Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Представник позивача АТ АКБ «Львів» Л.Б. Мочульський звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу за кредитним договором №17346/121/2022 від 27.09.2022 у розмірі 191320 грн 59 коп. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 27.09.2023 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №17346/121/2022, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти в розмірі 169528 грн 36 коп, зі сплатою 37,8 % за користування кредитом та терміном повернення до 26.09.2027. Згідно з умовами п.1.4 кредитного договору видача банком кредиту здійснюється одноразово безготівково на поточний рахунок позичальника. Факт перерахування [PERSON] кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №959774 від 27.09.2022. Всупереч вимогам кредитного договору [PERSON] систематично не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання, своєчасно кредит не погашає. Станом на 20.03.2023 заборгованість за кредитним договором №17346/121/2022 становить 191 320 грн 59 коп, з яких: 169 440 гривень 38 копійок - заборгованість за кредитом; 21 880 гривень 21 копійки - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунками заборгованості та виписками по рахунках, які додаються. На виконання вимог п.2.4 кредитного договору, зважаючи на наявність простроченої заборгованості по тілу кредиту та відсотках, банк скерував позичальнику цінним листом лист-вимогу про дострокове виконання зобов`язання, однак така відповідачем залишилася без реагування. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку, що є порушенням законних прав та інтересів АТ АКБ «Львів», а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 29.08.2023, є дата складення повного судового рішення 30.08.2023. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 27.09.2022 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №17346/121/2022, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 169 528 грн 36 коп, зі сплатою 37,8% за користування кредитом та з терміном повернення до 26.09.2027 в порядку та відповідно до умов цього договору. Прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, оскільки 27.09.2022 банк перерахував кредитні кошти у розмірі 169 528,36 грн на рахунок [PERSON] , що підтверджується меморіальним ордером №959774 від 27.09.2022. Згідно з п.п. 5.1, 5.2 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною Кредитного договору. Згідно з п. 5.6 цього Договору погашення заборгованості відповідно до умов цього Договору здійснюється у такій черговості: прострочені платежі зі сплати процентів; прострочені платежі з повернення Кредиту (основного боргу); строкові платежі зі сплати нарахованих процентів, термін сплати яких наступає в поточному місяці; строкові платежі з повернення кредиту (основного боргу), термін сплати яких наступає в поточному місяці; пеня, штраф; строкові платежі з повернення кредиту (основного боргу) на наступний місяць. У пункті 6.1. Розділу 6 Кредитного договору сторони погодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором Банк вправі нарахувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Розмір нарахованої пені обмежується 15 відсотками суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення Позичальником зобов`язань за цим Договором, обмежується половиною суми отриманого Позичальником Кредиту. Згідно з п.2.3.2 розділу 2 цього Договору Банк має право, зокрема, вимагати дострокового повернення Кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Договором у разі: несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту); наявності обставин, які свідчать про те, що наданий кредит не буде повернуто у строки, визначені цим Договором. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору в разі прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів з підстав, обумовлених цим Договором, Банк письмово повідомляє про це позичальника. У такому випадку позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення. Також згідно з п.6.2 та 6.3 Договору за невиконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, окрім сплати пені, Банк вправі вимагати від позичальника відшкодування заподіяних збитків у повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. Сторони погодили, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим Договором прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за цим Договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не - пускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст.527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що АТ АКБ «Львів» на виконання умов вищевказаного договору свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю. Водночас відповідач умови кредитного договору №17346/121/2022 від 27.09.2022 не виконував, не сплачував заборгованість за кредитом та відсотками за його використання, у зв`язку з чим Банком було направлено лист-вимогу про виконання порушеного зобов`язання, а саме: у тридцятиденний термін з дати отримання даної вимоги повністю погасити прострочену заборгованість за кредитним договором, однак [PERSON] вказану вимогу не виконав. Згідно з ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст.ст.536, 1048 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Внаслідок невиконання своїх зобов`язань у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором 17346/121/2022 від 27.09.2022 з якого вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 20.03.2023 становить 191 320 грн 59 коп, з яких: 169 440 гривень 38 копійок - заборгованість за кредитом; 21 880 гривень 21 копійки - заборгованість за відсотками. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, відповідачем доводи позову не спростовані та не надано суду докази належного виконання кредитних зобов`язань, а відтак суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат у у розмірі 2684 грн 00 коп.

Outcome: approved