Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому, уточнюючи позовні вимоги, просив суд зняти арешт зі всього нерухомого майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме з житлового будинку з господарчими побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,2100 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , накладений на підставі постанови АМ 106430 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, державного виконавця державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Журавель М.С., від 11.02.2005, реєстраційний номер обтяження: 1709471 від 23.02.2005, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-434 від 28.07.2008 виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області. В обґрунтування позову зазначив, що після смерті [INFO] його матері [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,2100 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець першої черги звернувся до приватного нотаріуса Пахомової Н.І. для отримання свідоцтва про право спадщини за законом після смерті матері та отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки на все майно спадкодавця накладено арешт. На виконанні у відділі ДВС Криворізького районного управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-434, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 28.07.2004 про стягнення з [PERSON] на користь Вільнянського ЖКП заборгованості за житлово-комунальні послуги. Державним виконавцем винесено 11.02.2005 постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, на підставі чого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про обтяження (арешт) №1709471 від 23.02.2005. Наразі заборгованість перед Вільнянським ЖКП відсутня, тобто рішення суду виконано, однак при закінченні виконавчого провадження державним виконавцем не вирішено питання щодо зняття арешту з майна боржника, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не прибули, кожен окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач на задоволенні позову наполягав, представник відповідача при винесенні рішення по справі покладався на розсуд суду (а.с. 70, 78). Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши докази, надані сторонами, в їх сукупності та оцінивши їх достатність належність та допустимість, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8, 44). За життя померлій на підставі договору дарування від 01.11.1994, посвідченого державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори Пахомовою Н.І., зареєстровано в реєстрі за №1-1331, належав житловий будинок з господарчими побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ДП КВ 002165, виданого на підставі рішення виконкому Вільнянської сільської ради від 21.02.2996, земельна ділянка площею 0,21 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована на території [ADDRESS] (а.с.9, 10, 59, 60-66). Після відкриття спадщини після смерті [PERSON] , її син [PERSON] , як спадкоємець першої черги, звернувся 20.03.2023 до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І. із заявою про прийняття спадщини за законом, та чоловік померлої [PERSON] із заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] (а.с. 7, 37, 40, 50, 51). На підставі наданих заяв, приватним нотаріусом відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] , номер у нотаріуса 46/2023, номер у Спадковому реєстрі 70410975 (а.с.48). Приватним нотаріусом 24.04.2023 отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Реєстру права власності на нерухоме майно за №330059579, згідно якої на ім`я померлої [PERSON] зареєстрований арешт нерухомого майно №1709471 від 23.02.2005, згідно з постановою про арешт АМ-106430 від 11.02.2005 відділом ДВС Криворізького районного управління юстиції, у зв`язку з чим [PERSON] 02.06.2023 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.12, 15, 16, 25, 68). У постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2005 державного виконавця відділу ДВС Криворізького районного управління юстиції Журавель М.С. серії АМ №106430, зазначено, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2-434, виданого 28.07.2004 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] боргу 250,89 грн на користь Вільнянського ЖКП, для повного та своєчасного виконання рішення суду накладено арешт на все майно, що належить боржнику, для подальшої його реалізації (а.с.16). На звернення [PERSON] , начальником Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 12.05.2023 надано повідомлення, що матеріали виконавчого провадження, в рамках якого накладено обтяження №1709471 на все майно [PERSON] , знищені за закінченням терміну зберігання. Встановити реквізити виконавчих документів за номером бланку постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2005 серії АМ-106430, а також дату відкриття та завершення виконавчого провадження, в межах якого винесена зазначена постанова неможливо (а.с.13). За повідомленням керівника апарату Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2023, матеріали цивільної справи №2-434/2004, відповідно до акта №2 від 24.10.2012 знищені (а.с.77). За відомостями з офіційного сайту ТОВ «НОВА КОМ» від 24.05.2023, за адресою [ADDRESS] заборгованість за житлово-комунальні послуги відсутня (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №757/23139/18 (провадження №61-14832св19). Згідно зі ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 33 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5 надав роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст.ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відтак, перебування за вказаних обставин під арештом житлового будинку з господарчими побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки, розташованої на території с. Надія (колишня назва «Радгоспне»), Криворізький район, Дніпропетровська область, що належали за життя спадкодавцю [PERSON] , при відсутності на виконанні у виконавчій службі будь-якого виконавчого документу, порушує право позивача на реалізацію його спадкових прав, в той час як жодних дій щодо його реалізації державним виконавцем не може бути вчинено без повторного пред`явлення стягувачем виконавчого документу до виконання. Відповідно до статті 16 ЦК України, загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Таким чином, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, виходячи з принципів розумності та справедливості, приймаючи до уваги, що накладений арешт порушує спадкові права позивача, а підстави накладення арешту відпали, оскільки справу № 2-434/2004 знищено з підстав повного виконання рішення, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явлених позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved