Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої майну. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він проживає та є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку. 08 лютого 2023 року внаслідок халатності мешканців квартири [ADDRESS] , трапилось залиття холодною водою розташованої поверхом нижче квартири [ADDRESS] , вході якого, у кухні, залі та коридорі було пошкоджено шпалери, загальної кількістю 10 рулонів. 23.04.2023 року, у квартирі відповідача, трапилось залиття холодною водою, внаслідок того, що гофра унітазу є непридатною для використання що призвело до повторного залиття нижче розташованої квартири [ADDRESS] . Також, до цих подій, залиття з боку відповідача траплялось неодноразово, а саме 18.11.2022 року та 06.01.2023 року. Для відновлення майна до того стану, яке існувало до затоплення, необхідним є здійснення ремонтних робіт, а саме, заміна шпалер. Так, вартість шпалер та клею становить 2940 (дві тисячі дев`ятсот сорок) гривень. Оскільки він є людиною похилого віку, та не може самостійно здійснити ремонтні роботи, пересування меблів, зняття шаф і так далі, ним було найнято людей, які виконували ці роботи. Так, вартість роботи майстрів становила 3940,00 грн. з яких: вартість поклейки шпалер дорівнює вартості самих шпалер, тобто 2940 грн; зняття старих пошкоджених шпалер - 300 грн; зняття навісних шаф на кухні - 150 грн; повішання шаф на місце - 150 грн; звільнити стіни в залі від меблів (відкрити доступ до шпалер) - 200 грн; після виконання робіт повернути меблі на місце - 200 грн. Позивач вважає, що матеріальна шкода яка була завдана йому відповідачем внаслідок залиття квартири становить - 6880 (шість тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок. Крім того, неправомірними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Хвилювання та думки про те, як відновити квартиру, тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на стан здоров`я. Крім того, залиття квартири створило дискомфорт та нервове напруження, оскільки він постійно відчував у квартирі сирість, вологу та запах плісняви. Також, після кожного залиття він не міг користуватися електроенергією приблизно 10 днів, оскільки вона була мокра, і це могло призвести до замикання. Квартира, яка була затоплена з вини відповідача, є єдиним його житлом, він постійно там перебуваю та не має можливості змінити місце свого перебування. Моральну шкоду завдану йому відповідачем, оцінює у розмірі 10000,00 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, у розмірі 6880,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 гривень, та понесені ним судові витрати по справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди підтримав у повному обсязі, а частині стягнення з відповідача моральної шкоди частково, в розмірі 3000,00 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що він визнає сам факт залиття квартири позмивача та спричинену внаслідок цього йому матеріальну шкоду на суму 2940,00 грн., тобто вартість шпалер, які були придбані позивачем. Інші позовну вимоги не визнає, так як вони не підтверджені належними та допустимими доказами. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, в частині вартості шпалер та клею в розмірі 2940,00 грн., а у задоволенні решти позовних вимог просить суд відмовити. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство відповідно до ст.12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом та підтверджується матеріали справи, позивач [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до акту про залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 08 лютого 2023 року, складеного Приватним підприємством «Комунальщик-1», 06 лютого 2023 року у будинку [ADDRESS] , сталось залиття з квартири [ADDRESS] , а саме неодноразове затоплення холодною водою. Була залита водою: кухня (стіна - 2 рул. шпалер; стеля - 2 рул. шпалер); зальна кімната (стіна - 5 рул. шпалер); коридор (1 рул. шпалер). Залиття виникло через халатність мешканців кв. [ADDRESS] . Згідно акту про залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 24 квітня 2023 року, складеного Приватним підприємством «Комунальщик-1», 23 квітня 2023 року у будинку [ADDRESS] , сталось залиття з квартири [ADDRESS] холодною водою. Була залита водою: кухня (стіна - 2 рул. шпалер; стеля - 2 рул. шпалер); зальна кімната (стіна - 5 рул. шпалер); коридор (1 рул. шпалер). Причиною залиття стало те, що у туалеті квартирі [ADDRESS] , під унітазом вийшла з ладу гофра. Залиття виникло з вини мешканців кв. [ADDRESS] . Згідно товарного чеку від 16 травня 2023 року, виданого ПП [PERSON] , позивачем [PERSON] було придбано вісім рулонів шпалер на загальну суму 2800,00 грн. та клей на суму 140 грн. За правилами ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує (ч.4 ст.319 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування. Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №572 від 08 жовтня 1992 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки, проводити за власні кошти ремонт квартири. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, судом встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] , де зареєстрований та проживає позивач, відбулося з вини відповідача, який в силу закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. Натомість, відповідач жодних заперечень щодо нанесення шкоди майну позивача не надав, як і не надав доказів про добровільне відшкодування шкоди. Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи №331/4392/16-ц в постанові від 04.04.2018 року, сформулював правовий висновок про те, що відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч.2 ст.76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є, показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України, суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивач долучив товарний чек від 16 травня 2023 року, виданий ПП [PERSON] , відповідно до якого позивачем було придбано 8 рулонів шпалер та клей на загальну суму 2940,00 грн. Що стосується аркушу паперу наданого позивачем, та на якому зазначено вартість ремонтних робіт на загальну суму 3940,00 грн., то суд вважає його неналежним доказом, оскільки він не містить жодних розрахунків щодо вартості робіт, підписів, печаток, штампів тощо, тому суд не приймає його до уваги. Враховуючи, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є халатність відповідача [PERSON] , який проживає у квартирі [ADDRESS] , відповідач, у силу закону, має нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди за ліквідацію наслідків пошкоджень майна в розмірі 2940,00 грн. Доказів того, що залиття квартири позивача, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано. Також, згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що протиправними діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 2900 грн. Відповідно до положень ст.263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи викладених позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в частині матеріальної шкоди та моральної шкоди відповідно в розмірі 770,12 грн. (2940,00 грн. х 1073,60 грн. : 6880,00 грн. = 458,78 грн.) + (2900,00 грн. х 1073,60 грн. : 10000,00 грн. = 311,34 грн.). Враховуючи наведене та

Outcome: partial