Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що шлюб виявився невдалим. Під час спільного проживання між подружжям виникали постійні сварки, що призвело до повного відчуження. Сімейні стосунки сторони припинили, спільне господарство не ведуть та не проявляють турботу один до одного з березня 2021 року. Ухвалою суду від 21 червня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. 26 червня 2023 року позивачкою подано супровідний лист, до якого додано квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою суду від 30 червня 2023 року продовжено позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви. 05 липня 2023 року від позивачки надійшла заява на усунення недоліків. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 липня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову на підставі ст. 206 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 119, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.01.2022. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved