Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради, [PERSON] в якому з урахуванням уточнень просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається, що [PERSON] , 1993 року народження є дочкою позивача. На протязі останніх сьомі років вона за місцем реєстрації спільно з позивачем не проживає, веде аморальний образ життя, точне місцезнаходження її не відоме. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є рідними дітьми [PERSON] та онуками позивача. Відомості про батька дітей внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З самого народження діти мешкають разом з сім`єю позивача, їх мати повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не піклується про їх здоров`я, не виявляє інтересу до життя дітей, навчання, не цікавиться їх розвитком. Всі питання щодо виховання дітей позивач вирішує самостійно без участі та підтримки з боку матері дітей, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідачка не надає. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження 08.02.2023 року третьою особою [PERSON] подано позовну заяву до [PERSON] , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради, [PERSON] , в якому з урахуванням уточнень просить призначити його опікуном [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається, що він та його дружина, позивач за основним позовом, [PERSON] самостійно без участі та підтримки з боку матері [PERSON] , виховують дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] які є онуками [PERSON] . Відомості про батька дітей внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Мати дітей повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не піклується про їх здоров`я, не виявляє інтересу до життя дітей, навчання, не цікавиться їх розвитком, її місце знаходження не відоме. В зв`язку з відсутністю матері та прав опіки виникають труднощі, як-то при проведенні вакцинації, оформлення реєстрації, виготовлення документів на дітей. В зв`язку з Російською агресією проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, місто Харків знаходиться в зоні активних бойових дій. Не маючи прав опіки позбавлені можливості, у разі ускладнення ситуації, виїхати в будь-яке більш небезпечне місце. Також [PERSON] зазначає, що він повністю визнає та підтримує позовні [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 08.02.2023 року позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради, [PERSON] про призначення опікуном прийнято для спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради, [PERSON] , про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дітей, об`єднавши їх в одне провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Представники третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засіданні не з`явилася, надала до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд за відсутності представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради в судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку. [PERSON] у судове засіданні не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 15 березня 2013 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 17 вересня 2019 року. Мати дітей [PERSON] . Відомості про батьків дітей внесені до актових записів про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 липня 1993 року та копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 09 листопада 2022 року, вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Відповідно копії повторного свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 09 листопада 2022 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 грудня 2004 року в Виконавчому комітеті Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 28, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини " [PERSON] ". З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 11.05.2023 року № 178 вбачається, що малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , знаходяться на обліку Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах з підстав проживання в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей. Мати дітей - [PERSON] . Відомості про батька дітей внесені до актових записів про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Баба дітей, [PERSON] та її чоловік [PERSON] піклуються про дітей, які проживають в їхній сім`ї з народження, здійснюють догляд за дітьми, виховують та забезпечують всі їх потреби. Мати, [PERSON] з дітьми не проживає, на даний час її місце проживання невідоме, будь-яких зв`язків з дітьми не підримує. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у своєму висновку зазначає, що вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітній дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку про доцільність встановлення опіки над малолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та призначенням опікуном [PERSON] , [INFO] , від 21.08.2023 року № 251/01-36 наданого Службою у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з [PERSON] та їхньою бабусею [PERSON] , які повністю про них піклуються забезпечують всім необхідним, прикладають усі зусилля та роблять усе для своїх онуків, щоб життя дітей було комфортним. [PERSON] пройшов відповідне навчання (курс підготовки) кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі. Відповідно до рекомендацій Харківського обласного центру соціальних служб було рекомендовано [PERSON] для включення до Єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів. Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради у своєму висновку зазначає, що вважає доцільним призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що мати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] - [PERSON] байдужа до життя, здоров`я та розвитку своїх дітей, не зустрічається з ними, не цікавиться їхнім життям, матеріальної допомоги не надає. Тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітній дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог [PERSON] [INFO] про призначення його опікуном [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] суд зазначає наступне. Згідно ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Щодо вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, суд зазначає наступне. Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред`явлення даного позову (з позовом до суду [PERSON] звернувся 08.02.2023 року) з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради, [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради, [PERSON] про призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved