Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

18.05.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ «Промислові ремонти» про стягнення невиплаченої заробітної плати, в якій просить стягнути з відповідача невиплачену суму на день звільнення в розмірі 38 750,92 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що на день звернення до суду складає 14 587,85 грн., а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 4 500 грн.. В обґрунтування позову зазначає, що 06.03.2017 р. [PERSON] було прийнято на посаду електрогазозварника 4 розряду виробничої дільниці з ремонту устаткування №4 РУ-3 до ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ». 20.04.2023 р. [PERSON] було звільнено на підставі наказу № 3/88у від 20.04.2023 р. за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільнені йому не була виплачена компенсація за невикористану основну відпустку за період робот з 06.03.2022р. по 20.04.2023р. та заробітну плату на загальну суму 38 750,92 грн. Таким чином ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» заборгував [PERSON] компенсацію за дні невикористаної щорічної відпуски, заробітну плату, внаслідок чого повинен сплатити на його користь середній заробіток за затримку при звільненні. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на його користь суму, що належить йому від підприємства на день звільнення у розмірі 38 750,92 грн., середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум у розмірі 14 587,85 грн. та судові витрати. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.07.2023 позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача усунути недоліки. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.08.2023 задоволено клопотання представника позивача про заміну первісного відповідача. Позивач про судовий розгляд справи повідомлений належним чином. Представник відповідача про судовий розгляд справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву представник відповідача не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що [PERSON] з 06.03.2017р. працювала у ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» на посаді електрогазозварника 4 розряду виробничої дільниці з ремонту устаткування № 4 РУ-3, наказом № 3/88у від 20.04.2023 р. звільнений за угодою сторін, згідно з п. 1 ст. 36КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача та копією наказу ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», а.с. 7-10, 11. З наказом ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» № 3/88у від 20.04.2023 р. про своє звільнення [PERSON] був ознайомлений 201.04.2023 року під розпис, а.с. 11. Також згідно наказу ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» № 3/88у від 20.04.2023 р. відносно [PERSON] передбачено компенсацію за невикористані 22 календарні дні основної відпустки за період роботи з 06.03.2022 р. по 20.04.2023 р., а також компенсацію за невикористані 3 календарних дня додаткової відпустки за роботу із шкідливими та важкими умовами праці за період роботи з 15.09.2022 р. по 20.04.2023 р., а.с. 11,12. Згідно форми ОК-7 [PERSON] з моменту звільнення з роботи 20.04.2023 року станом на 10.05.2023 року ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» заборгованість не сплачено, а.с. 13-17. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 05.07.2023, товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ». Оцінка суду. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, ст.94 КЗпП України На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про відпустки" установлюються такі види щорічних відпусток, як основна відпустка (ст. 6 цього Закону) та додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (ст. 7 цього Закону). При цьому за змістом ч. 1 ст. 24 Закону України "Про відпустки" у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Згідно зі ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Верховний Суд у постанові від 07 лютого 2022 року у справі № 759/1933/20 провадження № 61-11175св21 вирішуючи спір про стягнення заборгованості заробітної плати, суми індексації заробітної плати, компенсації втрати частини доходу у зв`язку із його несвоєчасною виплатою, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи, з урахуванням вимог статті 117 КЗпП України, беручи до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), зазначає про стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Оскільки у день звільнення відповідач не провів належну виплату позивачу заробітної плати при звільненні, суд дійшов висновку про те, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органі розрахунку з працівником у визначені законом строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював в ТОВ "ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ". 20.04.2023 позивач був звільнений з роботи. На час звільнення позивач мав невикористані дні відпустки, тобто мав право на компенсацію за невикористані дні відпустки, а також існувала заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати, що підтверджується розрахунковим листом за квітень 2023р., виданим йому у день звільнення. Зважаючи на те, що доказів виплати позивачу компенсації за невикористані дні відпустки та заробітної плати представник відповідача суду не надав, суд дійшов переконання про те, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» в цій частині підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на його користь компенсації за невикористані дні відпустки та заробітної плати у загальному розмірі 38 750,92 грн. Крім того, враховуючи, що судом було встановлено факт не проведення виплати всіх сум, що належать [PERSON] від підприємства, при звільненні - відповідач повинен сплатити на користь позивача також середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум по день фактичного розрахунку, однак не більше ніж за шість місяців у розмірі 14 587,85 грн. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки даний позов має майновий характер - то з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved