Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

02 грудня 2021 року [PERSON] (далі позивач), через свого законного представника [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик Олександра Євгеніївна (далі треті особи), про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року постановлено витребувати у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та Територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ №0741 інформацію. 30 березня 2022 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надіслав на адресу суду витребувані відомості. 4 квітня 2022 року Територіальний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ №0741 надіслав на адресу суду витребувані документи. 23 травня 2022 року приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик Олександра Євгенівна надала копію матеріалів спадкової справи №01/2021, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 24 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні. Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - [PERSON] . Ухвалою суду від 14 березня 2023 року прийнято заяву представника позивача про зміну підстав позову в частині позовних вимог у цивільній справі №161/21756/21. Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року заяву відповідача [PERSON] про відвід головуючого судді Присяжнюк Л.М. у цивільній справі №161/21756/21 визнано необґрунтованою. Ухвалою суду від 21 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви відповідачки [PERSON] про відвід головуючого судді у цивільній справі № 161/21756/21. 16 травня 2023 рок на адресу суду надійшли додаткові пояснення від [PERSON] . Ухвалою суду від 16 травня 2023 року постановлено змінити процесуальний статус [PERSON] з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - на співвідповідача; повернутися до розгляду справи у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 7 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] (далі спадкодавець), який є батьком позивача. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з майна, що належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, а саме: 1) житлового будинку за адресою [ADDRESS] ; 2) земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456; 3) земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:2738; 4) земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4520; 5) земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4489; 6) автомобіля Lexus RX, [NUMBER] ; Вищенаведене майно належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя, як набуте у шлюбі з відповідачем-1, однак титульним його власником була записана саме остання. Позивач зазначає, що 16 листопада 2021 року відповідач-1 передала будинок за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456, в іпотеку відповідачу-2, і за результатом звернення стягнення на це майно, воно наразі належить відповідачу-2. Позивач зазначає, що він позбавлений можливості оформити свої спадкові права, оскільки всі оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача-1, частина майна безпідставно вибула з його власності у чуже незаконне володіння відповідача-2, а тому, з урахуванням первісної редакції позову, заявив про зміну предмету та підстав позову від 20 вересня 2022 року, заяви про зміну предмету позову від 14 березня 2023 року, позивач просить суд: 1) визначити, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на: - житлового будинку за адресою [ADDRESS] ; - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456; - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:2738; - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4520; - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4489; - автомобіль Lexus RX, [NUMBER] , становить 1/2; 2) визнати за позивачем в порядку спадкування після смерті спадкодавця право власності на 1/8 частки: - житлового будинку за адресою [ADDRESS] ; - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456; - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:2738; - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4520; - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4489; 3) стягнути з відповідача-1 на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/8 частки автомобіль Lexus RX, [NUMBER] , що становить 169\~390,25 грн. 4) витребувати з чужого незаконного володіння відповідача 1/8 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] , а також земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456 (т.1 а.с.3-11, т.2 а.с.9-10, 12-16, т.3 а.с.14-15). Відповідач-1 у письмовому відзиві позовні вимоги заперечила. Узагальнені доводі відповідача-1 зводяться до того, що такий спосіб захисту порушеного права як визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності є неналежним. Також вказує, що автомобіль Lexus RX, [NUMBER] , житловий будинок за адресою [ADDRESS] , а також земельна ділянка з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456, не належать їй, а належать наразі іншим особам. Також вважає, що позивач повинен оскаржувати відповідні дії нотаріуса, яка відмовила в оформленні права власності на спадкове майно (т.1 а.с.222-228). Відповідач-2 письмового відзиву на позов не подала. Треті особи письмових пояснень на позов не подали. У судове засідання сторони не прибули. Представник позивача у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (далі спадкодавець) (т.1 а.с.20). Позивач, [INFO] , є сином спадкодавця (т.1 а.с.23). [PERSON] (відповідач-1) є вдовою спадкодавця. У зареєстрованому шлюбі вони перебували з 30 серпня 1998 року (т.1 а.с.22). [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавця від шлюбу з відповідачем-1 (т.1 а.с.137, 138). Із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. Всі вони є спадкоємцями першої черги за законом, інші спадкоємці, що прийняли спадщину відсутні. Із матеріалів справи слідує, що за час зареєстрованого між спадкодавцем та відповідачем-1 шлюбу, було набуто у власність ряд майна, яке було оформлено на ім`я відповідача-1, а саме: 1) житловий будинок за адресою [ADDRESS] , який набутий у власність як новостворене майно на підставі свідоцтва про право власності від 16 липня 2015 року (т.2 а.с.108); 2) земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456, яка набута у власність на підставі договору купівлі-продажу від 18 листопада 2011 року (т.2 а.с.105). 3) земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:2738, яка набута у власність на підставі договору купівлі-продажу від 29 квітня 2013 року (т.1 а.с.40); 4) земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:4520 (т.1 а.с.27); 5) земельну ділянку з кадастровим номером 0722881000:03:001:4489 (т.1 а.с.28). 6) автомобіль Lexus RX, [NUMBER] , який набутий у власність 03 грудня 2019 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (далі\~все разом\~-\~спірне майно) (т.1 а.с.107). При цьому, наразі автомобіль Lexus RX, [NUMBER] , вибув з власності відповідача-1 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 18 листопада 2021 року №2112-11/2021 (т.1. а.с.109). А житловий будинок за адресою [ADDRESS] , разом із земельною ділянкою з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456, 16 листопада 2021 року було передано в іпотеку [PERSON] (відповідач-2), яка у зв`язку з невиконанням відповідачем-1 своїх грошових зобов`язань, набула у власність вказане майно, на підставі ст.36 Закону України «Про іпотеку», в позасудовому порядку. Наразі власником цього майна значиться саме відповідач-2 (т.2 а.с.93-177). Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. В першу чергу, суд вважає за необхідним визначитися, чи відносилося спірне майно до складу спільної сумісної власності подружжя спадкодавця та відповідача-1, тобто, чи дійсно спадкодавець мав свою частку у ньому, як інший з подружжя. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Оскільки все спірне майно було набуте подружжям спадкодавця та відповідача-1 за час зареєстрованого між ними шлюбу, на підставі оплатних договорів, а житловий будинок був збудований на придбаній для цього земельній ділянці, враховуючи відсутність з боку відповідача-1 будь-яких доказів того, що таке майно відноситься до складу її особистої приватної власності, суд дійшов висновку, що все спірне майно дійсно входило до складу їх спільної сумісної власності. Далі, відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зважаючи на презумпцію рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності і не наведення відповідачем-1 будь-яких доказів на необхідність відступу від цих засад, суд дійшов висновку, що спадкодавцю на час відкриття спадщини належала 1/2 спірного майна, і саме ця частка увійшла до складу спадщини. Зважаючи на те, що у даній ситуації є 4 спадкоємця першої черги за законом, а саме [PERSON] (син), [PERSON] (вдова), [PERSON] (син) та [PERSON] (донька), які прийняли спадщину, кожному з них на час відкриття спадщини належало по 1/8 частці спірного спадкового майна. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки з кадастровими номером 0722881000:03:001:2738, 0722881000:03:001:4520; 0722881000:03:001:4489, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на 1/8 частку у цих земельних ділянках. Також слід задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/8 частки автомобіль Lexus RX, [NUMBER] , що становить 169\~390,25 грн, адже відповідач-1 безпідставно відчужила це майно після відкриття спадщини, хоча 1/2 частина цього автомобіля входила до складу спадщини, а конкретно 1/8 належала позивачу у справі. Щодо позовних вимог стосовно житлового будинку за адресою [ADDRESS] , разом із земельною ділянкою з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456, суд зазначає, що оскільки це майно після відкриття спадщини було відчужене відповідачем-1 шляхом укладення договору іпотеки, за яким в подальшому звернуто стягнення на іпотечне майно, права та законні інтереси позивача в даному випадку підлягають до задоволення шляхом витребування 1/8 частки цього майна у відповідача-2, тобто, із застосування способу захисту, передбаченого п.3 ч.1 ст.388 ЦК України (віндикація), адже таке майно вибуло з володіння спадкоємця поза його волею. Саме такий спосіб захисту є належним та ефективним в даному випадку, що підтверджується і правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20 травня 2020 року у цивільній справі №303/6974/16-ц. Вимоги про визнання права власності на це майно є взаємовиключними та не можуть бути задоволені одночасно з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, тому в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на 1/8 житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456 слід відмовити з підстав неналежності та неефективності такого способу захисту. При цьому суд відхиляє посилання відповідача-2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2023 року у цивільній справі №161/14780/22, в якому розглядалися позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, оскільки позивач не брав участі у розгляді цієї справи, а отже обставини, встановлені у ній не є преюдиційними в розумінні ч.4 ст.82 ЦК України. Щодо позовної\~вимоги про\~визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності, то слід зазначити, що така вимога є неефективною та зайвою, адже суд встановив відповідні обставини у мотивувальній частині рішення, а їх констатація у резолютивній частині не призведе до вирішення спору по суті, враховуючи, що права та законні інтереси позивача вже поновлені за фактом визнання права власності, стягнення грошової компенсації та витребування майна з чужого незаконного володіння. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги частково, але фактично ціна задоволених позовних вимог відповідає тій, що зазначена у позовній заяві, з відповідачів слід, у рівних частках, стягнути на користь позивача судовий збір сплачений при зверненні до суду у розмірі 6\~248,61 грн. (т.1 а.с.1). На підставі п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України, питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за необхідним вирішити в іншому судовому засіданні, для надання можливості сторонам надати свої заперечення стосовно розрахунків іншої сторони. На підставі наведеного та

Outcome: partial