Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах малолітньої доньки [PERSON] , звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради, про зобов`язання відкрити рахунок малолітній дитині та внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Ухвалою суду від 17.04.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідачка також направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач, в обґрунтування позову зазначає, що він є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є відповідачка [PERSON] . Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2021 року у справі 676/5276/21 (провадження №2/676/2281/21) з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. 03.11.2021 року у справі №676/5276/21 видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у м. Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). З дня ухвалення рішення суду він своєчасно сплачує аліменти і не має заборгованості. Починаючи з 2022 року його заробіток значно збільшився, у тому числі, як військовослужбовця за рахунок додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», а відтак він почав сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірах, які в декілька разів перевищують прожитковий мінімум для дитини її віку. Однак, в кінці 2022 року та на початку 2023 року він дізнався, що відповідачка значну частину аліментів витрачає не на утримання спільної доньки [PERSON] , а на особисті потреби, тому, на підставі його заяви Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради 07.02.2023 року здійснила інспекційне відвідування за місцем проживання доньки щодо цільового витрачання відповідачкою аліментів на дитину та надала висновок від 20.02.2023 року про те, що одержувач аліментів забезпечує базові потреби дитини, відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад 2 прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку, але документального підтвердження цільового використання коштів (документи, чеки, квитанції, довідки) та письмові пояснення відповідачка не надала. Вважає, що розмір аліментів, які він сплачує на утримання доньки, є достатнім для матеріального забезпечення дитини. Зокрема, в період з лютого 2022 року по лютий 2023 року ним на утримання доньки [PERSON] було сплачено аліментів у сумі 159 732,45 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою військовою частиною [NUMBER] . Тобто, середньомісячний розмір отриманих [PERSON] від нього грошових коштів становив: у 2022 році - 11 284,50 грн., за січень-лютий 2023 року - 17 801 грн. Позивач зазначає, що відповідачка - [PERSON] також має достатній дохід, який складається з її грошового забезпечення, яке вона отримує у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] , тому вважає, що сукупний розмір грошових коштів у сумі 5 прожиткових мінімумів, який буде формуватися шляхом внесенням ним та відповідачкою в рівних частинах по 2,5 прожиткового мінімуму у визначених законом для дитини відповідного віку, щомісячно (що на день звернення до суду становить 14 165,00 грн. та в подальшому буде збільшуватись), буде досить, а ніж достатнім, для матеріального забезпечення належних умов для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку [PERSON] . Тому, різницю аліментів, які він сплачує на утримання доньки [PERSON] за рішенням суду, вважає за доцільне вносити на її особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України, які [PERSON] в подальшому (до досягнення повноліття - за згодою обох батьків, а після досягнення повноліття - самостійно) зможе використати на навчання, придбання житла та інші власні потреби. Оскільки [PERSON] всупереч інтересів доньки, ухиляється від укладення з ним домовленості, як щодо поточного матеріального забезпечення умов для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини (її гармонічного розвитку), так і матеріального майбутнього [PERSON] , він змушений звернутися до суду із вказаним позовом в інтересах доньки [PERSON] . Відповідачка звернулась до суду із відзивом, в якому вказує, що позов визнає та вказує, що [PERSON] дійсно сплачує аліменти щомісячно, але позивач ніколи не звертався до неї з проханням пояснити цільове витрачання коштів на дитину, вважає, що така поведінка позивача викликана не турботою про здоров`я, добробут та майбутнє доньки , а лише тим, щоб вона усвідомила, що в разі прийняття його пропозиції, частина аліментів буде надходити на банківський рахунок доньки, а тому вона не тільки не зможе витрачати аліменти на своє особисте утримання, а і сама повинна буде заробляти кошти на себе та на утримання доньки і все що цікавить [PERSON] , це куди йдуть його гроші, тому вонавідкрила у Приватбанку, якому довіряє найбільше, карту Юніора на ім`я дитини [PERSON] , куди [PERSON] буде переводити всю суму аліментів, крім того, вона зобов`язується щоквартальнго надсилати [PERSON] виписку з рахунку. Повідомляє також, що кошти, перераховані батьком будуть зберігатись і в подальшому вона буде їх переводити на окремий депозит, відкритий також на ім`я доньки, про що також буде інформувати батька дитини. Утримувати дитину вона буде за власні кошти, оскільки теж працює і в змозі забезпечити її базові поточні потреби. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, також направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає і вказує, що відкрила на ім`я доньки особистий рахунок у Приватбанку. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши усі докази по справі, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з матір`ю [PERSON] , яка є відповідачкою у справі, що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 06.03.2019 року Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2021 року у справі 676/5276/21 (провадження №2/676/2281/21) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. 03.11.2021 року у справі №676/5276/21 видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у м. Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Вказане підтверджується матеріалами справи. Встановлено, що позивач є військослужбовцем і з дня ухвалення рішення суду позивач своєчасно сплачує аліменти і заборгованості не має. Відповідачка також є військовослужбовцем і як вона сверджує у відзиві, в змозі забезпечити базові поточні потреби дитини. Також встановлено, що Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради 07.02.2023 року здійснила інспекційне відвідування за місцем проживання дитини [PERSON] , щодо цільового витрачання відповідачкою аліментів на дитину та надала висновок від 20.02.2023 року про те, що одержувач аліментів забезпечує базові потреби дитини, відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад 2 прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку, але документального підтвердження цільового використання коштів (документи, чеки, квитанції, довідки) та письмові пояснення відповідачка не надала. Відповідачка, визнавши позовні вимоги, під час слухання справи, відкрила особистий рахунок малолітній доньці [PERSON] у відділенні АТ КБ «Приват Банк» (Рахунок [NUMBER],IBAN [NUMBER] , куди [PERSON] буде переводити частину аліментів, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Позивач вважає, що сукупний розмір грошових коштів у розмірі 5 прожиткових мінімумів, якій буде формуватись шляхом внесенням ним та відповідачкою в рівних частинах по 2,5 прожиткових мінімуму, визначених законом для дитини відповідного віку, щомісячно ( що на день звернення до суду становить 14 165,00 грн. та в подальшому буде збільшуватись ), буде достатнім для матеріального забезпечення належних умов для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку їх дитини. Різницю аліментів, які він сплачує на утримання доньки [PERSON] за рішенням суду, вважає доцільним вносити на її особистий рахунок у відділенні банку України, які [PERSON] в подальшому ( до досягнення повноліття - за згодою обох батьків, а після досягнення повноліття - самостійно ) зможе використати на навчання, придбання житла та інші власні потреби. Прохав суд захистити права його малолітньої доньки - [PERSON] щодо забезпечення її майбутнього у наступний спосіб : частину аліментів, які відповідно до рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2021 року стягуються з нього, [PERSON] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] в розмірі 2,5 прожиткових мінімумів, визначених законом для дитини відповідного віку, в місяць стягувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , а іншу частину аліментів вносити на особистий рахунок неповнолітньої доньки [PERSON] у відділенні Приватбанку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ч. 1 ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Ст. 17 СК України визначено, що орган опіки та піклування надає допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов`язків в обсязі та в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю ( договором ) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку ( п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України ). Аналіз п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України дає підстави для висновку, що критерії правомірності примусу учасника сімейних відносин до певних дій ( бездіяльності ) пов`язуються з тим, що відповідні дії ( бездіяльність ) мають бути обов`язковими для такого суб`єкту. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Механізм здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів визначений «Порядком здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину», затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2018 року № 1713 ( «Порядок…» ), відповідно до п. 8, 10, якого у ході проведення інспекційного відвідування здійснюється обстеження умов проживання дитини з метою визначення рівня задоволення її індивідуальних потреб. При цьому, береться до уваги розмір аліментів, що сплачуються на дитину. У разі якщо розмір аліментів складає понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку ( на кожну дитину ), підтвердженням цільового використання аліментів на дитину можуть бути : наявність облаштованих відповідними меблями та речами місць для сну та відпочинку дитини; її розвитку та навчання; приміщень для прийняття їжі та санітарно-гігієнічних потреб; обладнання для занять спортом; музичних інструментів; відвідування дитиною навчальних курсів, гуртків та секцій; відкриття на ім`я дитини банківського рахунку; витрати на оздоровлення та лікування дитини, придбання засобів реабілітації, тощо. За змістом п. 14 «Порядку…» чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів одержувач аліментів може надати виключно за власним бажанням та за умови їх наявності. Також, виключно за власним бажанням одержувач аліментів може надати письмове пояснення щодо цільового використання аліментів, яке долучається до висновку за результатами проведення інспекційного відвідування. Отже, саме на орган опіки та піклування покладено здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів, який може здійснюватися як власною ініціативою органу, так і за заявою платника. Для платника аліментів у разі нецільового витрачання аліментів передбачено право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Аналогічні висновки зроблено у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року у справі № 711/11054/17 ( провадження № 61-42009св18 ). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912 ) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою ( ч. 3 ст. 51 Конституції України ). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За приписами ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України. Положеннями ст. 186 СК України встановлено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів ( крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів ) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно ч. 3 ст. 19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що кожен з батьків зобов`язаний брати участь в утриманні своїх дітей. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний, зокрема, на підставі рішення суду, сплачувати аліменти на її утримання. Одержувачем таких аліментів, як правило, являється особа з якою проживає дитина ( другий і батьків, опікун або піклувальник, тощо ). Сплачені аліменти являються власністю дитини, але їх одержувач має право розпоряджатися ними виключно на потреби дитини і в її інтересах. При цьому, платник аліментів зберігає право здійснювати контроль за цільовим використанням аліментів, що забезпечує дотримання найкращих інтересів дитини. Нецільове використання одержувачем аліментів може мати наслідком зміни їх одержувача або зменшення розміру. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Тому, заявлений позов є не тільки обґрунтованим, а й доцільним, заявленим саме в інтересах неповнолітньої дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, п. 1 ст. 6 «Конвенції…» зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України» № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Вимога щодо стягнення понесених позивачем судових витрат з відповідачки підлягає задоволенню на підставі ст. 133, 141 ЦПК України.

Outcome: partial