Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом до Дружбівської міської ради Шосткинського району Сумської області(відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 049641. Позивач в обґрунтування позовної заяви зазначає, що [INFO] в с. Чуйківка Ямпільського району Сумської області померла її баба [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно у виді земельну частку (пай) посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ №049641 виданий колишньому члену САПТЗТ ім.Ватутіна [PERSON] розташованої на території Дружбівської міської ради Шосткинського району Сумської області. За життя спадкодавець склала два заповіти від 10.07.1978 року №9, й заповіт №45 від 28.03.1990 року. Спадкоємцем за заповітом №45 від 28.03.1990 року є [PERSON] , який помер [INFO] в с.Чуйківка Шосткинського (Ямпільського району) Сумської області. Позивач зазначає що її батько [PERSON] помер [INFO] , отже вона є спадкоємицею за законом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №049641 виданий [PERSON] було втрачено, тому під час звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив, у зв`язку із відсутністю необхідних правовстановлюючих документів, що підтверджує право спадкодавця на вказане вище розпайоване майно. Представником відповідача відзив не подано. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач, в особі голови Дружбівської міської ради Шосткинського району Сумської областіу судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги [PERSON] визнали. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06.07.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10.08.2023. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З матеріалів справи встановлено, що позивач, [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , й онукою [PERSON] . Дана обставина підтверджуються такими документами: копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23.05.1960 (свідоцтво заповнено російською мовою) « [PERSON] » який народився [INFO] , відомості про батьків: « [PERSON] » ( російською мовою), мати « [PERSON] ». (а.с.8); копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 07.12.1971 року [PERSON] (запис зроблено російською мовою) яка народилась [INFO] , в графі батьки записано « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 14.02.1993 [PERSON] [INFO] й [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу остання змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] помер [INFO] в селі Чуйківка Ямпільського району Сумської області, актовий запис про смерть № 28 (а.с.9). Згідно з копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] [INFO] , померла [INFO] в селі Чуйківка Ямпільського району Сумської області, актовий запис про смерть № 31 (а.с.10). Із наданої копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.02.2023 виданого повторно встановлено [PERSON] [INFO] помер [INFO] в селі Чуйківка Ямпільського району Сумської області (а.с.11). До матеріалів справи долучено копії заповітів складених [PERSON] , а саме: заповіт реєстровий номер 9, від 10.07.1978 року, посвідчений секретарем Чуйківської сільської ради. [PERSON] заповіла усе своє майно сину [PERSON] (а.с.12,12 зв.); заповіт від 28.03.1990 року посвідчений секретарем Чуйківської сільської ради реєстровий номер 45, відповідно до якого [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] (а.с.12,13). Відповідно до копії довідки - характеристики Дружбівської міської ради від 20.01.2023 №06 [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , на день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки (паю), що знаходиться на території Дружбівської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії СМ № 049641 від 28.03.1996 року. Заборона на спадкове майно відсутня. Від імені спадкодавця [PERSON] виконкомом Чуйківської сільської ради посвідчувався заповіт за реєстровим номером 9 від 10.07.1978 року та заповіт за реєстровим номером 45 від 28.03.1990 року. Спадкоємцем за законом є онука [PERSON] . Відомості про інших спадкоємців за законом відсутні. Спадкодавець [PERSON] фактично проживала та була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , на момент смерті спадкодавця [PERSON] , разом проживала [PERSON] (а.с.15). Згідно з інформаційної довідки управління надання адміністративних послуг Головного Управління Держгеокадастру у Сумській області від 28.06.2023 №Н-999/0.99,5-994/36-23 встановлено, що на підставі розпорядження голови Ямпільської РДА від 25.03.1997 року № 99 на ім`я [PERSON] видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 049641, зареєстрований за номером 185 від 28.03.1996 року, розміром 5,84 в умовних кадастрових гектарах в колишньому САПТЗТ ім. Ватутіна на території Ямпільського (теперішнього Шосткинського) району Сумської області (а.с.14). Із долученої копії постанови приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Оснач Ю.І. від 21.06.2023 [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , внаслідок чого була відкрита спадкова справа №47/2023, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) посвідченої сертифікатом серії СМ № 049641, було відмовлено, оскільки у спадкоємця [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи що підтверджують право спадкодавця на вказане майно (а.с.16). До матеріалів справи долучено витяг із газети «Перекресток» із надрукованою об`явою щодо недійсності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 049641, що виданий на ім`я [PERSON] колишньому члену САПТЗТ ім.Ватутіна та зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 185 від 28.03.1996 р (а.с.17) Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились, тобто отримати дублікат сертифікату на земельну частку (пай) не має можливості. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом подачі протягом встановленого строку державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, однак позивач не може належним чином оформити свої спадкові права, зокрема на вищевказану земельну ділянку, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на неї та відмову нотаріуса із зазначеної причини у вчиненні нотаріальних дій. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи викладене вище у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право власності на земельну ділянку) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі викладеного і

Outcome: approved