Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~1.Описова частина Короткий зміст вимог та аргументів учасників справи \~ \~ \~ \~ \~26 жовтня 2021 року Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина [NUMBER] ) звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зобов`язання до вчинення дій щодо виселення з службового приміщення. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 09.09.2008р. [PERSON] був призначений на посаду офіцера відділу зв`язку та автоматизації. 21.03.2018р. він був звільнений у запис Збройних Сил України. Склад сім`ї [PERSON] складають 5 осіб - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2014 року народження. Рішенням Черкаської міської ради від 29.03.2004р. № 413 квартиру [ADDRESS] було включено до числа службових. Вказана квартира є власністю позивача. 22.12.2008р. [PERSON] було видано ордер на вселення у службове житло. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси 10.08.2021р. договір найму квартири між сторонами розірваний. Відповідачі не проживають у вказаній квартирі з 2020 року, в порушення закону [PERSON] здає службове житлове приміщення іншій особі [PERSON] . \~ \~ \~ \~Просить суд виселити [PERSON] , 1984 р.н., [PERSON] 1987 р.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2014 р.н., з службового житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~02 червня 2022 року представник позивача скерував до суду уточнення позовних вимог, відповідно до яких просив суд виселити відповідачів та їх неповнолітніх дітей з службового приміщення із зняттям з реєстрації, покласти на відповідачів понесені судові витрати по оплаті судового збору. \~ \~ \~ \~15 вересня 2022 року відповідач [PERSON] скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що він з дружиною мають на утриманні 3-х дітей та проживають за місцем реєстрації у кв. [ADDRESS] разом із своєю сім`єю у складі 5 осіб. Відповідно до посвідчення багатодітної сім`ї [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] мають 3-х дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідки Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 11.08.2014 11.08.2014\~року № 122428-5/10. [PERSON] та його сім`ям має статус багатодітної до 12.08.2025 року. [PERSON] вселений в дану квартиру на підставі ордеру на у службове житло серією [NUMBER] \~та на законних підставах з 22.12.2008\~року разом із сім`єю постійно проживають в даному будинку, мають в ньому свої власні речі. Згідно з витягу з Державного реєстру відповідач та його дружина не має іншого житла для проживання. Оскільки відповідач вселився у службове житло на підставі спеціального ордеру А №067105, проживає разом із своєю сім`єю і зареєстрований там, він та його дружина не мають іншого житла, можна стверджувати, що вони мають достатні та триваючи зв`язки з цим місцем проживання, а зазначена квартира є їхнім житлом. З грудня\~2008\~року відповідачі постійно проживають у даному житловому приміщення, мають там свої речі. Протягом всього періоду проживання утримують у належному стані. Іншого житла у відповідачів немає. Відповідачі по справі не можуть бути виселені із приміщення без надання їм іншого житла для проживання. Виселення та зняття з реєстрації за місцем проживання призведе до порушення прав не тільки [PERSON] та [PERSON] , а й їх малолітніх та неповнолітніх дітей, оскільки єдиним місцем їх проживання є житло батьків. Таким чином, це доводить те, що виселення відповідачів із займаного житлового приміщення та зняття з реєстрації за місцем проживання без надання іншого житла буде порушувати в першу чергу інтереси дітей, оскільки їхні батьки не мають іншого житла проживання Фактично діти зможуть опинитись без житла в якому вони проживають, що суперечить принципу забезпеченню якнайкращих інтересів дітей та національного, так і міжнародного законодавства. Зі змісту позову вбачається, що позивач посилався на те, що [PERSON] передав приміщення в оренду [PERSON] , в матеріалах справи містяться письмові пояснення [PERSON] в яких він вказав, що проживає в квартирі з квітня\~2020\~року та уклав з [PERSON] договір оплати комунальних послуг. Зважаючи на викладене, слід зазначити, що [PERSON] не укладав жодних договорів, включаючи договір оренди, із [PERSON] . Укладеного договору оренди між [PERSON] та [PERSON] не існує. Будь-які кошти за оренду житла [PERSON] не отримував. [PERSON] в поясненнях вказав, що уклав з [PERSON] договір оплати комунальних послуг, проте такого договору в законодавстві України, включаючи Цивільний кодекс України, не існує. Стаття 116 Житлового кодексу на яку посилається позивач, стосується лише наймачів приватного житла. Натомість [PERSON] та його сім`я проживають у службовому житловому приміщені власністю, що є власністю держави. Зважаючи на це, позивач неправильно застосовує статтю 116 кодексу до даних правовідносин. Більш того, [PERSON] використовує житло для свого проживання та проживання своєї сім`ї, використовує його за призначенням, утримує житло у належному стані. Тому, твердження позивача про використання житла не за призначенням як на підставу для виселення та зняття з реєстрації є безпідставною. 07 жовтня 2022 року представник позивача скерував до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідачі не проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою та актом. Відповідач зазначає у відзиві на позовну заяву Головного центру, що відрахування по оплаті квартирної плати та платі за комунальні послуги здійснювались шляхом відрахувань з грошового забезпечення. Дане твердження не є дійсним, так як відповідача наказом начальника Головного центру від 17 квітня\~2018\~року № 148-ОС, виключено із списків особового складу, та всіх видів забезпечення, що унеможливлює здійснювати такі відрахування, Наказом начальника Головного центру від 17 квітня\~2018\~року № 148 ОС [PERSON] виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Вислуга років станом на день звільнення становила 15 років, 9 місяців 04 дні. Посилання відповідача на статтю 125 ЖК України в частині неможливості виселення сім`ї військовослужбовців є хибним, так як дана норма стосується осіб з інвалідністю І і ІІ груп з числа військовослужбовців і прирівняних до них осіб та осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального захисту інформації України Інформація щодо віднесення. Відповідача до категорії осіб з інвалідністю І і ІІ груп, відсутня, а тому посилання на дану норму є помилковим. Необхідність для виселення [PERSON] обумовлена також тим, що існує квартирна черга військовослужбовців позивача, які можуть претендувати за заселення у службове житло. \~ \~ \~ \~Представник позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з перебуванням на військовій службі. Суд враховує, що п. 2 ст. 251 ЦПК України передбачає, що перебування на військовій службі в період воєнного стану є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі, разом з тим, виходячи з принципу диспозитивності, суд дійшов висновку про можливість розглядати справу без участі відповідача, який подав подав заяву про те, щоб справу розглядали без його участі. Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 15 серпня 2023 року у справі № 174/760/21 інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований на підставі того, що позивач перебуває в лавах Збройних Сил України, якщо позивач активно бере участь у розгляді справи та наполягає на завершенні її розгляду. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Чеховський скерував до суду заяву про те, що в даний час не проживає у спірній квартирі. Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. \~ \~ Хід розгляду справи \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків - оплати судового збору у встановленому законом розмірі. \~ \~ \~ \~22 грудня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну заяву\~ повернуто позивачу. \~ \~ \~ \~17 лютого 2022 року постановою Черкаського апеляційного суду ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. \~ \~ \~ \~23 лютого 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~20 квітня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси залучено до участі в справі в якості третьої особи Орган опіки і піклування Черкаської міської ради. \~ \~ \~ \~22 червня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси залучено в якості третьої особи [PERSON] , закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~30 листопада 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання відповідача про зупинення провадження по справі у зв`язку з перебуванням на військові службі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. 31 липня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання позивача про відновлення провадження у справі. 2.Мотивувальна частина \~ \~ \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом \~ \~ \~ \~Судом\~встановлено, що рішенням Черкаської міської ради від 29 березня 2004 року № 413 «Про включення квартир в будинках [ADDRESS] (на території військової часини [NUMBER] ) до числа службових», задоволено клопотання командування військової частини [NUMBER] Державної прикордонної служби України про включення квартир в будинках по [ADDRESS] до числа службових, та включено квартиру [ADDRESS] до числа службових. ( а.с.16 т.1) Протоколом засідання житлової комісії Навчального центру підготовчки молодших спеціалістів ( в/ч [NUMBER] ) від 19.03.2008р. постановлено виділити [PERSON] на склад сім`ї 2 особи службову житло - двокімнатну квартиру загальною площею 53,2 кв.м, житловою площею 28, 70 кв.м за адресою [ADDRESS] . ( а.с.27 т.1). 22 грудня 2008 року [PERSON] був виданий ордер серії А № 067105 на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] дружина, [PERSON] - син.( а.с.17 т.1) [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] , [PERSON] згідно з свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції від 05.09.2007 року серія [NUMBER] та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00035914799 від 22 червня 2022 року ( а.с.207-208 т.1, а.с.15 т.2) [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області від 06.04.2009 року серія [NUMBER] , повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00035915812 від 22 червня 2022 року ( а.с.209-210 т.1, а.с.17 т.2) [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції від 20.06.2014 року серія [NUMBER] .та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00035916154 від 22 червня 2022 року ( а.с.211-212 т.1, а.с.16 т.2) Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради № 67 від 07 вересня 2012 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на праві державної власності належить Навчальному Центру Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ). Право власності зареєстроване згідно з витягом про державну реєстрацію № 36900341 від 22.12.2012р .( а.с.14-15 т.1). Відповідно до довідки від 27.09.2021 року № 179 [PERSON] призначений на посаду офіцера відділу зв`язку та автоматизації Навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби України наказом Адміністрації прикордонної служби України від 09.09.2008 року № 391-ОС. Звільнений з військової служби в запас Збройних сил України за підпунктом «ґ» (через сімейні обставини або з інших поважних причин наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років).( а.с.12 т.1). Наказом начальника Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені Генерал-майора Ігоря Момота № 148-ОС від 17 квітня 2018 року, майора [PERSON] , начальника відділення супроводження інформаційно-телекомунікаційних систем вузла зв`язку, звільнено за підпунктом «ґ» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) пункту 1 частини 8 статті 26 у запас Збройних Сил України, без надання права носіння військової форми одягу. Дата виключення із списків особового складу 17 квітня 2018 року. Підстава: Наказ Голови Державної прикордонної служби України від 21 березня 2018 року № 239 ОС. ( а.с.13 т.1). Відповідно до довідки № 1224/28-5/10 від 11.08.2014р. сім`я [PERSON] має статус багатодітної ( а.с.18 т.2). 11 травня 2019 року Департаментом соціальної політики [PERSON] та [PERSON] видані посвідчення про те, що їх сім`я має статус багатодітної сім`ї. ( а.с.9-12 т.2).Комісією під час обстеження проведено опитування мешканців (сусідів) з квартири [ADDRESS] доньки квартиронаймача [PERSON] - [PERSON] , яка повідомила, що сім`я [PERSON] не проживає в даній квартирі більше двох років. Опитані працівники житлово-комунального господарства [PERSON] та [PERSON] повідомили, що давно не бачили сім`ю [PERSON] ; квартиронаймачем [PERSON] службове житлове приміщення передано в оренду [PERSON] . Згідно акту обстеження житлових умов від 21 грудня 2020 року за адресою: [ADDRESS] , комісією у складі: підполковника [PERSON] , старшого лейтенанта [PERSON] , працівника [PERSON] , на час обстеження в квартирі відсутні квартиронаймач та члени його сім`ї. ( а.с.19 т.1). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 31 грудня 2020 року, який зазначив, що проживає за адресою: [ADDRESS] , з квітня 2020 року в службовій квартирі [PERSON] за договором\~\~ оплати комунальних послуг ( а.с.20 т.1). 22 вересня 2021 року позивачем складена довідка про перевірку житлових умов, згідно з якої проведено перевірку житлового приміщення 22 вересня 2021 року комісією встановлено, що квартиронаймач [PERSON] та члени його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за даною адресою фактично не проживають з 2020 року місце перебування їх невідомо за даними опитування сусідів. ( а.с.18 т.1). Відповідно до довідки № 311 від 27.09.2021р. [PERSON] зареєстрований у службовому приміщенні за адресою [ADDRESS] загальною площею 50,2 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м. В зазначеній квартирі зареєстровані п`ять осіб: квартиронаймач [PERSON] з 21.09.2009р. по даний час, дружина [PERSON] з 21.09.2009р. по даний час, син [PERSON] , 2007 р.н., з 21.09.2009р. по даний час, син [PERSON] , 2009 р.н., з 29.04.2009р. по даний час, донька [PERSON] ,, 2014 р.н., з 24.06.2014р. по даний час ( а.с.29 т.1). Відповідно до довідки № 318 від 07.10.2021р. в Головному центрі підготовчки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора І.Момота станвом на 01.10.2021р. на квартирному обліку перебувають 314 сімей військовослужбовців (військовослужбовців заспасу). Для створення належних умов для виконання службових обов`язків необхідно забезпечити 96 сімей військовослужбовців, які потребують отримання сліжубового житла в селищі Оршанець. ( а.с.28 т.1). \~ \~ \~ \~Згідно довідки про перевірку житлових умов від 31 травня 2023 року № 2, складеної головою комісії - підполковником [PERSON] та членами комісії: капітаном [PERSON] , молодшим сержантом [PERSON] , встановлено, що в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Квартиронаймач [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] у житловому приміщенні з 2019 року не проживають в даному службовому приміщенні фактично проживає старший сержант [PERSON] . Відповідно до військового квитка [PERSON] був мобілізований в ЗСУ 07 листопада 2022 року. 08 червня 2023 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/189/21 позовну заяву Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені Генерал-майора Ігоря Момота (військова частина [NUMBER] ) до [PERSON] про розірвання договору найму житлового приміщення задоволено. Договір найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду, укладений 29 серпня 2008 року між Навчальним центром Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) та громадянином України [PERSON] - розірвано. Рішення набрало законної сили 11.07.2023р. Судом встановлено, щ о відповідачем систематично не вноситься плата за комунальні послуги, в зв`язку з чим виносились судові накази у справах № 712/13923/18 на суму 6843,42 грн, № 712/5122/19 на суму 8814,01 грн., № 712/196/20 на суму 8079,92 грн та відкриті виконавчі провадження і станом на 01.06.2023р. заборгованіть по відповідача по сплаті комунальних послуг складає 24487,06 грн, також проживання [PERSON] у спірній квартирі є її використання за призначенням, що є підставами для розірвання договору найму житлового приміщення за ч.4 ст.168 ЖК Украни. Відповідно до довідки № 12/2743 від 14.06.2023р. майор [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] . Довідка дійсна до 14 вересня 2023 року. \~ \~ \~ \~Згідно інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта №343469634\~від 21\~серпня 2023\~року,\~ [PERSON] ,\~на праві\~приватної власності\~з 11\~лютого 1999\~року належить\~1/5\~частина квартири,\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~ загальною площею 81,7 кв.м, житловою площею 52,1 кв.м.. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Спірні правовідносини регулюються нормами житлового законодавства. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно із частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до статті 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Статтею 124 ЖК України передбачено, що робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Статтею 125 ЖК України визначено перелік осіб, які не можуть бути виселені зі службового житла у випадках, передбачених статтею 124 цього кодексу, без надання іншого жилого приміщення. Зокрема, не може бути виселено сім`ї військовослужбовців; осіб, звільнених у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників; осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років. Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці строкової військової служби та військовослужбовці, призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, розміщуються в казармах (на кораблях) згідно із Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. За ними зберігаються жилі приміщення, які вони займали до призову на строкову військову службу та військову службу під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період. Вони не можуть бути зняті з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Згідно з ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на повагу до свого житла, а органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. «Житло» має самостійне поняття, яке не залежить від класифікації за національним законодавством. Питання про те, чи є конкретне приміщення «житлом», яке захищається пунктом 1 статті 8 Конвенції, залежатиме від фактичних обставин, а саме - існування достатнього та тривалого зв`язку з певним місцем. Суд також повторює, що стаття 8 Конвенції лише захищає право особи на повагу до її існуючого житла (рішення Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) від 05 липня 2012 року у справі «Глоба проти України» («Globa v. Ukraine»), заява № 15729/07, § 37). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла. Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві. Враховуючи, що виселення є серйозним втручанням у право особи на повагу до її житла, Суд надає особливої ваги процесуальним гарантіям, наданим особі в процесі прийняття рішення. Зокрема, навіть якщо законне право на зайняття приміщення припинено, особа вправі мати можливість, щоб співрозмірність заходу була визначена незалежним судом у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції. Відсутність обґрунтування в судовому рішенні підстав застосування законодавства, навіть якщо формальні вимоги було дотримано, може серед інших факторів братися до уваги при вирішенні питання, чи встановлено справедливий баланс заходом, що оскаржується (рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine»), заява № 30856/03, § 41, 44). У рішенні від 17 травня 2018 року у справі «Садов`як проти України» («Sadovyak v. Ukraine»), заява № 17365/14 (§ 32-35) ЄСПЛ вказав, що «коли національні органи судової влади дійшли висновку, що вселення не відповідало чинним правовим положенням, вони надали цьому аспекту першочергове значення, жодним чином не врівноваживши його з аргументами заявників, що цей захід покладе на них надмірний тягар. Судом встановлено, що спірна двокімнатна квартира жилою площею 28,7 кв.м була у встановленому законом порядку віднесена до числа службових рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 29.03.2004р. № 413 та виділена згідно з спеціальним ордером від 22.12.2008р. відповідачу [PERSON] на склад сім`ї в період проходження ним військової служби у Навчальному центрі підготовки Державної прикордонної служби України (військової частини [NUMBER] , [ADDRESS] ) з 09.09.2008р. 17 квітня 2018 року відповідач [PERSON] був звільнений з військової служби з зарахуванням до військового резерву, згідно наказу № 148-ОС від 17.04.2018р. вислуга років становить 15 років 09 місяців 04 днів. На час звільнення [PERSON] склад його сім`ї складали дружина та троє неповнолітніх дітей [PERSON] , 2007р.н., [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2014 року. Сім`я має статус багатодітної до 12 серпня 2025 року. З 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан та оголошено мобілізацію (Указ Президента України № 65/2022 "Про загальну мобілізацію"). З військового квитка [PERSON] вбачається, що 07.11.2022р. [PERSON] був призваний на військову службу у в/ч [NUMBER] під час мобілізації на особливий період. З 11.03.2023р. проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] та станом на 21.08.2023р. [PERSON] перебував на військовій службі в 15 мобільному прикордонному загоні. [PERSON] з 11.02.1999р. є власником 1/5 частини квартири [ADDRESS] загальною площею 81,7 кв.м, житловою площею 52,1 кв.м., [PERSON] та їх діти не зареєстровані власниками житла за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, встановивши, що [PERSON] разом із членами своєї сім`ї у грудні 2008 року на законних підставах були заселені до спірної квартири та до даного часу вказану квартиру не звільнили, а також врахувавши, що з листопада 2022 року відповідач [PERSON] проходить військову службу під час мобілізації на особливий період в період воєнного стану, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в зв`язку з тим, що згідно ст.125 ЖК сім`я військовослужбовця не може бути виселена зі службового житла без надання іншого жилого приміщення, також відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за військовослужбовцями, призваними на військову службу під час мобілізації, на особливий період зберігаються жилі приміщення, які вони займали до призову на військову службу під час мобілізації. Доводи позивача про наявність на праві власності у сім`ї відповідача [PERSON] іншого житла, розірвання з ним договору найму житлового приміщення з підстав, передбачених ЖК України, суд вважає такими, що не обгрунтовують позовні вимоги, виходячи з такого. Суд виходить з того, що стаття 125 ЖК, яка передбачає перелік осіб, яких не може бути виселено з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення і міститься у главі 3 Житлового Кодексу "Користування службовими жилими примішеннями" є спеціальною нормою, оскільки регулює конкретно визначене питання з числа інших, передбачених загальними нормами житлового законодавства з користування державного житлового фонду, а тому виходячи з загальноюридичних принципів та змісту зазначених норм спеціальна норма має пріоритет по відношенню до загальної норми. Суд також враховує, що законність як вимогу до судового рішення необхідно трактувати не суто формально - як дотримання вимог закону, а у ширшому значенні - у світлі вимог верховенства права. Верховенство права закріплено у частині першій статті 8 Конституції України як загальноправовий принцип: «В Україні визнається і діє принцип верховенства права». Один із елементів принципу верховенства права втілено у статті 3 Конституції України: «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави». Тож у судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд, зокрема, надавати закону тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення закону в жодному разі не може спричиняти несправедливих обмежень таких прав. Верховенство права як принцип судочинства визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту. В ході судового розгляду не встановлено факту виселення відповідачів у інше житлове приміщення для постійного проживання та наявність у них іншого житла, яке відповідає санітарним і технічним вимогам за нормами жилої площі, встановленими для проживання громадян. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в м.Черкасах встановлений постановою виконкому Черкаської обласної ради народних депутатів та президії Черкаської обласної ради профспілок від 28.12.1984 р. № 396 в розмірі 8,5 кв. м на одного члена сімї. Належна [PERSON] 1/5 частка загальної площі квартири [ADDRESS] складає 81,7/5 = 16,34 кв.м, у тому числі житлова площа 52,1/5=10,42 кв.м., тому при вселенні до вказаної частки сім`ї [PERSON] в кількості 5 осіб на кожного члена сім`ї буде припадати загальна площа 16,34/5 = 3,2 кв.м, в тому числі житлова 10,42/5 = 2,08 кв.м., що значною мірою є меншим від рівння середньої забезпеченості громадян жилою площею в м.Черкасах в розмірі 8,5 кв. м на одного члена сімї і призведе до істотного погіршення житлових умов відповідачів та їх неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене, позбавлення житла багатодітної сім`ї віськовослужбовця [PERSON] в період проходження ним військової служби не буде відповідати пропорційності втручання у житлові права відповідачів та їх неповнолітніх дітей та буде покладати на них надмірний тягар в період воєнного стану. Стосовно посилання на наявність у позивача потреби у забезпеченні житлом інших військовослужбовців, закон в рівній мірі захищає житлові права осіб у спосіб, коли не допускається захист прав одних осіб за рахунок неправомірного обмеження у правах інших осіб. В зв`язку з відмовою у задоволенні позову відсутні підстави для відшкодування відповідачами понесених позивачем при зверненні до суду судових витрат на оплату судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed