Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь [PERSON] , яка діє в інтересах повнолітнього сина [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 1934,90 (одна тисяча дев`ятсот тридцять чотири) гривні 90 копійок та моральну шкоду в сумі 70 000(сімдесят тисяч) гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 14.05.2022 року близько 18-00 год. за адресою [ADDRESS] , неповнолітній [PERSON] , [INFO] наніс легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я неповнолітньому [PERSON] . За даним фактом до ЄРДР кримінальне провадження внесено за № 12022175420000280 від 15.05.2022 року за ст. 125 ч.2 КК України. У відповідності до висновку судової медичної експертизи № 432 від 16.06.2022 року слідує, що у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на такі групи: - перша група: закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, гематоми м?яких тканин обличчя, які кваліфікуються лише в своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я; -друга група: синці та садна шкіри тулубу, які кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження обох груп могли утворитись від 3-х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк і при обставинах, вказаних вище. У відповідності до постанови дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Козинець А.В. від 12.07.2022 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022175420000280 від 15.05.2022 року закрито у зв?язку з тим, що [PERSON] не досяг віку, з якого може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Також вирішено направити копії матеріалів для притягнення батьків або осіб, що їх замінюють, [PERSON] до адміністративної відповідальності в порядку ст. 184 КУпАП. Згідно з постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 30.08.2022 року (справа №554/6653/22) матір [PERSON] [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень. У вищезазначеному кримінальному провадженні [PERSON] є потерпілим. Так, після отримання тілесних ушкоджень він був доставлений в травмпункт КП "ДМКЛ ПМР", після огляду був госпіталізований в хірургічне відділення ДМКЛ, де перебував на стаціонарному лікуванні з 14.05.2022 року по 20.05.2022 року. Всі чеки за придбання ліків для лікування не збереглися, окрім деяких, на загальну суму 1934,90 гривень, які підлягають відшкодуванню відповідачами. Через такі дії [PERSON] , позивачки син [PERSON] пережив значний стрес, влітку не бажав виходити на вулицю та бачити свого кривдника. Він не виходив з квартири, замкнувся у собі. З того часу він втратив спокій, боїться виходить самостійно на вулицю, добиратися до місця навчання дається з трудом, так як він намагається уникати спілкування із людьми, як на вулиці, так і в школі. Емоційний стан нестабільний, він погано спить ночами. Внаслідок злочинних дій [PERSON] син позивачки і досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою останнього. На даний час [PERSON] дуже змінився після вищевказаної події, він і досі страждає як фізично, так і морально. Осягнути в повній мірі рівень страждань, пов?язаних з таким аморальним та ганебним злочином по відношенню до сина позивачки, а тим більше оцінити в грошовому виразі надзвичайно важко. Однак, враховуючи всі перелічені фактори, позивачка вважає, що йому завдана моральна шкода у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень. 25.11.2022 року відкрито провадження по справі, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути у їх відсутність, задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про судове засідання. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Перевіряючи обґрунтованість пред`явлених вимог позивача, суд виходить з наступного, що 14.05.2022 року близько 18-00 год. за адресою [ADDRESS] , неповнолітній [PERSON] , [INFO] наніс легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я неповнолітньому [PERSON] . За даним фактом до ЄРДР кримінальне провадження внесено за № 12022175420000280 від 15.05.2022 року. за ст. 125 ч.2 КК України. У відповідності до висновку судової медичної експертизи № 432 від 16.06.2022 року слідує, що у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на такі групи: - перша група: закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, гематоми м?яких тканин обличчя, які кваліфікуються лише в своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я; -друга група: синці та садна шкіри тулубу, які кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо як легкі тілесні ушкодження. У відповідності до постанови дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Козинець А.В. від 12.07.2022 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022175420000280 від 15.05.2022 року закрито у зв?язку з тим, що [PERSON] не досяг віку, з якого може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Також вирішено направити копії матеріалів для притягнення батьків або осіб, що їх замінюють, [PERSON] до адміністративної відповідальності в порядку ст. 184 КУпАП. Згідно з постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 30.08.2022 року (справа №554/6653/22) матір [PERSON] [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Пуктом 10 ст. 56 КПК України, передбачено право потерпілого на відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Потерпілим у кримінальному правопорушенні визнається особа, якій злочином завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Згідно з пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. У відповідності до частини 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (3 наступними змінами) від 27 березня 1992 року № 6 шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв?язок та с вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.1з статті 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів ї сім?ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов?язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВС України від 31.05.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач як на підставу своїх вимог щодо стягнення моральної шкоди посилається на те, що протиправними діями відповідача їй було заподіяно душевних та фізичних страждань, вимушених змін у житті, істотних недоотримання втрат, у результаті отриманих тілесних ушкоджень та через неможливість продовження активного громадського життя, у неї порушений звичний спосіб життя. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у зв`язку із діями відповідача позивачу дійсно була спричинена моральна шкода, оскільки права позивача були порушені та це є природнім, що будь-яка особа у такій ситуації зазнає моральної шкоди, що виражається у душевних стражданнях, яких особа зазнає в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, між неправомірними діями та завданою шкодою є причинний зв`язок, окрім того вина відповідача в повній мірі не встановлена. Крім цього суд також бере до уваги і доводи відповідача, викладені у відзиві. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] , [PERSON] моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд керується принципами виваженості, розумності та справедливості, в зв`язку з чим приходить до висновку про визначення розміру відшкодування такої моральної шкоди позивачу у сумі 5000 гривень, оскільки визначений позивачем розмір моральної шкоди є, на погляд суду, завищеним, не доведеним та не обґрунтованим. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial