Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що між ПАТ «Українська кредитна спілка» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2638с від 06.06.2011. На виконання умов вказаного кредитного договору КС «Українська кредитна спілка» надала, а відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 5000 грн. 00 коп., строком на 24 місяці, з 06.06.2011 зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. На підставі додаткової угоди від 28.03.2013 до Кредитного договору №2638с від 06.06.2011 відповідачу додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти у розмірі 6400 грн. строком на 24 місяці з 28.03.2013 по 28.03.2015 включно зі сплатою процентів у розмірах 28,8%. Між ПрАТ «Українська Страхова Компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договори добровільного страхування кредитів №6 від 01.04.2013 та № 17 від 01.07.2011. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував. Позивачем на підставі заяви № 1726 від 02.11.2021 та доданих до неї документів, складено страховий акт № 954кр від 03.11.2021 та відповідно здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 15212,68 грн. Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами Договору обов`язки, до нього перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, у зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Українська страхова компанія» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 15212,68 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.12.2021 у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2023 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, про що суду подав письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи. У встановлений судом строк відзивна позов чи зустрічний позов не подавав. При таких обставинах, враховуючи позицію представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2638с від 06.06.2011, за умовами якого відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в сумі 5000,00 грн., строком на 24 місяці, з 06.06.2011 по 30.06.2013 зі сплатою процентів у розмірі 34,8 % річних. На підставі додаткової угоди від 28.03.2013 до Кредитного договору №2638с від 06.06.2011 відповідачу додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти у розмірі 6 400 грн. строком на 24 місяці з 28.03.2013 по 28.03.2015 включно зі сплатою процентів у розмірах 28,8%. Перерахування позивачем відповідачеві визначеної кредитним договором суми грошових коштів підтверджується належним чином засвідченими копіями платіжних доручення № 3807 від 07.06.2011 та № 19227 від 28.03.2013 з відміткою банку про проведення платежів. З метою страхування кредитних ризиків, між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» було укладено договір добровільного страхування кредитів №17 від 01.07.2011 та № 6 від 01.04.2013, предметом якого є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. Згідно з п.1.3 згаданого вище договору добровільного страхування, страховик (ПрАТ «Українська страхова компанія») здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та страхувальником (КС «Українська кредитна спілка»), згідно з реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договору про співробітництво між останньою та позивачем. Підпунктом 2.1 договору добровільного страхування кредитів встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного кредитного договору, що внесений до реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором, протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 2638с від 06.06.2011 та додатковою угодою від 28.03.2013 належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не здійснював (доказів зворотного суду представлено не було). Відповідно до ч. 1\~ст.16Закону\~України «Про\~страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Зазначена норма кореспондується з положеннями ст.979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст.20\~Закону України\~«Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9\~вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У частині 1ст.\~25\~Закону України\~«Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. У справі, що розглядається, спір виник між страховою компанією та фізичною особою щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування. Згідно зі ст. ст.512,514\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми ст.\~993\~ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат. На виконання п.5.1 договорів добровільного страхування кредитів №17 від 01.07.2011 та № 6 від 01.04.2013, КС «Українська кредитна спілка» направила в адресу позивача (ПрАТ «Українська страхова компанія») заяву № 1726 від 02.11.2021 про виплату страхового відшкодування. Позивачем на підставі вищезазначеної заяви був складений страховий акт № 954 кр від 03.11.2021 про страховий випадок та 03.11.2021 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 15\~212,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1845 від 03.11.2021 з відміткою банку про проведення платежу та довідкою КС «Українська кредитна спілка» №1788 від 03.11.2021. Оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами договорів добровільного страхування кредитів №17 від 01.07.2011 та № 6 від 01.04.2013 обов`язки, до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. Як встановлено судом, ПрАТ «Українська страхова компанія» (страховик) виплатило страхувальнику страхове відшкодування та звернулося до [PERSON] з вимогою про відшкодування виплаченої суми страхового відшкодування. З урахуванням положень ст.993\~ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», якими регулюються правовідносини між сторонами у справі, позивач - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія», виплативши страхове відшкодування за договорами майнового страхування КС «Українська кредитна спілка», отримало від останнього права кредитора до [PERSON] КС «Українська кредитна спілка» реалізувало своє право кредитора шляхом пред`явлення вимоги до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія», оскільки за договором страхування (Закону України «Про страхування») останнє надало згоду на прийняття обов`язку сторони боржника у деліктному зобов`язанні, якщо воно виникне. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою. Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1ст.991 ЦК), але не навпаки. Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст.988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, є суброгацією. Відповідно до ст.\~262\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Тобто страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, й строк такої вимоги почав спливати з моменту заподіяння шкоди. У зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності. Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія», виконавши свої зобов`язання за договорами страхування та здійснивши виплату страхового відшкодування, не отримало повного фактичного відшкодування цієї суми від відповідача, як особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 15\~212,68 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків підлягають задоволенню. Також відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Outcome: approved