Медичний заклад «Пологовий будинок «Лелека» розмістив інформацію щодо договорів про надання медичних послуг, де зазначив адреси електронної пошти, на які було рекомендовано звертатися Пацієнтам. 01.04.2022 року позивач звернулась на електронну адресу Медичного закладу з запитом щодо повернення сплаченого авансового платежу за Договором спостереження вагітності. 03.04.2022 року Медичним закладом було прийнято запит на розірвання договору. Однак не зважаючи на те, що позивачка потребувала повернення грошових коштів терміново Медичний заклад відтермінував на невизначений час повернення коштів з посиланням на війну. 14.04.2023 року на адресу відповідача представником позивача Кравинською Ю.В. було направлено досудову вимогу про повернення авансового платежу в частині ненаданих послуг в сумі 23 202,00 грн. Досудова вимога відповідачем отримана 17.04.2023 року 11 вересня 2022 року у позивачки народився хлопчик, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Таким чином припинив свою дію Договір № 65В/02/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) Пакет «Базовий+» з 6 тижнів - до пологів (одноплідна вагітність). Грошові кошти в сумі 23 202,00 грн. вважає, що набули статусу безпідставних та підлягають поверненню відповідно до ст.1212 ЦК України. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений авансовий платіж за договором № 65В/02/2022 від 07.02.2022 року за ненадані послуги в розмірі 23 202 грн. 00 коп. втрати від інфляції в розмірі 4 936 грн. 88 коп. 3% річних в розмірі 713 грн. 22 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4900,00 грн., а також усі інші витрати які будуть понесені в ході розгляду справи та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою судді від 27.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. 06.06.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому він посилався на те, що 07.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» та [PERSON] було укладено договір № 65В/02/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) Пакет «Базовий+» з 6 тижнів - до пологів (одноплідна вагітність) (далі-договір спостереження). Згідно п.2.1. Договору Медичний заклад бере на себе зобов`язання надати Пацієнту медичну допомогу, що полягає в проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності Пацієнта згідно діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України та стандартів медичної допомоги з амбулаторного спостереження вагітності, затверджених в Медичному закладі, яку Пацієнт зобов`язується прийняти і виконати та сплатити на умовах даного Договору. Згідно з п.5.2. договору вартість медичної допомоги, що надається Пацієнту Медичним закладом відповідно до даного Договору, складає 42 502,00 грн., сплачена пацієнтом одноразово у формі 100% передплати, за договором № 65В/02/2022 від 07.02.2022 року. Позивачем було сплачено вартість договору спостереження у розмірі 42 502,00 грн., яка складається з основної суми договору спостереження - вартість із 6 % знижкою складає 40 702,00 грн., та страхового платежу «Захищена вагітність одноплодова», програма 1 - вартість 1800 грн. Згідно договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №7619/999/318/210003681 від 07.02.2022 року сплачена позивачем сума у розмірі 1800 грн. була оплачена на користь страховика - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Разом з тим, звертають увагу, що Пацієнтом за час спостереження вагітності було використано послуги на суму 17 500,00 грн. Посилається на те, що введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 року і його продовження по сьогодення, у зв`язку із агресією російської федерації проти України, стало обставиною непереборної сили для відповідача та таким, що унеможливило виконання своїх обов`язків перед позивачем за договором ведення, оскільки будівля пологового будинку ( [ADDRESS] ) зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів (ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» територіально розташовано в Пуща-Водиці біля с.Горенка, м.Буча, м.Ірпінь, м.Гостомель). З березня 2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» призупинило роботу у Пуща-Водиці та не приймало пацієнтів до 01.09.2022 року включно. Зазначають, що умови договору не виконали через форс-мажорні обставини, позов вважають передчасним та просять відмовити в його задоволенні. Щодо позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання на підставі п.2 ст. 625 ЦК України вважають, що вимоги задоволенню не підлягають, оскільки такі нарахування є мірою цивільно-правової відповідальності ТОВ «Лелека», та з огляду на положення ст.617 ЦК України та наявності у ТОВ «Лелека» форс-мажорних обставин, не можуть застосовуватись. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4900,00 грн., та інших витрат, які будуть понесені в ході розгляду даної справи то розгляд даної цивільної справи не відноситься до категорії важких та через повномасштабне вторгнення приміщення ТОВ «Лелека» за адресою вул. Квітки Цісик, буд.56 зазнало значних пошкоджень та потребує значних фінансових витрат та зусиль для відновлення попереднього стану. Через що у ТОВ «Лелека» виникло скрутне становище, що і спричинило несвоєчасне повернення сплачених позивачем коштів. У зв`язку з цим, враховуючи незначну складність справи, враховуючи конкретні обставини даної справи, критерію розумності, дійсності та необхідності наданого обсягу правничої допомоги, а також враховуючи фінансовий стан ТОВ «Лелека», вважає, що розмір витрат позивача на правничу допомогу є завищеним та просить зменшити до 3000,00 грн. Враховуючи вищевикладене відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача саме з огляду на передчасність звернення позивача до суду в зв`язку з відсутністю порушеного у позивача права з огляду на дію форс-мажорних обставин на території України. 16.06.2023 року до системи «Електроний суд» надійшла від представника позивача відповідь на відзив в якому він посилається на те, що вартість фактично наданих відповідачем позивачці послуг склала 17 500,00 грн., і ця сума не заявляється позивачкою до стягнення, як і не заявляється до стягнення 1800,00 грн., що визначені як страховий платіж. Отже до повернення (вимоги Позивачки у позові) сума: 42 502,00 грн-17 500,00 грн-1800,00 грн. =23 202,00 грн., що відповідає сумі не наданих послуг, вказаній також відповідачем у відзиві. Відповідно до п.7.1. Договору спостереження вагітності, даний Договір набув чинності з моменту його підписання та сплати Пацієнтом суми, передбаченої п.5.2. даного Договору і діє до пологів Пацієнта. Оскільки пологи у Позивачки 11.09.2022 року відбулися, то 11.09.2022 року свою дію Договір №65В/02/2022 від 07.02.2022 року «про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий +» з 6 тижнів до пологів -одноплідна вагітність втратив. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Так як з припиненням дії вищевказаного Договору спостереження вагітності відпала підстава набуття Медичним закладом майна - грошових коштів позивачки, відповідні кошти набули статусу безпідставно утриманих та підлягають поверненню згідно зі статтею 1212 ЦК України в частині не наданих послуг, а саме в сумі: 23 202, 00 грн. Однак грошові кошти залишаються неповернутими не зважаючи на численні звернення позивачки як в електронній формі так і в паперовій. Неповернення грошових коштів зумовлює понесення позивачкою інфляційних збитків за період з 11.04.2022 року по 19.04.20223 року. Також підлягають стягненню і 3% річних. Невиконання законних вимог позивачки про повернення грошових коштів спричинило для позивачки необхідність витрат на правничу допомогу. Відповідачем у відзиві заявлено клопотання про зменшення відшкодування витрат позивача на правничу допомогу до 3000,00 грн. вважають безпідставним. Так, між [PERSON] та Адвокатом Кравинською Ю. В. було укладено Договір про надання правової допомоги №13/04/2023/1 від «13».04.2023 року. Клієнтом оплачена правова допомога за Договором: складання досудової вимоги про повернення грошових коштів -1500,00 грн; складання, оформлення позовної заяви - 3400,00 грн.; складання відповіді на відзив -2500,00 грн. Таким чином вартість витрат на професійну правничу допомогу: 1500,00 грн +3400,00 грн. +2500,00 грн.=7 400,00 грн. є обґрунтованою, фактичною, дійсно неминучою, а її зменшення порушує гарантоване ст.59 Конституції України, ст.ст.15,58,60,131,133,134, 137, 141,182 ЦПК України право позивачки на отримання компенсації цих затрат. Звертає увагу, що невиконання відповідачем (Медичним закладом) платіжних зобов`язань перед його замовниками послуг (Пацієнтами) на противагу доданим до матеріалів даної справи листам з подяками, надає іншу характеристику Медичному закладу. В провадженні Оболонського районного суду м.Києва перебуває значна кількість судових справ, однією зі сторін в яких є відповідач, а іншою стороною особа, яка не скористалась послугами Медичного закладу з будь-яких підстав та якій Медичний заклад не повернув її кошти. Ці особи (Пацієнти - це мами новонароджених дітей, що також (не лише відповідач) опинились в умовах форс-мажору, в умовах війни і які через невиконання відповідачем зобов`язань вимушені були шукати додаткові кошти на проведення пологів в інших пологових будинках, часто народжували в кредит і наразі вимушені проходити судові процедури для повернення власних коштів. Відтак жодні подяки від третіх осіб не спростовуються вирішення даної справи про стягнення з відповідача на користь позивачки грошових коштів, що утримуються на даний час відповідачем безпідставно. Враховуючи вищевикладене просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та з врахуванням витрат на правову допомогу, які збільшуються на суму 2500,00 грн, фактичні витрати на правничу допомогу становлять 7400,00 грн. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що 07.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» та [PERSON] було укладено договір № 65В/02/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) Пакет «Базовий+» з 6 тижнів - до пологів (одноплідна вагітність). Згідно з п.5.2. договору вартість медичної допомоги, що надається Пацієнту Медичним закладом відповідно до даного Договору, складає 42 502,00 грн 07.02.2022 року з метою виконання платіжних зобов`язань за Договором № 65В/02/2022 від 07.02.2022 року та згідно з рахунком-фактурою №71396 від 07.02.2022 року, позивачка уклала з АТ «Універсал Банк» (Монобанк) кредитний договір за послугою «Покупка частинами». У відповідності із кредитним договором АТ «Універсал Банк» перерахував на рахунок ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн., що підтверджується листом АТ «Універсал Банк» від 14.04.2023 року. Суму грошових коштів в розмірі 2502,00 грн позивачкою було сплачено відповідачу готівкою, що підтверджується чеком №47060 від 07.02.2022 року. Згідно п.2.1. Договору Медичний заклад бере на себе зобов`язання надати Пацієнту медичну допомогу, що полягає в проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності Пацієнта згідно діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України та стандартів медичної допомоги з амбулаторного спостереження вагітності, затверджених в Медичному закладі, яку Пацієнт зобов`язується прийняти і виконати та сплатити на умовах даного Договору. Згідно п.п.4.1.1. Медичний заклад зобов`язаний надати якісну та кваліфіковану медичну допомогу, а також провести всі діагностично-лікувальні заходи відповідно до даного Договору. Пунктом 6.1 Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором. Пунктами 6.4., 6.5. Договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну та воєнні дії. Відповідно до п. 6.6. Договору, сторона, яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 6.5. Договору повинна проінформувати про це іншу сторону, не пізніше 15 календарних днів, а також належним чином цей факт підтвердити. Пунктом 7.1. Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та сплати Пацієнтом суми передбаченої п.5.2. даного Договору і діє до пологів Пацієнта. Згідно з п. 8.1 Договору, він може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін; з ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Судом встановлено, що позивачем за договором сплачено 07.02.2022 року за рахунком-фактурою № 71396, 40 702,00 грн. за послуги амбулаторне спостереження вагітних (з 6тижня) пакет «Базовий+», Програма 1, одноплідна вагітність; страховий платіж «Захищена вагітність-одноплодова» Програма 1, - 1800 грн., всього на суму 42 502,00 грн. (а.с. 7). Перелік медичної допомоги (діагностично-лікувальних закладів) сторони погодили у додатках до Договору спостереження вагітності. При цьому слід зазначити, що у жодному з додатків до Договору спостереження вагітності (№1, №2, №3) не визначено конкретних розцінок вартості кожної із переліку послуг. Позивачці Медичним закладом було надано послуги на суму 17 500,00 грн З матеріалів справи убачається, що позивач зверталася до відповідача як з електронним зверненнями, так і направляла досудову вимогу по пошті у яких просила вирішити питання щодо повернення коштів, у зв`язку з тим що 11.09.2022 року позивачка народила хлопчика, таким чином припинив свою дію Договір №65В/02/2022 від 07.02.2022 року «про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий + «з 6 тижнів до пологів - одноплідна вагітність, однак доказів повернення коштів суду не надано. У листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 р. №2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 р. є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору. Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Між сторонами існували договірні зобов`язання і фактично відповідачем не надано послуги на суму 23202 грн. за договором від 07.02.2022 року, протилежне судом не встановлено, у зв`язку з чим вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як безпідставно утримана. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Слід зазначити, що заходи відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, передбачені ст. 625 ЦК України, не є неустойкою чи штрафними санкціями, а тому наявність обставин непереборної сили за договором не звільняє відповідача від встановленого законом обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.04.2017 у справі № 3-1462гс16 та підтримана Верховним Судом у постанові від 20.06.2018 у справі № 913/869/14. Оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язань, зокрема щодо повернення позивачу грошових коштів, а тому у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу разом з сумою основного боргу, 3% річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови Договору з надання медичних послуг, і сплачені позивачкою кошти не повернув. Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору, які зазначені у електронних повідомленнях відповідача, суд погоджується із тим, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити. Втім, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. У зв`язку з припиненням зобов`язання, позивачка має право на повернення сплачених нею грошових коштів, що також передбачено умовами Договору. В частині надання оцінки розміру коштів, які підлягають поверненню, суд зазначає, що поверненню підлягає сума за ненадання медичних послуг за договором №65В/02/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) Пакет «Базовий+» з 6 тижнів - до пологів (одноплідна вагітність)- 23 202,00 грн. Суд вважає, що до правовідносин, що виникли між сторонами підлягає застосуванню ст.625 ЦК України і кошти підлягають стягненню за період з 11.04.2022 року по 19.04.2023 року за відсотковою ставкою 3 % річних в сумі 713 грн. 22 коп., та інфляційних втрат в розмірі 4 936 грн. 88 коп. з відповідача на користь позивача. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про задоволення позову. Стосовно стягнення фактично понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить до наступного висновку. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Понесені витрати на правничу допомогу сторона позивача доводить договором про надання правової допомоги №13/04/2023/1 від 13.04.20223 року укладеного між Адвокатськом Кравинською Ю.В. та [PERSON]., додатковою угодою №1 про надання правової допомоги від 13.04.2023 року; платіжними інструкціями №161981983 від 14.04.2023 року, №162242559 від 17.04.2023 року; №166486236 від 07.06.2023 року; ордером про надання правничої (правової) допомоги. Водночас за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. А отже, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 7 400,00 грн. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без участі сторін, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, ціни позову, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 7400 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та об`ємом виконаної адвокатом роботи. При цьому суд вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру витрат на правову допомогу, як просить відповідач, оскільки позовні вимоги судом задоволено і враховуючи відзив відповідача в якому він фактично сам визнає, що сума за невикористані послуги по договору спостереження складає 23202 грн., тобто відповідач не позбавлений був врегулювати спір в позасудовому порядку, і при врегулюванні спору в позасудовому порядку ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» не несло б витрати на правничу допомогу іншої сторони.Тобто відмовляючи в задоволенні клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу суд також враховує поведінку сторони у даному спорі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved