Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Процесуальні дії по справі. Позивач в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , відповідно до змісту якого просить: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , - неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити на вихованні у прийомній сім`ї [PERSON] , що знаходиться у с. Куліші Звягельського (Ємільчинського) району, Житомирської області. Ухвалою від 10.04.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 02 травня 2023 року об 11:00 год. 02.05.2023 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, суд постановив відкласти підготовче судове засідання на 14.06.2023 на 10:00 год. 14.06.2023 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, суд постновив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.07.2023 об 10:00 год. Одночасно постановив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] . 13.07.2023 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, суд постановив відкласти розгляд справи по суті на 16.08.2023 об 10:00 год. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області 16 травня 2014 малолітню [PERSON] відібрано від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав. Розпорядженням голови Черняхівської районної державної адміністрації дитині [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, тана підставі розпорядженням голови Ємільчинської районної державної адміністрації її влаштовано в прийомну сім`ю [PERSON] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] . У грудні 2020 року [PERSON] поставлена на первинний облік дітей, які залишені без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в службі у справах дітей Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Позивач доводить, що [PERSON] (відповідач) за час перебування дитини в прийомній родині жодного разу не відвідувала дитину, не телефонувала, життям, здоров`ям та навчанням дівчинки не цікавилася. Під час обстеження житла [PERSON] посадовими особами Оліївської сільської ради встановлено, що умови проживання незадовільні, приміщення не опалюється, у вікнах вибиті шибки, вхідні двері не зачиняються, меблі та інші предмети побуту відсутні. Зі слів родичів, які мешкають в іншій частині цього ж будинку, стало відомо, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою понад рік, іноді повертається на незначний час. Протягом багатьох років веде бродячий спосіб життя, вживає спиртні напої. Висновком оцінки потреб сім`ї, підготовленому фахівцем із соціальної роботи комунального закладу "Центр надання соціальних послуг Оліївської сільської ради" визначено, що у матері [PERSON] відсутній батьківський потенціал, не створені санітарно-гігієнічні та соціально-побутові умови проживання. З 2021 року по теперішній час відповідач не зверталася до органу опіки та піклування Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області щодо повернення їй дитини. Позивач доводить, що [PERSON] не прагне виховувати дочку [PERSON] , піклуватися про неї, не створює відповідні умови, не спілкується з дівчинкою, не вітає з днем народження та іншими святами, що унеможливлює повернення дитини матері, яка була відібрана рішенням суду без позбавлення батьківських прав, а також припинення стягнення аліментів. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Оліївської сільської ради 16 березня 2023 року протокол № 4. Зважаючи на викладене, виходячи з інтересів дитини, позивач уважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яку і надалі залишити на вихованні у прийомній сім`ї. Повноважний представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.Водночас пояснила, що договір про влаштування дитини у прийомну сім`ю не припинений та виконується сторонами. Відповідач у судовому засіданні зазначила, що позов не визнає. Однак не заперечила, що необхідних умов для проживання дитини нею не створено, дитину не відвідувала з 2014 року, аліменти сплачує з пенсії. Також вказала, що не працює, постійного місця проживання не має. Разом з тим зазначила, що бажає щоб її неповнолітня дитина і надалі проживала у прийомній сім"ї. Письмого відзиву в порядку ст. 178 ЦПК УКраїни відповідач не подала. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Вказала, що у прийомній сім`Ї для дитини створені всі необхідні умови для її проживання та розвитку. Дитина забезпечена усім необхідним. Мати життям дівчинки з часу перебування її у прийомній сім`ї не цікавилась. В судовому засіданні допитана неповнолітня [PERSON] , яка вказала, що бажає лишитися проживати у прийомній сім`ї з мамою [PERSON] . В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні 16.08.2023 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 28.01.2009 виконавчим комітетом Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис за №1 (а.с.8). Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 9). Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 16 травня 2014 року (справа № 293/295/14-ц) малолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав (а.с.11). Розпорядженням голови Черняхівської районної державної адміністрації дитині [PERSON] вирішено надати статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.12). Розпорядженням голови Ємільчинської районної державної адміністрації Фурман В.П. влаштовано в прийомну сім`ю [PERSON] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] (а.с.13). За рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 06.10.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дя дитини відповідного віку (а.с.29). Наказом служби у справах дітей Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 17.12.2020 № 42-ОД "Про взяття на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.." [PERSON] , [INFO] , з 17.12.2020 взята на первинний облік дітей, які залишені без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в службі у справах дітей Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.14). Відповідно до акта обстеження умов проживання [PERSON] від 07.03.2023 та від 13.06.2023 остання за місцем реєстрації не проживає, в будинку не створені умови для проживання, утримання та вихованя дитини. В будинку вибиті шибки, двері не зачиняються, будинок не опалюється. Створити умови проживання у такому будинку [PERSON] не намагається, зі слів родичів остання понад рік не мешкає у цьому будинку, але час від часу навідується, веде бродячий спосіб життя, вживає спиртні напої (а.с. 15, 52). [PERSON] , згідно довідки про склад сім`ї, зареєстрована разом з дитиною за адресою [ADDRESS] . Згідно із актом оцінки потреб сім`ї визначено, що [PERSON] має інвалідність ІІ групи з дитинства (психічне захворювання), має нестабільний емоційний стан, виявляє стривоженість, агресію та неконтрольовану поведінку, не працює і не має бажання працювати, веде аморальний спосіб життя, спілкується з асоціальними чоловіками, всі наявні кошти витрачає на алкоголь та чоловіків. У помешканні недотримуюються санітарно-гігієнічні норми, відсутні будь-які умови для проживання дитини, помешкання аварійне, вікна відсутні (а.с.16-23). За висновком оцінки потреб сім`ї від 08.03.2023 у [PERSON] відсутній батьківський потенціал, не створені санітарно-гігієнічні та соціально-побутові умови проживання (а.с.24-26). [PERSON] не зверталася до органу опіки та піклування Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області щодо повернення їй дитини. Вказане відповідачем не заперечується. Однак відповідач доводить, що бажає спілкуватися з дитиною, любить її, а тому необхідності позбавляти її батьківських прав немає. Згідно висновку виконавчого комітету Оліївської сільської ради як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Оліївської сільської ради № 29 від 16.03.2023 (а.с.30), є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.31-32). Згідно акту обстеження умов прживання дитини [PERSON] у прийомній сім`ї від 06.03.2023 встановлено, що стосунки в сім`ї доброзичливі, ґрунтуються на турботі, повазі, підтримці. Дівчинка любить прийомну маму, називає її мамою. [PERSON] створила належні умови для проживання, виховання та повноцінного розвитку дівчинки. Забезпечує її всім необхідним, дбає про її здоров`я, сумлінно відноситься до покладених на неї обов`язків. З інформації від 01.06.2023, наданої Кулішівським ліцеєм Ємільчинської селищної ради Житомирської області, [PERSON] є ученицею 9 класу, систематично відвідує ліцей, має охайний зовнішній вигляд, забезпечена підручниками, шкільною та спортивною формою, шкільним приладдям, гарно навчається, має високий рівень розумовго розвитку, відвідує гуртки. Домашні умови проживання дитини відповідають нормам і вимогам, зокрема, наявна окрема кімната, обладнана усім необхідним, санітарно-гігієнічні вимоги дотримані (а.с.68). Відповідно до звіту служби у справах дітей Звягельської районної державної адміністрації Житомирської області Звягельської районної військової адміністрації Житомирської області "Про стан виховання, утримання і розвитку дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] в прийомній сім`ї [PERSON] за період з 03.06.2022 по 03.06.2023" від 05.06.2023, затвердженого начальником служби у справах дітей Звягельської районної військової адміністрації Л. Іщук, зауважень з боку працівників служби у справах дітей та фахівця з соціальної роботи щодо виконання [PERSON] своїх обов`язків, не має. Створено необхідні умови для повноцінного життя та розвитку прийомної дитини. Всі пункти договору про влаштування дитини та виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї, виконуються. Умови для проживання, виховання та всебічного розвитку дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] в прийомній сім`ї [PERSON] - належні (а.с. 69). З метою захисту прав дитини, позивач в її ітересах звернувся до суду з даним позовом. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Відповідно до положень статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У частині першій статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі "Мамчур проти України" (заява N 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. За приписами, щро містяться у нормах ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідач у судовому засіданні не скористалась своїми процесуальними правами сторін в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що позивачем доведений факт доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , а саме суду надані належні, допустимі та достовірні докази того, що відповідач з часу відібрання дитини не прагне виховувати дочку, піклуватися про неї, не створіює відповідні умови для її проживання, не спілкується з дівчинкою, не відвідує її, долею, життям та здоров`ям дитини не цікавляться, не виявляє батьківської уваги та турботи, жодних заходів для спілкування з дитиною та повернення її не здійснює. Дитина з 2014 року влаштована у прийомну сім`ю, де проживає і на данй час. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, суд розцінює як те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, що відповідно до ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої дочки - [PERSON] . Суд зазначає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із висновком виконавчого комітету Оліївської сільської ради як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Оліївської сільської ради №29 від 16.03.2023, встановлено, що [PERSON] має незадовільні умови проживання, у будинку за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] та її неповнолітньої дочки [PERSON] , у вікнах вибиті шибки, вхідні двері не зачиняються, меблі та інші предмети побуду відсутні, приміщення не опалюється. Протягом багатьох років [PERSON] у будинку не проживає, лише час від часу навідується, веде бродячий спосіб життя, вживає спиртні напої. У [PERSON] відсутній батьківський потенціал, не сворені санітарно-гігієнічні та соціально-побутові умови проживання. Щодо повернення дитини до органу опіки та піклування не зверталась. [PERSON] не прагне виховувати дочку, не спілкується з нею, не створює відповідні умови. Тому, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування уважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки такий висновок зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин матері із дитиною. Проаналізувавши обставини справи ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків у своїй сукупності, беручи до уваги, що таке ухилення має тривалий характер, враховуючи при цьому думку дитини, яка виявляє бажання проживати разом із прийомною мамою, суд дійшов переконання про наявність передбачених законом підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відносно її дочки. Суд вказує, що сам лише факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення її батьківських прав не свідчить про її інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав [PERSON] якимось чином вплине на інтереси дитини, яка не отримує від матері необхідної уваги та догляду. Стосовно доводів відповідача про відсутність підстав позбавлення її батьківських прав, оскільки вона бажає спілкуватись з дочкою, суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно із ст. 169 СК України, відповідач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , та його задоволення у цій частині. Щодо вимог позивача про залишення неповнолітньої дитини на вихованні у прийомній сім`ї [PERSON] суд заначає таке. За приписами ст. 1,12 "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо: встановлення статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування; надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; соціального захисту і захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей; забезпечення пріоритетних форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; притягнення до відповідальності осіб, які порушують права дитини; надання письмової згоди або заперечення на відчуження нерухомого майна (у тому числі житла) та іншого майна, власником якого є дитина; подання заяв, клопотань, позовів про захист прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції здійснюють районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчих органів міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Служба у справах дітей: бере участь у здійсненні заходів щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і несе відповідальність за їх дотримання, а також координує здійснення таких заходів. Відповідно до положення "Про прийомну сім`ю", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2002 р. N 565 (із змінами та доповненнями) рішення про утворення прийомної сім`ї приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської ради (далі - орган, який прийняв рішення) на підставі заяви сім`ї або окремої особи, які виявили бажання утворити прийомну сім`ю, за поданням відповідного висновку служби у справах дітей про можливість утворення прийомної сім`ї з урахуванням рекомендації центру соціальних служб за результатами проходження курсу навчання з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Зазначена сім`я або окрема особа, яка не перебуває у шлюбі, обов`язково інформується про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дітей, яких вони бажають взяти на виховання та спільне проживання. На підставі рішення про утворення прийомної сім`ї між прийомними батьками та органом, який прийняв рішення про її утворення, укладається договір про влаштування дітей до прийомної сім`ї на виховання та спільне проживання (далі-договір) за формою згідно з додатком. Дія договору припиняється у разі, зокрема, виникнення у прийомній сім`ї несприятливих умов для виховання дітей та спільного проживання. Таким чином законодавець чітко визначив коло осіб до компетенції яких відніс питання влаштування дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування та порядок такого влаштування у прийомну сім`ю. Як встановлено судом неповнолітню [PERSON] на підставі розпорядження голови Ємільчинської районної державної адміністрації влаштовано в прийомну сім`ю [PERSON] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] , про що має місце відповідний договір про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї. Дію такого договору не припинено, всі його пункти виконуються.Зворотнього матеріали справи не містять та позивачем не доведено. Отже, питання щодо влаштування та виховання неповнолітньої дитини [PERSON] у прийомній сім`ї [PERSON] вирішене до подання позову до суду. Крім того, системний аналіз норм права свідчить про те, що вирішення вказаного питання до дискреції суду не належить, а тому у цій частині позову суд відмовляє за безпідставністю вимог. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За викладених фактичних обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Роподіл судових витрат Частиною першою статті 141 ЦПК України закріплено правило, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що сторони звільнені від сплати судового збору звільнені від сплати судового збору, суд дійшов всиновку про необхідність віднести судові витрати на рахунок держави.

Outcome: partial