Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

9 серпня 2023 року [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира по [ADDRESS] , яка належала на праві спільної сумісної власності батьку заявника, [PERSON] , який помер [INFO] , матері заявника та самій [PERSON] , а також земельна ділянка площею 2,100 га (кадастровий № 1225284100:01:002:0005), відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 073720, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2035 від 03.12.2003 р. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мар`є-Дмитрівської (Девладівської) сільської ради Софіївського (Криворізького) району Дніпропетровської області, яку мати заявниці прийняла у спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька, але на себе не переоформила. При цьому мати заявника на день смерті була зареєстрована одна по [ADDRESS] , але фактично з 2008 року та до дня смерті із нею проживала [PERSON] , яка доглядала за матір`ю та вела спільне господарство, будучи пов`язаною із нею спільним побутом. Оскільки [PERSON] була зареєстрована за іншою адресою, то для підтвердження факту її постійного проживання із матір`ю на момент смерті [PERSON] вона змушена звернутись до суду, оскільки заяву про прийняття спадщини вона до нотаріальної контори у встановлений законом строк не подала. Так нотаріус Другої Криворізької державної нотаріальної контори винесла постанову, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що у неї пропущений строк для прийняття спадщини та відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку із наведеним просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із матір`ю, [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю на час відкриття спадщини по [ADDRESS] . Заявник, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась. Натомість, представник заявника, адвокат Найдьонова Н. В., повністю підтримала в суді заявлені [PERSON] вимоги, які просила суд задовольнити. Представник Криворізької міської ради в особі виконкому Покровської районної в місті ради, Логінов Д. В., у судовому засіданні залишив вирішення питання по суті справи на розсуд суд згідно із вимогами закону. Представники заінтересованої особи, Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, будучи повідомленими про дату та місце розгляду справи завчасно та належним чином, до судового засідання не з`явились з невідомих причин, не надавши суду жодних заяв чи клопотань. За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає у даному випадку розгляду справи по суті. Враховуючи наведене вмотивуваня, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи за відсутності представників зацікавленої особи, які не з`явились. Дослідивши матеріали\~справи та\~опитавши свідків,\~суд дійшов\~висновку про\~можливість задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного вмотивування. Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 1 серпня 2014 року Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1237, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 75 років. Також суд встановив, що на підставі свідоцтва про народження, виданого 10 березня 1976 року Інгулецьким відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 127, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , матір`ю якої вказана [PERSON] . При цьому відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 876 від 4 вересня 1993 року, виданого Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу, вбачається, що [PERSON] одружилась із [PERSON] , внаслідок чого дружині було прізвище змінено на [PERSON] . На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП №073720, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2035 від 03.12.2003 року вбачається, що земельна ділянка площею 2,100 га (кадастровий № 1225284100:01:002:0005), відповідно з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мар`є-Дмитрівської (Девладівської) сільської ради Софіївського (Криворізького) району Дніпропетровської області належала [PERSON] . Крім того відповідно до свідоцтва про право на житло № [NUMBER] від 13 жовтня 1993 року вбачається, що співвласниками кв. [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 18 жовтня 2010 року. Натомість, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 5 серпня 2014 року Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 322, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 67 років. Так відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 27.10.2010 року, реєстр № 2-3936, 1/3 частка права власності [PERSON] на кв. [ADDRESS] перейшла у власність [PERSON] . Також згідно із договором купівлі-продажу від 06.11.2010 року, реєстр № 2-4112, вже 1/3 частка права власності [PERSON] на кв. [ADDRESS] перейшла у власність [PERSON] . На підставі копії паспорту заявника (серія [NUMBER] ) вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , починаючи з 4 січня 2002 року. У той же час місце реєстрації [PERSON] по [ADDRESS] з 1998 року по 16 серпня 2014 року підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 17 серпня 2016 року, з якої вбачається, що за такою адресою спадкодавець була зареєстрована на момент смерті одна. Відповідно до постанови від 12 липня 2023 року вбачається, що нотаріусом 2-ї Криворізької державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , через не підтвердження факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем. За інформацією\~2-ї\~Криворізької державної\~нотаріальної контори\~вбачається,\~що після\~смерті[INFO] [PERSON] була відкрита спадкова справа № 887/2016 за заявою про прийняття спадщини [PERSON] , а також, що свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Однак допитані у суді в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в суді пояснили, що вони усі приходяться сусідами родини [PERSON] , що мешкала в кв. [ADDRESS] . Стверджували при цьому, що після смерті у 2009 році [PERSON] самопочуття його дружини, [PERSON] , погіршилось, внаслідок чого через декілька років із [PERSON] почала мешкати її донька, [PERSON] , яка доглядала за нею, бо [PERSON] через стан здоров`я майже не могла пересуватися сама. Так заявниця прожила із [PERSON] десь 2 роки до самої смерті останньої у 2014 році. Похованням [PERSON] також займалась донька, [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року, тощо. Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові по справі № 212/9157/15-ц від 1 серпня 2018 року. Судом було встановлено, що шестимісячний строк подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, [PERSON] , сплив 1 лютого 2015 року. В той же час, зважаючи на встановлені судом обставини справи, суд дійшов переконання, що [PERSON] , будучи спадкоємицею своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично мешкала зі спадкодавцем разом на момент смерті [PERSON] у кв. [ADDRESS] . Таким чином факт вступу [PERSON] у спадкові права [PERSON] , яка померла [INFO] , внаслідок постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини було доведено у судовому засіданні сукупністю досліджених доказів. Виходячи з переліченого вмотивування, суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом встановлення факту її постійного проживання разом із [PERSON] на момент смерті останньої [INFO] .

Outcome: approved