Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON] . Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 14 лютого 2023 року, спільних дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Також сторони втратили почуття любові і поваги один до одного. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання на призначено 18 серпня 2023 року 09-00 год. У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити без її участі та заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати та судове засідання проводити без його участі. Оскільки відповідач визнав позов, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 14 лютого 2023 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом № 69. За твердженням позивачки, що не заперечує відповідач, сторони спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння, втратили відчуття любові та поваги один до одного. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбні відносини сторони не мають наміру. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачці судовий збір у сумі 536,80 грн. Разом з цим згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн за подання позову до суду.

Outcome: approved