Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась\~до суду\~з відповідним\~позовом.\~В обґрунтування\~позову посилається\~на те,\~що [INFO] помер\~її син\~ [PERSON] . Заповіту на своє майно син не залишив. Вона є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті сина. У встановлений законодавством строк звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Майно, на яке відкрилася спадщина після смерті сина, складається із його частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , яка відповідно до ст. 372 ЦК України становить 1/2 частину. Інша 1/2 частина квартири за вказаною адресою належить на праві власності позивачці. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина від нотаріуса їй стало відомо, що видати свідоцтво про право власності на спадщину неможливо, так як 1/2 частина квартири [ADDRESS] знаходиться під арештом. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 28.04.2010 року реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. - до Реєстру було внесено обтяження за номером 9779827 у вигляді арешту 1/2 частини вказаної квартири, власником якої зазначений [PERSON] . Підставою для внесення обтяження стала постанова про накладення арешту 49/2 від 28.04.2010 року, винесена Відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції. Позивачка вказує, що за життя її син не мав жодних боргових зобов`язань і підстав для тримання під арештом його майна не було. Крім того, [PERSON] помер [INFO] , а постанова про арешт його майна винесена відповідачем 28 квітня 2010 року. Для з`ясування причини винесення постанови про арешт майна сина та можливості скасування арешту на успадковану мною після його смерті частину квартири [ADDRESS] позивачка звернулась із заявою до відповідача. На її звернення Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні арешти відносно [PERSON] , [INFO] , підставою яких є постанова про накладення арешту №49/2 від 28.04.2010 року, видана Відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції. Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у Відділі не знайдено виконавчих проваджень відносно боржника- фізичної особи [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з чим у відповідача відсутні технічні можливості щодо припинення та вилучення вказаного обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Позивачка вважає, що обтяження на майно її сина [PERSON] , [INFO] , у вигляді\~арешту 1/2\~частини квартири\~ [ADDRESS] \~внесено до\~Реєстру помилково,\~так як\~у постанові\~про накладення\~арешту №49/2\~від 28.04.2010\~року,\~виданій Відділом\~державної виконавчої\~служби Ірпінського\~міського управління\~юстиції,\~зазначено,\~що боржник\~-\~фізична особа\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Про помилковість\~накладення арешту\~на майно\~сина свідчить\~також те,\~що [PERSON] \~помер [INFO] ,\~а постанова\~про арешт\~його майна\~№49/2\~Відділом державної\~виконавчої служби\~Ірпінського міського\~управління юстиції\~винесена 28\~квітня 2010\~року Однак не дивлячись на те, що підстави для тримання 1/2 частини квартири [ADDRESS] під арештом відсутні, ця частина квартири за вказаною адресою залишається під арештом, так як з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо арешту вказаного майна, які були внесені 26.06.2007 року за номером 5211904, не виключені. Тримання 1/2 частини квартири [ADDRESS] під арештом порушує право позивачки, як співвласника володіти, користуватись та розпоряджатись своєю часткою, а також позбавляє її можливості отримати у власність 1/2 частину квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. \~\~\~\~\~\~Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. \~\~\~\~\~\~ Представник відповідача Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов суду не надсилав. Представник третьої особи Київська обласна філія державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень щодо суті позовних вимог суду не надавав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача та третьої особи, за наявних у справі матеріалів. \~\~\~\~\~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог\~статей 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 19.02.1999 року виданого Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ( а.с.5). Згідно копії спадкової справи № 179/2010 року, яка заведена Ірпінською державною нотаріальною конторою 16.04.2010 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] з заявою про прийняття спадщини звернулись: дружина померлого [PERSON] , мати померлого [PERSON] . [PERSON] відмовилась від частки у спадщині після смерті свого чоловіка на користь сина померлого [PERSON] , [INFO] . Батько померлого [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь матері померлого [PERSON] ( а.с.28-56). Під час вчинення позивачкою нотаріальних дій, нею було виявлено, що вона не може оформити спадщину після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у відповідному реєстрі обтяжень наявна заборона на відчуження частини квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності померлому. Із листа Ірпінського відділу державної виконавчої служби У Бучанському районі Київської області від 23.06.2023 року вих. № 1973/1 вбачається, що отриманою пошуковою інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що у спеціальному розділі наявні арешти відносно [PERSON] [INFO] , підставою обтяження яких є: постанова про накладення арешту № 49/2 від 28.04.2010, видана Відділом державної виконавчої служби Ірпінського МУЮ - номер запису про обтяження № 9779827. Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у Відділі не знайдено виконавчих проваджень відносно боржника фізичної особи - [PERSON] [INFO] . В зв`язку з чим у Відділі відсутні технічні можливості щодо припинення та вилучення вказаного обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Надання інформації (копій документів) за виконавчими документами, які перебували на примусовому виконанні у відділі та були завершеними за період 2010 рік не вбачається можливим зважаючи на закінчення терміну їх зберігання, що передбачений п. 2 Розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями № 699/30567 від 08.06.2017 р., затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07,06.2017 № 1829/5. Порядок звільнення майна з-під арешту передбачений статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» ( а.с.6). Позивачка в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивачки, що ґрунтуються на її праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковою для суду. На сьогодні позивачка, яка прийняла спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Згідно зі ст.\~1218,\~\~ч.5 ст.1268\~\~ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч. 1,2,3\~ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. На даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчими документами з померлого сина позивача [PERSON] , [INFO] . До того ж суд звертає увагу на те, що постановою про накладення арешту № 49/2 від 28.04.2010 року, виданою відділом державної виконавчої служби Ірпінського МУЮ номер запису про обтяження № 9779827, необхідно було накласти арешт на майно боржника [PERSON] [INFO] . Водночас, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно, за умови відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.10.2022року №203/3435/21 Відтак аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, оскільки наявність арешту на майно [PERSON] , за відсутності відкритих виконавчих проваджень, а отже і правових підстав для цього, порушує право спадкоємця [PERSON] , внаслідок чого вона не може набути право власності на спадкове майно та позбавлена змоги користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. \~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved