Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , якій надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки її мати - позивач у справі [PERSON] відмовилася від своєї новонародженої дитини, посилаючись на відсутність заробітку, та матеріальної підтримки, оскільки у зареєстрованому шлюбі не перебуває, відомості про батька в свідоцтві про її народження записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. На цей час над дитиною встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] , з якою дитина проживає з 27 квітня 2023 року. Починаючи з моменту народження дитини і до цього часу, відповідач її долею не цікавиться, до дитячої лікарні, де певний час знаходилася дитина, жодного разу не з`являлася, до виконкому із заявою про повернення дитини на виховання не зверталася, що свідчить про її винну поведінку та свідоме небажання виховувати дитину. Криворізьким міським центром соціальних служб з відповідачем проводилася профілактична-роз`яснювальна робота, надавалися роз`яснення та рекомендації щодо зміни її рішення відмовитись від дитини, однак [PERSON] своє рішення не змінила, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Процесуальні дії у справі. 12.07.2023 позовна заява надійшла до суду. 17.07.2023 справу прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.08.2023 року. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання належним чином повідомлені учасники процесу не з`явились. Представник позивача надала заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, що суд розцінює як визнання позовних вимог. Третя особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, у підготовчому засіданні, що відповідає положенням ч.3 ст.200, ч.3 ст.211 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України /а.с.6/. 18 січня 2023 року [PERSON] написала заяву про відмову забрати новонароджену дівчинку, яка народилася [INFO] , із КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР, про що представниками адміністрації цього закладу у присутності інспектора з ювенальної превенції Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, представника Служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради, працівника центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді складено відповідний акт, в якому зазначено, що мати [PERSON] відмовилася годувати дитину, спілкуватися з нею, забрати її /а.с.9, 10/. 25.01.2023 року Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради прийнято рішення № 21 про реєстрацію відповідно до ч.1 ст.135 СК України народження дитини (дівчинки), покинутої в пологовому будинку, із повідомленням її прізвища, імені, по батькові, дати та місця народження, а також відомостей про батьків: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] /а.с.11/. З інформації Криворізького міського центру соціальних служб виконкому Криворізької міської ради від 07.02.2023, наданої начальнику відділення поліції № 6 та начальнику Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради вбачається, що в приміщенні перинатального центру 18.01.2023 була відвідана породілля - [PERSON] , проведено з нею профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо можливості змінити своє рішення про відмову від новонародженої дитини, роз`яснено способи оформлення та розміри державних соціальних виплат при народженні дитини, однак мати дитини своє рішення не змінила. Пояснила, що вона не працює, має малолітнього сина, біологічний батько дитини помер. В подальшому при неодноразовому відвідуванні потрапити до приміщення за місцем її проживання представникам центру не вдалося, але зі слів сусідів з квартири часто чути крики, [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 07 лютого 2023 року представником центру проведено з відповідачем бесіду в телефонному режимі, але жінка повідомила, що залишати новонароджену дочку не збирається, вагітність не була для неї бажаною,відомостей про батька дитини та своїх родичів надавати відмовилася /а.с.12/. Згідно з довідкою КПП «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» КМР від 16.02.2023 № 183, [PERSON] , [INFO] , надійшла до лікарні 15 лютого 2023 року із КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР у зв`язку з відмовою від неї матері - [PERSON] /а.с.13/. Рішенням виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради № 39 від 15.02.2023 малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування /а.с.14/. Рішенням виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради № 108 від 26.04.2023 року над малолітньою [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку, призначено опікуном [PERSON] /а.с16/. 26.04.2023 виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради прийнято рішенні № 114 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] /а.с.15/. Зміст спірних правовідносин. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок виховання батьками неповнолітніх дітей, наслідки ухилення їх від виконання своїх обов`язків та з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.164 СК України - мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При цьому, суд керується положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно з п.15 якої, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з положеннями п.16 цієї Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). Відповідно до ч.2 ст.166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою статті 182 цього кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд дійшов наступного висновку. Позивачем повністю доведено, що відповідач не забрала дитину з пологового будинку і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування, що є самостійною підставою для позбавлення її батьківських прав. Також доведено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, байдужого ставлення до її долі. При цьому, суд враховує, що відповідач згодна на позбавлення її батьківських прав і вважає, що відсутність заперечень відповідачем проти позову також свідчить про втрату нею інтересу до дитини. З урахуванням вищевказаного, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку /доходів/, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. До того ж, суд вважає за необхідне зазначити, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 СК України. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягають стягненню з відповідача судовий збір на користь держави за дві заявлені позовні вимоги, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved