Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 21 січня 2022 року між кредитодавцем ТОВ«ЛАКІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір №164 про надання кредитором позичальникові кредит у сумі 46666,67 грн., на строк 12 місяців, за умовами якого процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від її періоду встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включо 25,00% за день (9 125,00% річних) від початкової суми кредиту (загального розміру) та за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно й до кінця строку надання кредиту 4 % в місяць (48%) річних від початкової суми кредиту та для належного виконання позичальником зобов`язань за вказаним договором забезпечується заставою транспортного засобу марки «Smart Fortwo» д.н.з. [NUMBER] , про що укладено договір застави від 21.01.2022 року. Згідно умов кредитного договору відповідач був зобов`язаний сплатити несплачений кредиту та прострочені проценти за користування коштами. Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 63 310,49 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором у сумі 63310,49 грн. та звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб «Smart Fortwo» д.н.з. [NUMBER] та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечую проти винесення заочного рішення. Судом вживались заходи стосовно повідомлення відповідача про розгляд справи. Так, у призначені судові засідання відповідач не з`явився, поштові відправлені, направлені на його адресу повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Крім того, на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Києва було розміщено оголошення про виклик у судове засідання відповідача. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 21 січня 2022 року між ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір № 164 про отримання кредитних коштів (далі Договір), відповідно до умов якого відповідачу передано 46666,67 грн. Крім цього, 21 січня 2022 року між ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого предметом застави є рухоме майно транспортний засіб марки Smart, модель Fortwo, ЛЕГКОВИЙ, об`єм двигуна 698, колір ЧОРНИЙ, 2003 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний № [NUMBER] . За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Пунктом 4.4 договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню та інші платежі передбачені Договором. Пунктом 6.3 договору передбачено відповідальність сторін за несвоєчасну сплату відповідного платежу, що зазначений в графіку платежів. Позичальник сплачує неустойку у вигляді штрафу, в залежності від терміну прострочення. Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу», застава це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу заставити кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання (ст. 3 Закону). Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст.28 Закону України «Про заставу», застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. 06.03.2023 року [PERSON] було повідомлено про факт наявного порушення зобов`язання та запропоновано усунути недоліки, шляхом оплати визначеної Кредитним договором заборгованості, проінформовано про рахунок, на який слід здійснити належне виконання грошового обов`язку. 06.03.2023 року в Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано звернення стягнення на предмет застави. Частиною 1 ст. 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та з відповідача та користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 63310,49 грн. та звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб, марки Smart, модель Fortwo, ЛЕГКОВИЙ, об`єм двигуна 698, колір ЧОРНИЙ, 2003 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний № [NUMBER] , шляхом реалізації його на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів. Згідно ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача слід також стягнути 5368,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved