Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

І. Описова частина Короткий зміст позовних вимог До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 06.03.2023 надійшла позовна заява, в якій позивач просить відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батька дітей у актових записах про народження зазначено зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку у відділенні соціальних служб сім`ї дітей та молоді, як сім`я що перебуває у складних життєвих обставинах з 20 січня 2020 року. На початку 2023 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення від ОЗ "Тишківський ліцей", що мати вказаних дітей вчиняє до них домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. За період проживання на території сільради мати дітей неналежним чином їх доглядає, зарекомендувала себе із негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, на зауваження представників сільської ради та медичних працівників не звертає увагу та не реагує. У зв`язку з тим, що матір на даний час не може належним чином виховувати дітей, було прийнято рішення органу опіки та піклування про негайне відібрання дітей від матері та звернення до суду з відповідним позовом . Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Доповнила, що [PERSON] тривалий час веде аморальний спосіб життя, не працює та дітьми взагалі не піклується, так як вони приходили до школи неодноразово голодні. Крім того на дітях були і тілесні ушкодження, які їм заподіювала мати. Малолітня [PERSON] боїться свою матір та неодноразово тікала від неї. Також діти на даний час проживають у матері співмешканця [PERSON] , яка вважає дітей своїми внуками, так як ці діти народжені під час спільного проживання відповідачки з її сином. Крім того діти [PERSON] забезпечені та проживають у належних умовах. Де на даний час перебуває відповідачка представнику позивача не відомо, так як вона веде бродяжницький спосіб життя і може проживати в різних місцях. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Судом неодноразово здійснювалися виклики відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштові відправлення були повернуті до суду з поміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2023 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.03.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 09.05.2023 прийнято справу до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2023 постановлено про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк, відзиву до суду на позов не подавала, про причини неподання суду відзиву не повідомляла, зустрічного позову не пред`являла, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. [PERSON] , народилася [INFO] в селі Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, про що 03.09.2012 складено відповідний актовий запис за № 16 ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.6). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України №00038772826 від 07.03.2023 встановлено, що у актовому записі про народження [PERSON] зазначено батька [PERSON] , матір [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України ( а.с.30 ). [PERSON] , народився [INFO] в селі Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, про що 24.11.2014 складено відповідний актовий запис за № 47( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.7). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України №00038773134 від 07.03.2023 встановлено, що у актовому записі про народження [PERSON] зазначено батька [PERSON] , матір [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України ( а.с. 31). Згідно з довідкою - характеристикою №148 від 03.03.2023, виданої виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області встановлено, що [PERSON] зареєстрована та фактично проживає у власному домоволодінні за адресою [ADDRESS] . [PERSON] та мати чотирьох дітей. За період проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони. За характером безвідповідальна, легко піддається під вплив, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Дітьми не піклується, батьківські обов`язки виконує не належним чином ( а.с. 10). Відповідно до довідки про склад сім`ї №147 від 03.03.2023, виданої виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою [ADDRESS] . До складу сім`ї входять: донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] ; донька- [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ( а.с. 11). Згідно з актами обстеження умов проживання від 25.01.2023, 06.02.2023, 17.02.2023, встановлено, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] , разом із дітьми [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . На момент перевірки [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп`яніння, санітарно-гігієнічні норми дотриманні, підлога не підметена, речі розкидані. Для розвитку дітей створенні посередні умови. Господарство сім`я не тримає. Проживає за рахунок соціальних виплат на дітей та випадкових підробітків ( а.с. 12,13,25,26,27). Рішенням Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 27.02.2023 №9 негайно відібрано малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та влаштовано до [PERSON] ( а.с. 14). В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що її син колись проживав спільно з [PERSON] та у них народилися спільні діти. Приблизно 8 останніх років мати [PERSON] зловживає алкогольними напоями та грубо ставилася до дітей, а саме вони часто були голодними, не митими та не доглянутими. Також [PERSON] часто била дітей, що на їх тілі були синці.Два роки тому [PERSON] проводили операцію з видалення апендициту та на важкий стан здоров`я дитини [PERSON] не звертала увагу, а тому вона сама відвезла дитину в лікарню де їй лікарі провели нагальну операцію. Будинок де проживала [PERSON] на даний час у непридатному для проживання стані. Діти постійно бояться [PERSON] , яка жорстоко їх били без будь-яких причин. Також були обставини, коли [PERSON] забрала сина [PERSON] до себе та він три дні перебував в кущах голодний, в той час коли мати перебувала з чоловіками в стані сп`яніння. Свідок [PERSON] надала в судовому засіданні показання, що вона працює практичним психологом опорного закладу Тишківський ліцей та повідомляє, що коли діти проживали з матір`ю то вони приходили в школу з синцями, брудні та голодні. Зі слів [PERSON] , мати її побила кочергою за те що вона з`їла варення. Тому [PERSON] ховалася в школі від матері бо та її безпідставно била. У [PERSON] також були синці. Крім того часто [PERSON] приходила до школи в стані сп`яніння та вела себе дуже агресивно, виражаючись нецензурною лайкою. Тривалий час мати взагалі не цікавиться долею дітей. Також суд в судовому засіданні в присутності практичного психолога опорного закладу Тишківський ліцей [PERSON] з`ясував думку малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , які не бажали повертатися до матері, яка їх ображала. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з вимогами ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У пунктах 2-5 частини 1 статті 164 СК зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 СК, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. При цьому суд зауважує, що відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом. Згідно з вимогами ч.3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. З наявних у справі доказів, суд вважає доведеним той факт, що відповідачка належним вихованням дітей не займається, не повною мірою турбується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дітям належного догляду, так як зловживає алкогольними напоями, а тому враховуючи думки дітей, суд дійшов до висновку, що позов належить задовольнити, з метою забезпечення безпеки для життя та здоров`я дітей. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, виходячи із якнайкращих інтересів дітей, суд вважає, що відповідачка, яка зловживає алкогольними напоями належним вихованням дітей не займається, здійснювала насильство відносно дітей, не повною мірою турбується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дітям належного догляду, а тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на вказане, суд дійшов до висновку, що відповідачка [PERSON] зобов`язана сплачувати аліменти для утримання її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому позов необхідно задовольнити повністю . Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача . На підставі ст. ст. 164 - 167, 180-184 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав "№ 3, від 30.03.2007 року,

Outcome: approved