Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, виходячи з наступного. 20.01.2023 заявник звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Листом Головного управління Пенсійного фонду України від 02.02.2023 №2600-0206-8/17703 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах позивачу було відмовлено, відмова мотивована тим, що у трудовій книжці, у свідоцтві про укладення шлюбу та у довідці з місця роботи не відповідає паспортним данним по батькові заявника. За таких обставин заявник просить суд встановити юридичний факт належності [PERSON] [INFO] правоустановчих документів: трудової книжки [NUMBER] від 28.01.1987; свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] ; довідка від 27.09.2000 №381, видана ВАТ "Радикал". Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином,до суду подали клопотання в яких просили справу розглядати за їх відсутності, на задоволені заяви наполягали. Представник Головне управління Пенсійного фонду Українив судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду направив заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності та ухвалити рішення на підставі чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. 20.01.2023 заявник звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Листом Головного управління Пенсійного фонду України від 02.02.2023 №2600-0206-8/17703 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах позивачу було відмовлено, відмова мотивована тим, що у трудовій книжці, у свідоцтві про укладення шлюбу та у довідці з місця роботи не відповідає паспортним данним по батькові заявника (копія наявна в матеріалах справи). Як свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] виданого 20.09.1989 року, з якого вбачається що по батькові заявника зазначено російською мовою [PERSON] , [INFO] (копія наявна в матеріалах справи). Записом у трудовій книжці серія [NUMBER] зазначено [PERSON] , [INFO] (копія наявна в матеріалах справи). Згідно з довідки з місця роботи в ОАО "Радикал" від 27.09.2000 №381 з якої вбачається, що по батькові заявника зазначено [PERSON] , [INFO] (копія наявна в матеріалах справи). Із паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , копія якого наявна в матерілах справи, вбачається, що остання народилася [INFO] в селі Поділля Галицького району, Фвано-Франківська обл., зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Оцінюючи усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Ім`я (прізвище, ім`я, по батькові) є засобом індивідуалізації людини в суспільстві та належить до особистих немайнових благ фізичної особи. Значення цього блага в цивільному обігу полягає в тому, що фізична особа набуває прав і створює для себе цивільні обов`язки, а також здійснює ці права і виконує ці обов`язки від свого імені. Наявність неточностей, помилок в написанні прізвища, ім`я, по батькові зокрема в актових записах та офіційних документах, об`єктивно спричиняє для громадян перешкоди в реалізації ними своїх прав і свобод, виконанні обов`язків. Згідно зі ст. 294 ЦК України фізична особа має право на ім`я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Якщо перекручення імені здійснене у засобі масової інформації, воно має бути виправлене у тому ж засобі масової інформації. Чинним законодавством передбачений механізм внесення виправлень в актові записи, в тому числі щодо прізвищ, імен і по батькові, згідно з яким, у разі відмови заявникові у внесенні виправлення за наслідками його звернення до органів реєстрації актів цивільного стану, відповідна заява передається на вирішення суду. Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності заявнику свідоцтва про шлюб, трудової книжки, довідки на ім`я [PERSON] їй потрібно для оформлення передбаченого законом державного пенсійного забезпечення, що також підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України від 02.02.2023 за №2600-0206-8/17703. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Вказаною Постановою роз`яснено, що суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Проте, в порушення цих вимог, суд першої інстанції не надав пропозиції заявникові подати такі докази, а зазначив, що до матеріалів заяви не надано належних і допустимих доказів, які б підтвердили неможливість внести виправлення. У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки пратті вник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинена особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Тому факт належності трудової книжки потребує додаткового встановлення судовим рішенням. Також слід вказати на те, що встановлення вказаних фактів породжує для заявника юридичні наслідки - а саме, право на отримання пенсії. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] уродженки села Поділля Галицького району, Івано-Франківська обл. трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення: 28 січня 1987 року на ім`я « [PERSON] »; довідка №381 від 27.09.2000 на ім`я « [PERSON] ». Стосовно вимоги про встановлення факту належності свідоцтва належності заявнику свідоцтва про шлюб, слід відмовити, з огляду на положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України, якою передбачено, що справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. У зв`язку із вище викладеним, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявника по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial