Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2006 року. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2021 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі позивач та відповідач придбали наступне майно: земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , покупець земельної ділянки [PERSON] ; автомобіль Ford Focus, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Покупцем зазначеної земельної ділянки є [PERSON] . На зазначеній земельній ділянці знаходиться садовий будинок, який позивач ремонтувала за власні кошти та об`єкт незавершеного будівництва - будинок, який зведений за рахунок спільних коштів позивачки та відповідача. Також була придбана квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі - продажу вказаної квартири 3645 від 17 грудня 2012 року покупцем є [PERSON] . При цьому, представник позивачки зазначає, що відповідач з часу розірвання шлюбу проживає у вказаній квартирі та змінив вхідні замки. Копії ключів та доступ до квартири відповідач відмовляється надавати позивачці. Станом на дату звернення з даним позовом, позивач змушена орендувати житло, що підтверджується договором оренди від 21 січня 2022 року. Вказує, що відповідач самовільно, без згоди позивача, забрав собі у користування також автомобіль Ford Focus, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , користується земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS] та всіма об`єктами, розташованими на ній. Відповідно до звіту оцінки майна №2071/23 - квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виданого ТОВ «Центр оцінки власності «Парето» вартість вказаної квартири становить 2 618 300 грн. Вартість автомобіля Ford Focus, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , складає 176 738 грн., що підтверджується висновком ТОВ «Центр оцінки власності «Парето». Вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] становить 275 000 грн., вартість недобудованого житлового будинку, розташованого на зазначеній земельній ділянці складає 819 100 грн, що підтверджується звітом №2071/23-4 та висновком, складеним ТОВ «Центр оцінки власності «Парето». Оціночна вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] складає 59 240 грн, що слідує із звіту про експертну грошову оцінку №2071/23-3, виданого ТОВ «Центр оцінки власності «Парето». Посилаючись на викладене, представник позивача просила задовольнити позов та визнати за позивачкою [PERSON] право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнати право власності на транспортний засіб марки Ford Focus, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , за відповідачем [PERSON] , визнати за [PERSON] та [PERSON] по частині за кожним право власності на земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS] , визнати за [PERSON] та [PERSON] по частині за кожним право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] компенсацію за житлову недобудову в розмірі 409 550 грн., вартості витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витрат по здійсненню робіт з незалежної оцінки майна, які здійснені відповідно до договору від 17.01.2023 року №2071/23 у розмірі 3500 грн., вартості судового збору в сумі 19 741 грн. 89 коп. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 березня 2023 року у задоволенні клопотання [PERSON] про розстрочення сплати судового збору - відмовлено, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 14 березня 2023 року відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання з повідомленням сторін. 19 червня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказує, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] була придбана 17 грудня 2012 року, за час перебування у шлюбі з позивачкою, а тому вона повинна бути визнана спільним майном подружжя і підлягає поділу із визнанням права власності на частини квартири за [PERSON] та [PERSON] . При цьому, зазначав, що позивачкою не надано належних та достовірних доказів того, що на купівлю зазначеної квартири були надані її особисті кошти. Наданий позивачкою попередній договір, є договором про сплату завдатку на продаж вказаної квартири, і жодним чином не підтверджує продаж квартири [ADDRESS] . Також вказував, що сам факт продажу зазначеної квартири відбувся в липні 2010 року не може підтверджувати факт вкладення коштів на купівлю квартири [ADDRESS] 17 грудня 2012 року, тобто фактично через два роки. Вважає, що транспортний засіб марки Ford Focus, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] є спільним майном подружжя, оскільки придбаний в період шлюбу та підлягає поділу із виплатою грошової компенсації одному із подружжя. Також вважає, що вартість земельної ділянки [ADDRESS] , садове товариства масиву «Левада», визначеної в сумі 59 240 грн. є штучно завищеною. Щодо стягнення компенсації в сумі 409 550 грн. за житлову недобудову, що знаходиться на земельній ділянці, розташованій у [ADDRESS] , то вказана недобудова не може бути предметом поділу спільного майна, оскільки не зареєстрована в установленому законом порядку. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про відкладення судового засідання, яка не може бути прийнята судом до уваги, оскільки є аналогічною за змістом заяви про відкладення судового засідання, поданої 08 серпня 2023 року, а причини неявки, зазначені відповідачем, не можуть бути визнані судом поважними. Суд, у порядку загального позовного провадження, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. З матеріалів справи слідує, що 10 лютого 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с.16). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.17-18). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких, зокрема, є визнання права (п.1). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За вимогами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial