Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Позивач КП\~«Благоустрій» Черкаської міської ради через свого представника\~ Калінченкова\~Д.М., звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Комунальне підприємство «Благоустрій» Черкаської міської ради є балансоутримувачем гуртожитку № 245/1 по [ADDRESS] та прибудинкової території, згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25.06.2019 №\~706. Відповідно до вказаного вище рішення та акту прийомупередачі, даний гуртожиток та прибудинкова територія передані КП\~«Благоустрій» Черкаської міської ради у господарське відання. Як зазначено, відповідно до інформації, наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 06.06.2023 №\~8531-01-10, у кімнаті [ADDRESS] зареєстровані наступні громадяни: [PERSON] ,\~ [INFO] (відповідач) та [PERSON] ,\~ [INFO] (третя особа). Разом з тим, відповідач не проживає у вказаному вище житловому приміщенні понад один рік з моменту його реєстрації (прописки) без поважних причин, обов`язки по утриманню приміщення не виконує, про що складено відповідний акт. До того ж, відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере та його особистих речей у кімнаті немає і, взагалі, він кімнатою не цікавиться. Перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу ніхто не чинив. 25.10.2010 на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ЖПП\~«Житлосервіс», житлово-побутовим підприємство «Житлосервіс» корпорації «Укрбуд» на ім`я [PERSON] ,\~ [INFO] , був виданий ордер №\~853 серії ОЖХ на житлову площу (ліжко-місце) у гуртожитку по [ADDRESS] та вона почала проживати у даному гуртожитку. Після того, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.06.2020 №\~526 було надано [PERSON] ,\~ [INFO] , у найм ліжко-місце, площею 6\~кв.м у кімнаті №\~402. У позовній заяві також вказано, що на підставі вказаного вище рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради, між Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради (орендодавець) та [PERSON] , був укладений Договір найму житла від 30.06.2020, строком до 16.06.2025, відповідно до п.\~2.2 якого наймач зобов`язався вносити щомісяця плату за отримані житлово-комунальні послуги. Зважаючи на викладене вище, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме кімнатою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.07.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача\~ [PERSON] . Крім того, сторонам та третій особі встановлені строки для подачі заяв по справі. Крім того, 16.08.2023 судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача\~ Департамент житлово-комунального господарства Черкаської міської ради. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю\~ Калінченков\~Д.М. підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі, на підставі обґрунтування, що наведене у позовній заяві та з урахуванням доданих до неї доказів. Крім того зазначив, що судові витрати сторона позивача залишає за собою та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, про що надав письмову заяву від 31.08.2023. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п.\~3 ч.\~8 ст.\~128, ст.\~131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст.\~8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. У судовому засіданні третя особа [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі на заперечувала. У судове засідання представник третьої особи\~ Департаменту житлово-комунального господарства Черкаської міської ради не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши думку представника позивача, третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25.06.2019 №\~706 «Про затвердження акту прийому-передачі відомчого житлового фонду\~ житлового будинку [ADDRESS] та гуртожитку по [ADDRESS] у власність територіальної громади м.\~Черкаси» вирішено затвердити акти прийому-передачі відомчого житлового фонду\~ житлового будинку [ADDRESS] та гуртожитку по [ADDRESS] у власність територіальної громади м.\~Черкаси, з подальшою передачею їх на баланс Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради (а.с.\~9-11). Також встановлено, що рішенням Черкаської міської ради від 06.04.2021 №5-22 «Про зміну назви Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» змінено найменування КП\~«Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради на КП\~«Благоустрій» Черкаської міської ради. Крім того, цим рішенням затверджено Статут КП\~«Благоустрій» Черкаської міської ради (а.с.\~12). Згідно з рішенням Черкаської міської ради від 26.01.2023 №35-24 «Про затвердження Статуту Комунального підприємства «Благоустрій» Черкаської міської ради» затверджено нову редакцію Статуту КП\~«Благоустрій» Черкаської міської ради, відповідно до якого КП\~«Благоустрій» здійснює управління майном комунальної власності, переданим на баланс, в оперативне управління чи господарське відання підприємства, а також має правомочність укладення на підставі рішення, виданого виконавчим комітетом Черкаської міської ради, договору найму жилого приміщення у будинках державного, комунального і громадського житлового фонду з наймачами\~ громадянами, зміна та розірвання таких договорів, у порядку встановленому законодавством (а.с.\~13). З матеріалів справи вбачається, зокрема, з відповіді №\~8531-01-10 від 06.06.2023, на адвокатський запит [PERSON] , наданої департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради, за адресою: вул.\~В.Чорновола,\~245/1, кім.\~402, м.\~Черкаси, станом на 06.06.2023, зареєстровано 2 (дві) особи: [PERSON] ,\~ [INFO] , з 11.12.2002 дотепер (відповідач), [PERSON] ,\~ [INFO] , з 27.10.2010 дотепер (третя особа) (а.с.\~14). Між тим, з акту про фактичне не проживання особи за місцем реєстрації від 07.06.2023, затвердженого в.о. директора КП\~«Благоустрій» Черкаської міської ради, вбачається, що починаючи з 27.10.2010, за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає [PERSON] по теперішній час, кімнатою не користується. Його особистих речей у кімнаті немає, оплату комунальних послуг він не здійснював (а.с.\~21). Крім того, під час розгляду справи, встановлено, що відповідач не перебуває у родинних відносинах із третьою особою по справі [PERSON] . Разом з тим, 25.10.2010, на підставі рішення адміністрації ЖПП «Житло сервіс» від 25.10.2010, [PERSON] видано ордер на жилу площу (ліжко-місце) у гуртожитку для одиноких №\~853 серія ОЖХ. Відповідно до вказаного вище ордеру, [PERSON] надана житлова площа (ліжко-місце) в гуртожитку для одиноких №\~9 по [ADDRESS] на період її роботи у даній організації (а.с.\~15). Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №\~526 від 16.06.2020 надано [PERSON] у найм ліжко-місце, площею 6\~кв.м гуртожитку по [ADDRESS] (а.с.\~16). 30.06.2020 між Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради та [PERSON] укладений Договір найму житла, відповідно до якого наймодавець надав у користування ліжко-місце, площею 6,0\~кв.м у кімнаті №\~402 в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , де вона фактично мешкає та зареєстрована на даний час (а.с.\~17, 18). Таким чином, встановлено, що відповідач не мешкає у вказаній вище кімнаті у гуртожитку з 27.10.2010, його особистих речей у кімнаті немає, добровільно він не знявся з реєстрації за вказаною адресою, не повідомив про поважність причин не проживання в помешканні. Суд вважає, що відповідач повністю втратив зв`язок з помешканням, оплату за комунальні послуги не здійснює, не займається утриманням житла. Судом також не встановлено жодних обставин щодо вчинення будь-якими особами перешкод відповідачу у користуванні житлом. Крім того, відсутні об`єктивні дані вважати, що відповідач не проживає у помешканні з поважних причин. Оскільки відповідач не використовує жиле приміщення за цільовим призначенням, в ньому проживає інша особа на законних підставах, то позивач, враховуючи його повноваження, визначені Статутом, звернувся до суду із зазначеним позовом правомірно. Тож, між сторонами склалися житлові правовідносини, які регулюються нормами Житлового кодексу України та інших нормативно-правових актів. Як передбачено ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.\~13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3,4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч.\~1, 2, 3, 4 ст.\~13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч.\~6 ст.\~13 ЦК України). Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом статті 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини 4 статті 311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Статтею 327 ЦК України передбачено, що управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Житлове законодавство покликане сприяти забезпеченню права громадян на житло, ефективному використанню та охороні житлового фонду. Завданнями житлового законодавства України є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин (ст.\~2 ЖК). Право на житло забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі (ст.\~1 ЖК). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЖК, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється (ст.\~6 ЖК). Гарантованому ст. 9 ЖК праву громадян на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення, кореспондує обов`язок використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення (ч. 1 ст. 10 ЖК). У статті 130 ЖК передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України. Окрім відповідної глави ЖК, зазначене питання на теперішній час регулюється Примірним положенням про користування гуртожитками, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 №498. Натомість це Положення не регулює відповідальність мешканців гуртожитку за порушення правил користування гуртожитками, а отже зазначене питання регулюється загальними нормами житлового законодавства, тобто ЖК. Як встановлено судом гуртожиток по [ADDRESS] , переданий у власність територіальної громади м.\~Черкаси, а отже на мешканців такого гуртожитку поширюються гарантії, передбачені Законом України від 04.09.2008 №\~500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Законом України від 19.06.1992 №\~2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду». Оскільки правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону №2482-XII, прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК. Відповідно до статті 61 ЖК користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем\~- житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.\~71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. До того ж, Верховним Судом у постанові від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц виснувало, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Слід також зазначити, що процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені\~статтею 71 ЖК УРСР\~строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не мешкає у гуртожитку з 27.10.2010 без поважних причин, його особистих речей за зареєстрованим місцем проживання немає, він тривалий час не проявляв інтересу щодо житла у гуртожитку. Відповідно до ордеру №853 серія ОЖХ [PERSON] отримала право проживання у спірній кімнаті №402 ще з 25.10.2010. Крім того, відповідно до договору найму житла від 30.06.2020, укладеного між Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради та [PERSON] (третя особа по справі), остання набула на законних підставах право користування жилим приміщенням (ліжко-місце) і фактично у ньому і проживає на даний час. Слід зазначити, що незважаючи на обставини реєстрації місця проживання відповідача за вказаною адресою, він не надав жодних доказів щодо того, на якій саме підставі він набув право користування кімнатою, чи ліжко-місцем у спірній кімнаті гуртожитку. Також, суд звертає увагу, що відсутні докази про визнання недійсними, розірваними договору найму, за яких, зокрема [PERSON] набула право користування кімнатою (ліжко-місцем) у гуртожитку. Із заявою про збереження за відповідачем місця проживання до балансоутримувача гуртожитку, тобто, КП\~«Благоустрій» Черкаської міської ради, він не звертався. Комунальні послуги відповідач не сплачує, не бере участі в утриманні житла тривалий час. Крім того, відповідач та третя особа [PERSON] (наймач), яка фактично мешкає у спірній кімнаті, не є членами однієї сім`ї, родичами та близькими особами. Відсутні будь-які належні, допустимі та переконливі докази про те, що позивач чи інші особи, вчиняють/вчиняли дії, направлені на перешкоджання відповідачу користуватися відповідною кімнатою у гуртожитку, що у сукупності з іншими дослідженими доказами свідчить про відсутність поважності причин його не проживання понад шість місяців (27.10.2010) у кімнаті [ADDRESS] . Також, як на думку суду, сам по собі факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, при відсутності його бажання проживати у кімнаті, утримувати житло та відсутності поважності причин його не проживання протягом тривалого часу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для збереження за відповідачем права користування кімнатою у гуртожитку. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи думку та висновок третіх осіб, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, слід зазначити, що відповідач не скористався правом надати свої заперечення проти позову та докази на спростування доводів та доказів, які надані позивачем, третьою особою та, які були досліджені під час розгляду справи, незважаючи на те, що тягар доказування поважності причин відсутності особи понад встановлені строки покладається на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду у сумі 2684\~грн. 00\~коп., який слід залишити за позивачем, враховуючи його заяву, викладену у судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved