Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власницею житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не проживає у вказаному житловому будинку з 2018 року, не сплачує комунальні платежі і не бере участі в утриманні житла. Реєстрація відповідача у житловому будинку позивачки створює перешкоди у праві вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Медвідь І.М. в судове засідання не з`явилися, надіславши на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримали та просять суд задовольнити позов з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання, однак в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, тому, згідно з частиною 4 статті 223, статті 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Ухвалою судді від 07 червня 2023 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, зі слідуючих міркувань. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2006, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Бурлак О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 4319. Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 68/08-2815-1 від 19.04.2023, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (зареєстрований з 20.10.2015 року), [PERSON] , [INFO] . З акту обстеження по факту не проживання від 19.04.2023, складеного депутатом Кременецької міської ради Мельничуком В.П. слідує, що в ході обстеження встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак з 2018 року та на день складення акту за даною адресою не проживає. Відповідно до вимог статті 71 Житлового Кодексу України, якщо особа без поважних причин не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців, ця особа за рішенням суду визнається такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. У відповідності до частини 2 статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно статті 150 ЖК України, статей 319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Згідно абз. 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідача у спірному житлі. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що реєстрація відповідача в належному позивачці житловому будинку, який не проживає за місцем реєстрації з 2018 року, порушує її права, як власниці належного їй житлового будинку, в можливості розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved