Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Лебединська державна нотаріальна контора Сумської області у якій просить визначити їй додатковий для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , терміном в один місяць. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батьком позивача є [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті якого залишилась спадщина. Поховання батька відбулося 24.02.2022 в день, коли почалася війна, під супровід звуків канонад та вибухів. Дорога до Харкова також була неспокійною. Усю весну Харків (де проживає позивач) піддавався обстрілам та авіаударам. [PERSON] вказує на те, що вона сильно переживала за матір, яка залишилась у м. Лебедин, та за дітей і онуків у м. Харкові. Через постійні повітряні тривоги та обстріли, займатись пошуками працюючого нотаріуса було небезпечно. На момент смерті батька була жива та разом з ним проживала його дружина [PERSON] . Того ж року, [INFO] , вона також померла. Позивач вказує на те, що на фоні війни, в один рік вона втратила обох батьків, що вплинуло на її моральний стан. У лютому 2022 року була прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 164, якою було зупинено строк для прийняття спадщини, але не більше ніж на чотири місяці. Позивач вказує, що термін прийняття спадщини, в тому числі продовжений, закінчився у грудні 2022 року, але смерть матері, завадила їй займатися оформленням спадщини після смерті батька. У березні 2023 вона прийняла спадщину, направивши нотаріусу відповідну заяву. Вказані причини позивач вважає поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. 22.05.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому остання проти задоволення вимог [PERSON] заперечує. Вказує на те, що [INFO] у м. Лебедині помер [PERSON] , який є батьком позивача та дідом відповідача, [PERSON] . На день смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] . Разом з ним була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка є бабусею відповідача та матір`ю позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За життя [PERSON] склав заповіт від 29.11.2018, посвідчений приватним нотаріусом Фурдиловим Ю.В., за яким [PERSON] усе своє майно заповідав відповідачу [PERSON] . У зв`язку із цим, [PERSON] 12.08.2023 звернувся до Лебединської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 16.08.2023 [PERSON] , як дружина та спадкоємиця [PERSON] , подала нотаріусу заяву відповідно до якої відмовилась від одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка. [INFO] [PERSON] померла у м. Лебедині. Також указує, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з урахуванням положень п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164, закінчився 23.12.2022. Відповідно до ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На думку представника, позивачем не було подано належних та допустимих доказів неможливості звернення до нотаріуса за місцем її проживання до 23.12.2022 та направлення письмової заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку. При цьому позивач знала про смерть батька та була достеменно обізнана про строки подання заяви про прийняття спадщини, про що зазначено у позові та у її заяві від 14.03.2023, направленій 16.03.2023 до Лебединської державної нотаріальної контори. Жодних доказів щодо наявності складних життєвих обставин, що призвели до неможливості звернення до нотаріуса в межах зазначеного строку з метою подання заяви про прийняття спадщини, позивачем не надано. Посилаючись на повітряні тривоги та обстріли м. Харкова, позивач не довела, що мала об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для вчинення дій щодо реалізації прав спадкоємця. Також представник відповідача посилалась на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 25.01.2023 по справі № 676/47/21, відповідно до якої п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 суперечить ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. На вказаний відзив представник позивача подав відповідь у якій вказав, що заявою від 14.03.2023 [PERSON] виявила намір прийняти спадщину після смерті батька. Питання про видачу свідоцтва не ставилось. Постанови Верховного Суду, на які представник посилається у своєму відзиві, не враховують тих обставин, небезпек та ризиків, яким піддавались громадяни України, тим більше в районах бойових дій чи неподалік від них. Причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини була не одна обставина, а сукупність об`єктивних та суб`єктивних обставин. З самого початку війни [PERSON] перебував в районі бойових дій, місто піддавалось постійним обстрілам та авіаударам. Дані обставини підтверджуються Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309. Також представник вказує на те, що [INFO] померла мати позивача (до закінчення строку для прийняття спадщини після батька 23.12.2022) через що вона морально не могла займатися оформленням спадщини після смерті батька. Ухвалою від 19.04.2023 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 12.06.2023 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , поховання якого відбувалося 24.02.2022 під обстрілами. Після поховання батька [PERSON] повернулася в м. Харків, що вже супроводжувалось обстрілами та війною. З 24.02.2022 Харків постійно піддавався обстрілам тому позивач ні фізично, ні морально не могла шукати працюючого нотаріуса, щоб звернутися із заявою про прийняття спадщини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що стало черговим для неї ударом, вплинуло на її психічний стан. Поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини вважає не одну окрему обставину, а їх сукупність. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала. Зазначила, що відповідач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Звернула також увагу, що позивачу не потрібно було їхати до м. Лебедина для подання заяви про прийняття спадщини, вона мала можливість звернутися до нотаріуса в м. Харкові, однак доказів на спростування такого позивач не надала. При цьому 21.10.2022 позивач приїздила до м. Лебедина на похорон матері. Заява нотаріусу була надіслана лише в березні 2023, а відповідь на неї отримана вже після звернення до суду із даним позовом. Також звернула увагу на той факт, що 09.03.2023 позивач отримала в м. Лебедині свідоцтво про смерть матері, а також допомогу на поховання. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог також заперечував, зазначив, що на похованні [PERSON] позивача не було, вона одразу поїхала додому. Батьків позивач відвідувала один-два рази на рік, спілкувалася телефоном. Влітку 2022 року вони посварилися через майно і він з нею не спілкувався. Також [PERSON] в жовтні 2022 року приїздила на похорон [PERSON] . Він проживав із бабусею в одному будинку, оскільки їй потрібен був догляд. Позивачу ніколи не забороняв приїздити або спілкуватися з матір`ю. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [INFO] в м. Лебедин помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Згідно з довідкою управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 15.08.2022 № 465/12-27 [PERSON] на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON] , [INFO] (а.с. 24, 33). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. При цьому, 29.11.2018 [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу (зареєстровано в реєстрі за № 3482), яким на випадок своєї смерті усе його майно, що буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, він заповідав [PERSON] , [INFO] (а.с. 32). Згідно з інформацією зі Спадкового реєстру № 72269236 від 27.04.2023, заповіт, складений [PERSON] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. 29.11.2018 та зареєстрований в реєстрі за № 3482; номер у спадковому реєстрі: 70210410; заповіт чинний (а.с. 28-29). 12.08.2022 [PERSON] (відповідач) звернувся до Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області із заявою про прийняття спадщини (а.с. 30), на підставі якої була заведена спадкова справа № 211/2022. У заяві про прийняття спадщини від 12.08.2022 [PERSON] вказав, що крім нього, спадкоємицею за законом згідно зі ст. 1241 ЦК України до спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , є дружина померлого [PERSON] , [INFO] , як особа непрацездатна за віком, що проживала разом з померлим. 16.08.2022 [PERSON] подала до Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області заяву до спадкової справи № 211/2022, у якій вказала, що їй відомий факт посвідчення заповіту приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. від імені її чоловіка [PERSON] , яким усе своє майно він заповідав [PERSON] , [INFO] . Також остання, як дружина померлого, та як особа непрацездатна за віком, яка має право на обов`язкову частку у спадщині за законом згідно ст. 1241 ЦК України, вказала, що на одержання обов`язкової долі у спадщині після смерті свого чоловіка [PERSON] , як особа непрацездатна за віком, не претендує (а.с. 31). 21.10.2022 [PERSON] , [INFO] , померла в м. Лебедині (а.с. 4 зворот. стор.). Після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалось (а.с. 26). 14.03.2023 [PERSON] склала заяву, адресовану Лебединській державній нотаріальній конторі Сумської області, яку направила засобами поштового зв`язку 15.03.2023. У вказаній заяві позивач повідомила нотаріуса про сплив строку на подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , а також про її наміри прийняти спадщину та звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим просить нотаріуса не видавати свідоцтво про право на спадщину іншим можливим спадкоємцям до вирішення питання про спадкування у судовому порядку (а.с. 9). У відповідь на вказану заяву, листом від 01.04.2023 № 372/01-16, державний нотаріус Лебединської державної нотаріальної контори вказала на те, що позивач не звернулась із заявою після смерті батька та постійно з ним не проживала, чим пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 116). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 ст. 1222). Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом, [PERSON] помер [INFO] . У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (з наступними змінами). У подальшому, Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, в тому числі на момент розгляду справи діє правовий режим воєнного стану. В обґрунтування поважності причини пропуску строку звернення до суду представник позивача вказував на обставини воєнного стану, постійні обстріли м. Харкова та тяжкі обставини для позивача смерть батьків. При цьому судом встановлено наступні обставини: спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Позивач вказувала, що обставини бойових дій завадили їй вчасно звернутись до нотаріуса, оскільки місто Харків піддавалося обстрілам і пошук нотаріуса не був безпечним. Однак, як зазначив відповідач та не заперечував представник позивача, 21.10.2022 [PERSON] особисто прибула до м. Лебедина для участі у похованні матері. При цьому, 09.03.2023 [PERSON] також особисто прибула до м. Лебедина та отримала свідоцтво про смерть [PERSON] . Серії [NUMBER] , видане Лебединським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області (а.с. 4 зворот. стор.). І лише 14.03.2023 [PERSON] склала та 15.03.2023 направила в нотаріальну контору заяву в якій повідомила про намір прийняти спадщину після смерті батька та самостійно вказала на пропуск нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином обставини, які [PERSON] вказала у свої позовній заяві на обґрунтування причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, зокрема бойові дії, постійні обстріли тощо, не завадили їй прибути у жовтні 2022 року з м. Харкова до м. Лебедина. Наказом Міністерства юстиції України від 11.03.2022 № 1118/5 затверджено зміни, в тому числі до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якими передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. Таким чином позивачем не доведено, що об`єктивні обставини завадили їй звернутись до нотаріуса в м. Харків для подачі заяви про прийняття спадщини при тому, що [PERSON] мала змогу виїздити за межі міста в іншу область. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За встановлених обставин та досліджених на їх підтвердження доказів, суд вважає, що обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, наведені [PERSON] не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене вище, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: dismissed