Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що він випадково дізнався, що Комсомольським міським судом Полтавської області від 10.01.2023 року вирішено стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з нього на користь відповідача аліменти на її особисте утримання. Отже позивачу стало відомо, що 18.04.2022 року відповідачка народила доньку та при реєстрації народження вказала його батьком. Однак, позивач стверджує, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки ніяких стосунків з її матір`ю не мав, не проживав з відповідачкою у зареєстрованому чи то у цивільному шлюбі, згоди на запис його як батька дитини також не давав, а тому він змушений був звертатись до суду з вказаним позовом. Сторони в судове засідання не з`явились, від позивача та відповідача наявні заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач наполягав на задоволенні позову, відповідач просила суд ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, розглядає справу за відсутності сторін та, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , батьком якої зазначений [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане повторно 17 травня 2022 року Горішньоплавківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №117 від 11 травня 2022 року. Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п.п. 2.13.1 п.п.2.13 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази, врахувавши встановлені обставини та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved