Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

30 травня 2023 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 18 січня 2022 року. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком було відкрито [PERSON] кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 26 000,00 гривень. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, проте останній не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 18 січня 2022 року, яка виникла станом на 19 січня 2023 року, у розмір 32 454,35 гривень. Ухвалою суду від 28 червня 2023 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, а також не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 січня 2022 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій [PERSON] власним підписом підтвердив, що приєднується до розділу «Загальні положення, підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі інтернет, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати (а. с. 14-24). Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання заяви, тобто 18 січня 2022 року. 18 січня 2022 року [PERSON] ознайомився з паспортом споживчого кредиту, в якому визначено, зокрема, спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом, строк договору та кредитування - 12 місяців з пролонгацією, визначено пільговий період - до 55 днів (дії за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), процента ставка поза межами пільгового періоду (а. с. 25-29). За договором укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] надавались кредитні картки № [NUMBER] від 18 січня 2022 року, терміном дії до жовтня 2025 року (картка «Універсальна»), № [NUMBER] від 02 березня 2022 року, терміном дії до березня 2026 року (картка «Універсальна») (а. с. 13). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної кратки оформленої на [PERSON] встановлено, що 18 січня 2022 року було розпочато картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 26 000,00 гривень, який неодноразово зменшувався та 22 лютого 2022 року був зменшений до 24 858,66 гривень, а 26 грудня 2022 року зменшений до 0,00 гривень (а. с. 12). Фактичне використання відповідачем [PERSON] грошових коштів в межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою за договором № б/н за період з 18 січня 2022 року - 24 січня 2023 року (а. с. 11). У встановлені договором строки відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 19 січня 2023 року має заборгованість в сумі 32 454,35 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 26 414,09 гривень, заборгованості за простроченими відсотками - 6040,26 гривень (а. с. 9-10). Відповідно до п. 2.1.1.3.1 Договору, в разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважають простроченими. Згідно з п. 2.1.1.2.12 Договору, сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦПК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved