Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб укладений 09 червня 2017 року між нею та відповідачем, зареєстрований Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис за №965 від 09 червня 2017 року та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. Після укладення шлюбу відносини між сторонами різко погіршилися, сторони разом не проживають з липня 2018 року, спільного господарства не ведуть, почуття любові між ними втрачено. У позасудовому порядку розірвати шлюб неможливо, оскільки місце проживання відповідача, який є іноземцем, їй невідоме. Подальше збереження сім`ї неможливе. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 квітня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2023 року вказану цивільну справу було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Позивач в судове засідання, призначене на 04 вересня 2023 року не з`явилася, однак 31 серпня 2023 року до суду надійшла заява позивача, в якій вона вказала, що просить розгляд справи проводити без її участі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному сайті Солом`янського районного суду м. Києва, однак причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 2017 року Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №965. Дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач, звернувшись до суду з цим позовом про розірвання шлюбу, зазначила, що Після укладення шлюбу відносини між сторонами різко погіршилися, сторони разом не проживають з липня 2018 року, спільного господарства не ведуть, почуття любові між ними втрачено. У позасудовому порядку розірвати шлюб неможливо, оскільки місце проживання відповідача, який є іноземцем, їй невідоме. Подальше збереження сім`ї неможливе. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved