Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому після зміни предмету позову просили скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Р.М., яким було погашено запис в реєстрі прав щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ; скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Р.М., яким було погашено запис в реєстрі прав щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ; визнати недійсним Акт від 28.12.2018 р. приймання-передачі № 4 майнового вкладу до Статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт» у вигляді земельної ділянки площею 0,0541 г, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110137500:54:006:0344; визнати недійсним Акт від 28.12.2018 р. приймання-передачі № 3 майнового вкладу до Статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт» у вигляді земельної ділянки площею 0,0457 г, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110137500:54:006:0345; визнати недійсним договори купівлі-продажу нерухомого майна від 19.02.2019 року, а саме земельно ділянки за адресою: [ADDRESS] , укладений між ТОВ «К-Інвест Корпорейт» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дишлевою Т.В, номер в реєстрі 65 та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , укладений між ТОВ «К-Інвест Корпорейт» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дишлевою Т.В, номер в реєстрі 64; скасувати запис про право власності № 30365611 про реєстрацію за [PERSON] прав на земельну ділянку кадастровий номер 5110137500:54:006:0344 та запис № 30365265 про реєстрацію за [PERSON] прав на земельну ділянку кадастровий номер 5110137500:54:006:0344 здійснені 19.09.2019 року приватним нотаріусом Дишлевою Т.В.; зобов`язати Агентство нерухомості «ЛЕ-ТО» усунути перешкоди [PERSON] та [PERSON] у здійсненні права власності шляхом витребування правовстановлюючих документів на житлові будинки за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] ; встановити порядок виконання рішення суду у відповідності до якого воно є підставою для поновлення записів про реєстрацію права власності позивачів шляхом реєстрації у Державному реєстрі права власності [PERSON] на земельну ділянку № 0,0541 га кадастровий № 5110137500:54:006:0344 та прав власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий № 5110137500:54:006:0345, стягнути судові витрати. Позовні вимоги позивачів обґрунтовані тим, що їм на праві власності належали житлові будинки за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . У серпні 2017 року позивачі уклали договір №104/1 з Агентством нерухомості «ЛЕ-ТО» в особі [PERSON] про намір укласти правочин. На підставі вказаного договору передали агентству нерухомості оригінали правовстановлюючих документів на будинки. 12.12.2018 року [PERSON] набула у власність земельну ділянку під належним їй житловим будинком за адресою [ADDRESS] . Цього ж дня [PERSON] набув у власність земельну ділянку під належним йому житловим будинком за адресою [ADDRESS] . Після передачі документів на земельну ділянку Агентству нерухомості, позивачам повідомили про зміну покупця на ТОВ «К-Інвест Корпорейт». 28.12.2018 року державним реєстратором Бондар О.М. погашено запис в реєстрі прав щодо житлових будинків, які належали позивачам на підставі повідомлень. Позивачі зазначають, що державний реєстратор неправомірно прийняв відповідні рішення про погашення записів про право власності на житлові будинки оскільки позивачі до нього з відповідними заявами не звертались. Позивачі зазначають, що державним реєстратором порушено ч.1 ст. 346 ЦК України оскільки відсутні підстави для припинення права власності - відчуження, відмови [PERSON] та [PERSON] від свого майна, немає підтверджень факту знищення будинку. На думку позивачів, реєстратор не надав належної оцінки невідповідностей відомостей про речові права, що містяться у реєстрі прав, чим порушив ч.3 ст. 10 Закону. Суперечності між заявленими та зареєстрованими правами, на думку позивачів, підтверджувались письмовими доказами, які вони надали до позовної заяви, зокрема - довідкою СОН «Приморський», фактом сплати комунальних платежів. В подальшому, з витребуваних в ході розгляду справи реєстраційних справ на земельні ділянки, позивачі дізналися, що право власності на ці ділянки було зареєстровано за ТОВ «К-Інвест Корпорейт» на підставі актів прийому-передачі нерухомого майна (земельних ділянок) в якості майнового вкладу до Статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт». Вказані акти мають бути визнані недійсними, оскільки позивачі не давали один одному письмової нотаріально посвідченої згоди на відчуження ділянок. ТОВ «К-Інвест Корпорейт» 19.02.2019 р. уклало договори купівлі продажу спірних земельних ділянок на користь [PERSON] . Позивач вважає, що ці договори є недійсними, оскільки на земельних ділянках перебували належні їм житлові будинки. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Шкамерда К.С.) від 24 липня 2019 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. Заяву позивачів [PERSON] , [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано від управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірені копії реєстраційних справ на об`єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що на праві власності належить [PERSON] , щодо якого державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондарем О.М. 28.12.2018 року було погашено запис в Реєстрі прав; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що на праві власності належить [PERSON] , щодо якого державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондарем О.М. 28.12.2018 року було погашено запис в Реєстрі прав; земельну ділянку площею 0,0457 га, кадастровий номер 5110137500:54:006:0345 за адресою: [ADDRESS] , щодо якого між ТОВ «К-ІНВЕСТ» та [PERSON] 19 лютого 2019 року було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Т.В., номер в реєстрі 65; земельну ділянку площею 0,0541 га, кадастровий номер 5110137500:54:006:0344 за адресою: [ADDRESS] , щодо якого між ТОВ «К-ІНВЕСТ» та [PERSON] 19 лютого 2019 року було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Т.В., номер в реєстрі 64. 22 вересня 2019 року від представника [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого відповідач зазначила, що 21.12.2015 року між [PERSON] , [PERSON] та чоловіком відповідача [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено попередній договір, згідно якого [PERSON] зобов`язався продати житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 0,06 га, [PERSON] зобов`язалася продати житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 0,06 га, а [PERSON] зобов`язався купити вказані житлові будинки не пізніше 21.06.2016 року. За вказаним договором в день підписання [PERSON] , [PERSON] отримали від [PERSON] 235 464,14 грн., що еквівалентно грошовій сумі 10 00,00 доларів США за курсом НБУ. З урахуванням змін до договору, внесених додатковими договорами від 09.03.2016 року, 31.03.2016 року, 19.05.2016 року, 15.07.2016 року, 02.12.2016 року, станом на 02.12.2016 року продавці отримали від покупця в рахунок майбутнього продажу зазначеного в договорі нерухомого майна грошову суму у розмірі 2 948 394,00 грн., що еквівалентно 115 000,00 доларів США за обмінним курсом НБУ. Окремо від цих коштів, [PERSON] отримав від [PERSON] ще 29 331 дол. США та 2000 грн. для оформлення приватизації земельних ділянок. Зазначені кошти передавались за договором позики. Тобто позивачі, уклавши попередній договір купівлі-продажу в грудні 2015 року на протязі всього 2016 року отримували від [PERSON] грошові кошти в рахунок продажу будинків з земельними ділянками, отримавши кошти в загальному розмірі більше 144 331 дол. США, а коли дійшла справа до укладання договору, остаточний строк укладення якого було визначено 01.03.2017 року - з`ясувалось, що ділянки так і не були приватизовані і договори не були укладені. Від повернення грошових коштів позивачі відмовились. Зазначені обставини змусили [PERSON] звернутись до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення коштів. 13.03.2017 року Приморським районним судом було відкрито провадження за зазначеним позовом (справа № 522/4602/17), а 15.03.2017 року було прийнято ухвалу про забезпечення позову, якою було накладено арешт на зазначені будинки. Відповідно до позовної заяви з`ясувалось, що позивачі, отримавши від відповідачів більше 144 тис. дол. США, які вони отримували протягом всього 2016 року, не повернувши коштів, не зважаючи на наявність судового арешту, в серпні 2017 року уклали ще один договір про наміри укласти договір купівлі-продажу будинків з земельними ділянками, яким визначили остаточний строк укладення основних договорів - 20.11.2017 року. Сторонами зазначеного договору виступили [PERSON] та [PERSON] зі сторони продавців, [PERSON] зі сторони покупців та АН «Лето» зі сторони агентства нерухомості. Таким чином позивачі намагалися здійснити відчуження будинків, які перебували під арештом, при цьому навіть не повернувши кошти за попереднім авансом чоловіку відповідача у даній справі. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2017 року було задоволено позов [PERSON] частково та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] 144 331 дол. США. Незважаючи на це грошові кошти повернуті не були. Зазначене рішення було оскаржене до Верховного суду обома сторонами. У грудні 2018 року відповідно до Рішень Одеської міської ради № 4120-VII та №4121-VІІ [PERSON] та [PERSON] набули право власності на земельні ділянки за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] . За фактично цілий рік, поки рішення суду про стягнення коштів [PERSON] та [PERSON] оскаржувалось у ВС, кошти [PERSON] так і не повернули. Більше того, після отримання права власності на земельні ділянки, відповідачі вирішили вчинити дії для того, щоб зробити рішення про стягнення з них коштів неможливим для виконання, відчуживши належне їм майно. Оскільки вищезазначені земельні ділянки не могли бути відчужені ними через наявність на них житлових будинків, які були арештовані рішенням суду, [PERSON] та [PERSON] вчинили дії по їх знесенню та виключенню з реєстру запису про їх право власності на дані будинки. Зазначене було можливим, оскільки по суті дані будинки не являли собою будь-якої цінності, окрім як земельних ділянок, на яких вони були розташовані. Зазначені записи про виключення будинків з реєстру було вчинено 28.12.2018 року, цього ж дня земельні ділянки за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] були передані до статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт». Таким чином, [PERSON] та [PERSON] фактично здійснили відчуження належних їм земельних ділянок. В подальшому вони продали корпоративні права ТОВ «К-Інвест Корпорейт» іншим учасникам. Дізнавшись про це, [PERSON] почав перемовини з ТОВ «К-Інвест Корпорейт» щодо можливості придбання спірних земельних ділянок в іншому випадку [PERSON] мав право оскаржувати передання прав на земельні ділянки до ТОВ «К-Інвест Корпорейт». В ході перемовин було досягнуто згоди, що ТОВ «К-Інвест Корпорейт» продасть спірні земельні ділянки [PERSON] , а [PERSON] відмовиться від своїх позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] , шляхом укладання мирової угоди, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] мали повернути отримані ними кошти. Після укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено мирову угоду, яку направлено на затвердження до Верховного Суду. За позицією відповідача позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про погашення права власності позивачів на житлові будинки не підлягає задоволенню, оскільки з одного боку позивачами не доведено порушення законодавства державним реєстратором, з іншого боку скасування записів державного реєстратора не може поновити прав позивачів, оскільки в будь-якому випадку вказаних будинків сьогодні не існує у зв`язку з їх знесенням. Отже позовні вимоги, обрані позивачем є неефективними, що виключає можливість їх задоволення. Щодо вимог позивачів про визнання недійсними актів приймання-передачі нерухомого майна, то вони не підлягають задоволенню з огляду на те, що вказані земельні ділянки не були у спільній сумісній власності подружжя в силу закону. А щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки ним мали бути заявлені вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння. 16 вересня 2019 року від представника Позивачів до суду надійшла відповідь на відзив. 18 вересня 2019 року від ТОВ «К-Інвест Корпорейт» до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого зазначено, що позивачі приватизували земельні ділянки під належними їм будинками і передали своє право власності на земельні ділянки як вклад до статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт. В жодному з документів, які підписувались позивачами не зазначалось про те, що на цих ділянках перебували житлові будинки. Товариство повідомило, що ніколи не мало будь-яких відносин з ТОВ «ЛЕ-ТО», наміру придбавати будинки, що належали позивачам товариство ніколи не мало. 21.01.2019 року позивачі продали свої частки у статутному капітали товариства іншим учасникам. ТОВ «К-Інвест Корпорейт» зазначало, що на час укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок з [PERSON] будинки на цих ділянках були відсутні, що підтверджувалось довідками № 073 та 074 від 18.02.2019 року, складених інженером з технічної інвентаризації. 21 жовтня 2019 року на підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси № 2506 від 21.10.2019 року, а також службової записки секретаря судового засідання та помічника судді Приморського районного суду м. Одеси, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, справа надійшла в провадження судді Чернявської Л.М. Ухвалою від 22 жовтня 2019 року прийнято до провадження цивільну справу. Продовжено слухати справу за правилами загального провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання. 06 листопада 2019 року від представника ТОВ «ЛЕ-ТО» до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого зазначено, що дійсно між 17.08.2017 року між ТОВ «ЛЕ-ТО» (Агентство), [PERSON] та [PERSON] (Власник) та [PERSON] (Набувач) було укладено Договір №104/1 про намір укласти угоду (далі Договір). Пунктом 2.5. даного Договору передбачено, що договір відчуження об`єкта повинен бути укладений між Власником і Набувачем і нотаріально завірений не пізніше 20.11.2017 року. Проте Власник (позивачі по справі) свої зобов`язання за Договором не виконали, оскільки ними було приватизовано земельні ділянки 12.12.2018 року, тобто більш ніж через рік після встановленої Договором крайньої дати продажу об`єкта. Як наслідок цього Договір було розірвано ще 20.11.2017 року, коли не відбулося укладення договору відчуження об`єкта. Отриманий Агентством аванс у розмірі 5000 доларів США було повернуто Власнику. Також в період дії Договору Агентству стало відомо, що [PERSON] та [PERSON] вже отримали аванс від третіх осіб за вказані будинки та обіцяли продати їх їм, аванс не повернули. Твердження позивачів про передання Агентству оригіналів правовстановлюючих документів на будинки не відповідає дійсності, жодних оригіналів документів Агентству не передавалось, відповідні акти приймання-передачі документів не підписувались. Твердження позивача про зміну агентством покупця не відповідає дійсності, жодного спілкування з ТОВ «К-ІНВЕСТ КОРПОРЕЙТ» не було. 12 серпня 2021 року з управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради до суду на виконання ухвали суду від 24 липня 2019 року надійшли витребувані докази. Протокольною ухвалою суду від 26 листопада 2021 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до слухання по суті. Ухвалою суду від 11 липня 2022 року поновлено строк на подачу заяви представника [PERSON] , [PERSON] адвоката Ситника О.П. про зміну предмету позову. Заяву представника [PERSON] , [PERSON] адвоката Ситника О.П. про зміну предмету позову задоволено. Ухвалено розглядати цивільну справу за позовом [PERSON] , [PERSON] з наступними позовними вимогами: 1.Скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Одеська область Бондар О.М., яким було погашено запис в Реєстрі прав одо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що на праві приватної власності належить [PERSON] ; 2.Скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Одеська область Бондар О.М., яким було погашено запис в Реєстрі прав одо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що на праві приватної власності належить [PERSON] ; 3.Визнати недійсним Акт приймання-передачі № 4 майнового вкладу до Статутного капіталу ТОВ «К-ІНВЕСТ КОРПОРЕЙТ» у вигляді земельної ділянки площею 0,0541га. розташованою за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110137500:54:006:0344, укладений між ТОВ «К-ІНВЕСТ КОРПОРЕЙТ» і [PERSON] 28.12.2018 року та визнати незаконною здійснену на підставі Акту державну реєстрацію права власності ТОВ «К-ІНВЕСТ КОРПОРЕЙТ» на земельну ділянку кадастровий номер 5110137500:54:006:0344; 4.Визнати недійсним Акт приймання-передачі № 3 майнового вкладу до Статутного капіталу ТОВ «К-ІНВЕСТ КОРПОРЕЙТ» у вигляді земельної ділянки площею 0,0457га. розташованою за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110137500:54:006:0345, укладений між ТОВ «К-ІНВЕСТ КОРПОРЕЙТ» і [PERSON] 28.12.2018 року та визнати незаконною здійснену на підставі Акту державну реєстрацію права власності ТОВ «К-ІНВЕСТ КОРПОРЕЙТ» на земельну ділянку кадастровий номер 5110137500:54:006:0345; 5.Визнати недійсним договори купівлі-продажу нерухомого майна від 19.02.2019 року, а саме: земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . укладений між ТОВ «К-ІНВЕСТ КОРПОРЕЙТ» та [PERSON] . Посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Дишлевою Т.В., номер в реєстрі 65 та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , укладений між ТОВ «К-ІНВЕСТ КОРПОРЕЙТ» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Дишлевою Т.В., номер в реєстрі 64; 6.Скасувати запис про право власності № 30365611 про реєстрацію за [PERSON] права на земельну ділянку кадастровий номер: 5110137500:54:006:0344, запис про право власності № 30365625 про реєстрацію за [PERSON] права на земельну ділянку кадастровий номер: 5110137500:54:006:0345, здійснені 19.02.2019 року приватним нотаріусом ОМНО Дишлевою Т.В. та припинити право власності [PERSON] на земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110137500:54:006:0344 та [ADDRESS] кадастровий номер: 5110137500:54:006:0345; 7.Зобов`язати Агентство нерухомості «ЛЕ-ТО» (ТОВ) усунути перешкоди [PERSON] , [PERSON] у здійсненні права власності шляхом витребування правовстановлюючих документів на житлові будинки за адресою: [ADDRESS] ; 8.Встановити порядок виконання рішення суду , у відповідності до якого воно є підставою для поновлення запису про право власності позивачів шляхом реєстрації у Державному реєстрі прав права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0541га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110137500:54:006:0344, та права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0457 га, розташованою за адресою: . [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110137500:54:006:0345. Поновлено строк на подачу заяви представника [PERSON] , [PERSON] адвоката Ситника О.П. про залучення державного реєстратора у якості третьої особи. Заяву представника [PERSON] , [PERSON] адвоката Ситника О.П. про залучення державного реєстратора у якості третьої особи задоволено. Виключено з числа відповідача державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар О.М. у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] . Залучено в якості третьої особи державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар О.М. у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] . Продовжено слухати справу за позовом [PERSON] , [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «К-ІНВЕСТ КОРПОРЕЙТ», [PERSON] , агентства нерухомості «ЛЕ-ТО», третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Т.В., державний реєстратор КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар О.М. про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та усунення перешкод у здійсненні права власності. 26 липня 2022 року від представника [PERSON] адвоката Цвігун В.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву (після прийняття заяви про зміну предмету позову). В судовому засіданні 07 квітня 2023 року представник Позивачів надав свої пояснення по суті спору, що відтворюють зміст позовної заяви. Представник [PERSON] надав пояснення стосовно обставин справи, підтримав доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Ухвалою суду від 01 серпня 2023 року у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Цвігун В.В. про відвід судового експерта відмовлено. В судовому засіданні 17 серпня 2023 року судом досліджені наявні в матеріалах справи докази. Представник Позивачів позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник [PERSON] просив позовні вимоги залишити без задоволення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі Ухвали Приморського районного суду від 30.06.2010 року у справі № 2-402/10 про затвердження мирової угоди [PERSON] набув у власність житловий будинок, площею 38,3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] набула у власність житловий будинок, загальною площею 32,9 кв.м., за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до Рішень Одеської міської ради № 4120-VII та №4121-VІІ від 12.12.2018 року [PERSON] та [PERSON] набули право власності на земельні ділянки за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] . У відповідності до інформаційної довідки по об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] - запис про об`єкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] - погашено 28.12.2018 р. на підставі повідомлення у заявці 32043053 У відповідності інформаційної довідки від 01.03.2019 року по об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] - запис про об`єкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] - погашено на підставі повідомлення, що знаходиться у заявці 32042084. 28.12.2018 року проведено загальні збори ТОВ «К-Інвест Корпорейт», оформлені протоколом № 28/12 від 28.12.2018 року на яких прийнято рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт» за рахунок додаткових вкладів; про визначення розміру Статутного капіталу після залучення додаткового вкладу в розмірі 1 452 000 грн; про залучення додаткового вкладу від [PERSON] у вигляді права власності на належну їй земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , визначено грошову оцінку вкладу [PERSON] за земельну ділянку в розмірі 65 000 грн.; про залучення додаткового вкладу від [PERSON] у вигляді права власності на належну йому земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , визначено грошову оцінку вкладу [PERSON] за земельну ділянку в розмірі 67 000 грн.; 28.12.2018 року між [PERSON] та ТОВ «К-Інвест Корпорейт» укладено Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства №3, у відповідності до якого [PERSON] передала майновий вклад до статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт» належну їй земельну ділянку, за адресою: [ADDRESS] . Підписи сторін у даному акті засвідчені приватним нотаріусом Токарською Т.В., запис в реєстрі 1906,1907 від 28.12.2018р. У відповідності до зазначеного акту [PERSON] , стверджувала, що майно, вказане в п.1 Акту є її власністю, не є предметом судового розгляду, не має обмежень щодо розпорядження, все майно на момент укладання цього акту нікому іншому не продано, не подаровано, не відчужено іншим способом, не передано в оренду чи безоплатне користування, не є предметом обтяження, права третіх осіб на вказане майно в п.1 даного акту не порушуються. 28.12.2018 року між [PERSON] та ТОВ «К-Інвест Корпорейт» укладено Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства № 4, у відповідності до якого [PERSON] передав майновий вклад до статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт» належну йому земельну ділянку, за адресою: [ADDRESS] . Підписи сторін у даному акті засвідчені приватним нотаріусом Токарською Т.В., запис в реєстрі 1904,1905 від 28.12.2018р. У відповідності до зазначеного акту [PERSON] , стверджував, що майно, вказане в п.1 Акту є його власністю, не є предметом судового розгляду, не має обмежень щодо розпорядження, все майно на момент укладання цього акту нікому іншому не продано, не подаровано, не відчужено іншим способом, не передано в оренду чи безоплатне користування, не є предметом обтяження, права третіх осіб на вказане майно в п.1 даного акту не порушуються. Також 28.12.2018 року [PERSON] та [PERSON] надали один одному письмові заяви про те внесення ними земельних ділянок до статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт» відповідає їхньому спільному волевиявленню. Цього ж дня 28.12.2018 року було проведено ще одні загальні збори ТОВ «К-Інвест Корпорейт», оформлені протоколом № 28/12-1, на яких прийнято рішення: про затвердження внесення додаткового вкладу у розмірі 65 000 грн. від [PERSON] у вигляді земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ; про затвердження додаткового вкладу у розмірі 67 000 грн. від [PERSON] , у вигляді права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] ; в результаті внесення додаткових вкладів [PERSON] та [PERSON] прийняті до складу учасників товариства; затверджено статутний капітал товариства в розмірі 1 452 000 грн. з наступним розподілом часток: [PERSON] - 1 200 000 грн., що складає 82,6%, [PERSON] 120 000,00 грн., що складає 8,3%, [PERSON] - 65 000 грн., що складає 4,5 %, [PERSON] - 67 000,00 грн, що складає 4,6% статутного капіталу. Підписи осіб, що підписали даний протокол засвідчені приватним нотаріусом Токарською Т.В. за реєстровими номерами 1908,1909. 21.01.2019 року на підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «К-Інвест Корпорейт» між [PERSON] та [PERSON] (від імені якого діяв представник [PERSON] ) укладено Акт приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «К-Інвест Корпорейт». За вказаним актом [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв частку в статутному капіталі у розмірі 65 000 грн що становить 4,5% Статутного капіталу Товариства. Згідно з пунктом 2 вказаного Акту сторони не мають одна до одної матеріальних претензій у зв`язку з передачею зазначено у даному Акті частки. Справжність підписів [PERSON] та [PERSON] на акті засвідчена приватним нотаріусом Токарською Т.В. за реєстровим номером 78,79 21.01.2019 року. 21.01.2019 року на підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «К-Інвест Корпорейт» між [PERSON] та [PERSON] (від імені якого діяв представник [PERSON] ) укладено Акт приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «К-Інвест Корпорейт» (А.С. долучено до нового відзиву) За вказаним актом [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв частку в Статутному капіталі у розмірі 65 000 грн що становить 4,5% Статутного капіталу Товариства. Згідно з пунктом 2 вказаного Акту сторони не мають одна до одної матеріальних претензій у зв`язку з передачею зазначено у даному Акті частки. Справжність підписів [PERSON] та [PERSON] на акті засвідчена приватним нотаріусом Токарською Т.В. за реєстровим номером 78,79 21.01.2019 року. 19.02.2019 року між ТОВ «К-Інвест Корпорейт» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Дишлевою Т.В, номер в реєстрі 64, за яким [PERSON] набула права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Цього ж дня 19.02.2019 року між ТОВ «К-Інвест Корпорейт» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Дишлевою Т.В, номер в реєстрі 65, за яким [PERSON] набула права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов вказаних договорів будь-які будівлі на земельних ділянках що відчужувались товариством відсутні. У квітні 2019 року до Верховного Суду від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшла нотаріально посвідчена заява про укладання мирової угоди справі № 522/4602/17. Ухвалою Верховного Суду від 14.04.2019 р. затверджена укладена між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мирова угода у справі № 522/4602/17, згідно з якою [PERSON] підтвердив факт отримання від [PERSON] та [PERSON] 145 000 дол. США, сторони зазначили про відсутність претензій один до одного. У липні 2019 року позивачі звернулися до суду з даним позовом. З огляду на заявлені позивачем позовні вимоги до кола обставин, що підлягають доведенню позивачем входить обґрунтування порушення його прав, відповідними реєстраційними діями, можливість поновлення його прав внаслідок задоволення позову, наявність встановлених законом підстав для визнання недійсними актів-приймання передачі майна у статутний капітал товариства, наявність підстав для визнання недійсними договорів купівлі-продажу тощо. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Щодо вимог про визнання рішення державного реєстратора про погашення права власності на житлові будинки, що належали позивачам. Від державного реєстратора Бондар О.М. будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У відповідності до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно із п.75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (Затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 р. № 1127) в редакції станом на виникнення спірних правовідносин (грудень 2018 року) - для державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням подаються: 1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; 2) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об`єкта). 28.12.2018 року державним реєстратором Бондар О.М. погашено записи про право власності позивачів на житлові будинки у зв`язку з їх знищенням. У відповідності до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано до матеріалів справи копій оспорюваних рішень державного реєстратора, що унеможливлює перевірку судом в повній мірі законності рішень державного реєстратора. Також суд зауважує, що позовні вимоги в цій частині також не містять реквізитів рішень відповідного державного реєстратора, таких як номер і дата, що з огляду на положення ч.2 ст. 264 ЦПК України, про не можливість суду виходити за межі позовних вимог, також зумовлює неможливість задоволення позовних вимог. Щодо відсутності будинків на момент відчуження земельних ділянок позивачами, та в подальшому ТОВ «К-Інвест Корпорейт» на користь [PERSON] суд зазначає наступне. В матеріалах справи наявні довідки про відсутність майна на спірних земельних ділянках довідки ТОВ «Обласне БТІ» від 28.12.2018 р., виконані на вимогу [PERSON] та [PERSON] про відсутність будівель на спірних земельних ділянках, довідки ФОП [PERSON] вих. № 073 та вих. №074 від 18.02.2019 р. про відсутність будівель на спірних земельних ділянках від 18.02.2019 року, Довідки КП БТІ ОМР від 10.09.2019 р. про відсутність будівель на спірних земельних ділянках. На підтвердження відсутності будівель на спірних земельних ділянках стороною відповідача [PERSON] надано висновок судового експерта Рапача К.В. від 16.08.2021 року, відповідно до якого на спірних земельних ділянках відсутні будівлі і споруди. З іншої сторони на підтвердження факту наявності будівель на момент подання позову по справі позивачем надано до матеріалів справи Акти СОН «Приморський» від 13.06.2019 року, фотофіксацією житлових будинків, висновок судової експертизи, проведеної [PERSON] , відповідно до якої на спірних земельних ділянках знаходяться одноповерхові будівлі, технічні характеристики яких відповідають технічним паспортам на будинки, що належали [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст. 78 ЦПК України Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи, що стороною позивача не надано доказів про те, що СОН «Приморський» є юридичною особою, яка вправі встановлювати факт наявності (відсутності) певних будівель на певних земельних ділянках, що вказаній організації є відповідні спеціалісти з необхідною кваліфікацією, суд вважає що Акти, складені СОН «Приморський» в червні 2019 року є недопустимими доказами. Суд також не приймає як доказ - висновок судової експертизи, виконаний експертом Скибінською Т.М. на замовлення позивача, оскільки такий висновок зроблено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема експерт прибула на спірні земельні ділянки для проведення експертизи без згоди та відома власника земельних ділянок [PERSON] володіючи інформацією про дійсного власника земельних ділянок, чим порушила вимоги ст. 30 Конституції України щодо недоторканості житла та іншого володіння особи. Аналогічно без дозволу та згоди власника експертом був запрошений інженер для проведення геодезичних робіт. В той же час, суд наголошує не тому, що під час розгляду справи сторони визнали той факт, що наразі спірні будинки, рішення про погашення право власності яких, оспорюються позивачем - знищені. Суд зауважує, що Велика Палата ВС у Постанові від 26.01.2021 р. по справі № 522/1528/15-ц виснувала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Позивач стверджує що мав у власності відповідні житлові будинки, які наразі знищені та у державному реєстрі погашено право власності на них. Порушене право позивачів у даному випадку полягає у неможливості здійснення права власності на житлові будинки, в тому числі їх володінням, користуванням та розпорядженням. Суд зауважує, що скасування відповідного рішення державного реєстратора не може відновити вказаних прав позивачів, оскільки наразі будинки є знесеними. Належним способом захисту в даному випадку є звернення позивачів до осіб, які знищили відповідні будинки з позовом про відшкодування завданої шкоди. Щодо визнання недійсними актів приймання-передачі земельних ділянок до статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт» суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 115 ЦК України (в редакції на час виникнення правовідносин) господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці. 28.12.2018 року позивачі передали до ТОВ «К-Інвест Корпорейт» право власності на належні їм спірні земельні ділянки як вклад до статутного капіталу. Зазначений факт не оспорюється позивачами. В подальшому у січні 2019 року позивачі провели відчуження їхніх корпоративних прав на ТОВ «К-Інвест Корпорейт» третій особі, що також не оспорюється позивачами. Отже після реєстрації права власності на спірні земельні ділянки за ТОВ «К-Інвест Корпорейт», останнє набуло права власності на це майно у встановленому законом порядку. Позивачі вважають вказані акти недійсними, оскільки нотаріус під час посвідчення підписів на даних актах, в порушення вимог п. 4.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року № 296/5 не вимагав письмову згоду іншого з подружжя, справжність підпису якого має бути нотаріально посвідчена. Суд відхиляє вказані доводи позивачів, оскільки у відповідності до положень ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно з п.5 ч.1 ст. 57 ЦК України майно, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Отже позивачі спочатку набули право власності на житлові будинки по [ADDRESS] , а потім приватизували земельні ділянки, що знаходяться під вказаними будинками. З огляду на положення ст. 57 СК України позивачі набули земельні ділянки у свою особисту приватну власність. З огляду на те, що спірні земельні ділянки перебували у особистій приватній власності кожного із позивачів, була відсутня необхідність в отриманні відповідної письмовій згоди іншого з подружжя, підпис на якому підлягав нотаріальному посвідченню. Крім того, в матеріалах справи наявні листи позивачів, адресовані всім компетентним органам, в яких вони надають згоду один одному на внесення належних ним земельних ділянок в якості вкладу до статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт». При цьому позивачі не заперечували і не спростували дійсність вказаних заяв, не просили провести почеркознавчу експертизу підпису на вказаних заявах. Суд також відхиляє доводи позивачів про те, що вони не приймали участі у загальних зборах товариства, що відбулися 28.12.2018 року та оформлені протоколом № 28/12 та 28/12-1 від 28.12.2018 року, що з ними не узгоджувались питання щодо визначення грошової вартості вкладів, що їх оцінка суперечить ринковій вартості нерухомого майна, та справжність підписів у протоколі нотаріально не засвідчена виходячи з наступного. Участь вказаних осіб у загальних зборах підтверджується наявними в матеріалах справи протоколами загальних зборів від 28.12.2018 р., а також актами про передачу майна до статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт», укладених на підставі протоколу загальних зборів від 28.12.2018 року, підписи позивачів на яких посвідчені нотаріально. Чинне законодавство не передбачає вимог ведення реєстру учасників окремо від протоколу. Відповідно до ч.4 ст. 33 ЗУ «Про товариства з обмеженою відповідальністю» на загальних зборах учасників, що проводяться відповідно до частини третьої цієї статті, ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Позивачами не спростовано інформацію у протоколах загальних зборів про те, що вони приймали в них участь. Згідно із ч.5 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в редакції, що діяла на час правовідносин (грудень 2018 року) визначено, що для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються зокрема: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників. Справжність підписів учасників, які голосували за рішення, зазначені у підпунктах "а" і "б" цієї частини, засвідчується нотаріально. Підставою для внесення відповідних змін до реєстру стало рішення загальних зборів Товариства, оформлене протоколом № 28/12-1 від 28.2018 року. Справжність підписів на протоколі Загальних зборів ТОВ «К-Інвест Корпорейт» №28/12-1 від 28.12.2018 року була засвідчена нотаріально приватним нотаріусом Токарською Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 1908,1909. Доводи позивача про заниження ринкової вартості земельних ділянок під час внесення їх до статутного капіталу товариства також відхиляються судом з огляду на положення ст. 115 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якою грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства. З даного приводу, суд вважає за необхідне звернути також увагу на недобросовісну поведінку позивачів. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Якщо особа, яка має суб`єктивне право (наприклад, право власності), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що відмовляється від права власності, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права (Постанова КЦС ВС від 14 грудня 2022 року справа № 126/2200/20). Суд вважає що в даному випадку необхідно застосувати доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Суд зауважує, що дії позивачів, які добровільно та з власної волі передали належні їм земельні ділянки у власність ТОВ «К-Інвест Корпорейт» взамін на частки у корпоративних правах цього товариства, згодом продали ці частки у корпоративних правах третій особі, а після цього пред`явили позовні вимоги про визнання актів приймання-передачі земельних ділянок у статутний капітал товариства та наступних договорів купівлі-продажу недійсними, в тому числі з огляду на те, що на цих будинках знаходились належні їм житлові будинки - суперечить їх попередній поведінці (укладання відповідних актів приймання передачі та продажу корпоративних прав) і є недобросовісними. Аналогічна правова позиція щодо заборони суперечливої поведінки викладена у Постанові Об`єднаної палати КЦС від 10 квітня 2019 року по справі № 390/34/17. Щодо позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, та скасування записів про право власності то вони є похідними від задоволення позовних вимог про визнання недійсними рішень державного реєстратора про погашення права власності на земельні ділянки та актів приймання-передачі земельних ділянок до статутного капіталу товариства. З огляду на те, що суд не вбачає підстав для задоволення вказаних позовних вимог - позовні вимоги визнання недійсними договорів купівлі-продажу, та скасування записів про право власності, вчинених на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок - не підлягають задоволенню. Крім того, суд погоджується з позицією представника відповідача про те, що позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок не підлягають задоволенню з огляду на обрання позивачем неправильного способу захисту. Так, згідно усталеної позиції судів касаційної інстанції, не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо для цього існують, передбачені статтею 388 ЦК України підстави, які дають право витребувати в набувача це майно (висновки, викладені в Постановах ВСУ від 31 жовтня 2012 року № 6-53цс12; 18 вересня 2013 року № 6-95цс13; 29 жовтня 2014 року № 6-164цс14; 19 листопада 2014 року № 6-170цс14; 13 травня 2015 року № 6-67цс15; 17 лютого 2016 року № 6-2407цс15). Тобто, якщо позивачі, вважають себе власниками спірних земельних ділянок, після визнання недійсними актів приймання-передачі земельних ділянок до статутного капіталу ТОВ «К-Інвест Корпорейт», позивачі мали пред`явити вимогу про витребування цих ділянок з чужого незаконного володіння на підставі ст. 387, 388 ЦК України, а не вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу цих земельних ділянок та застосування реституції по договорам, стороною яких вони не були. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов переконливого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «К-ІНВЕСТ КОРПОРЕЙТ», [PERSON] , агентства нерухомості «ЛЕ-ТО», третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Т.В., державний реєстратор КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар О.М. про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та усунення перешкод у здійсненні права власності.

Outcome: dismissed