Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

20.09.2021 року позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернувся в Орджонікідзевський районний суд м.Харкова з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. В своїй позовній заяві просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що отримані за адресою [ADDRESS] , за період з 01.10.2016 року по 31.12.2019 рік в сумі 62 990 грн. 64 коп., інфляційні витрати в сумі 3 732 грн. 63 коп., 3% річних в сумі 1 881 грн. 59 коп. та судовий збір. Згідно розпорядження Верховного Суду України від 14.03.2022 року №7/0/9-22, територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м.Харкова змінено на Київський районний суд м.Полтави. 08.05.2023 року Київським районним судом м.Полтави прийнято цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання до провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання з розгляду справи по суті, про що було винесено відповідну ухвалу (а.с.20). Відповідачами відзив на позовну заяву не подавався. Представник Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Лоскот М.І. просила суд проводити розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (32-33). Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності сторін, що не з`явились. За таких обставин судом відповідно до положень ст.ст.280, 281\~ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» в період з 01.10.2016 року по 31.12.2019 рік надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , але плата за послуги не вносилася, а тому існує заборгованість за вказаний період в розмірі 62 990 грн. 64 коп. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до ст.67\~ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68\~ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідачі покладені, як на споживачів, обов`язки належним чином не виконують, за отримані послуги не сплачують, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості є повністю обґрунтованими. Тому з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які отримані за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 62\~990 грн. 64 коп. При вирішенні питання щодо стягнення 3% річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Частиною 2 ст.625\~ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч.2 ст.7\~Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч.1 ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена ст.7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст.625 ЦК України. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Тому з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, отримані за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2016 року по 31.12.2019 рік в розмірі 62\~990 грн. 64 коп. та 3 % річних в сумі 1 881 грн. 59 коп., нарахований індекс інфляції в розмірі 3 732 грн. 63 коп., а всього 68 604 грн. 86 коп. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частках понесені судові витрати в розмірі 2 270 грн., по 756 грн. 66 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved