Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.09.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір «Кредит готівкою» № 014/380805/82/897661, за яким позивач надав відповідачці кредит в сумі 65556,71 грн. строком на 72 місяці з умовою сплати процентів в розмірі 33,3% річних. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідачка істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, тому виникла заборгованість, яка станом на 14.08.2022 року становить 78090,22 грн., із яких: 60960,47 грн. заборгованість за тілом кредиту, 17129,75 грн. заборгованість за нарахованими процентами, і яку просить стягнути, а також судовий збір. Ухвалою від 31.03.2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачці було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачка отримала 22.04.2023 року. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 26.05.2023 року від [PERSON] до суду надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку із відступленням права вимоги за договором кредиту від АТ «Райффайзен Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», а від представника АТ «Райффайзен Банк» - про заміну сторони позивача на ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» із тих самих підстав. 08.06.2023 року ухвалою суду клопотання [PERSON] залишене без задоволення, а АТ «Райффайзен Банк» - задоволене. Замінено первісного позивача його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» і відкладено перше судове засідання на 30.08.2023 року. 28.08.2023 року від [PERSON] до суду надійшла заява про врахування при ухваленні рішення суду 7500,00 грн., сплачених нею згідно квитанцій з 18.07.2023 року по 21.08.2023 року. Відповідачка, також, просила застосувати до позовних вимог позивача загальний та спеціальний строк позовної давності із наслідками їх спливу. 30.08.2023 року до початку першого судового засідання від представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надійшла заява про зменшення позовних вимог на 7500,00 грн. у зв`язку із сплатою вказаної суми відповідачкою на рахунок позивача після подання позову до суду. Також заявлено клопотання про поновлення йому строку для зменшення позовних вимог. Представник позивача до суду не прибув, надавши заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає. Відповідачка у судове засідання також не прибула, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду, проте свою позицію щодо пред`явлених позовних вимог до неї вона висловила у своїй заяві від 29.08.2023 року. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. Відповідно до Реєстру боржників № 114/5-58 від 18.04.2023 року до Договору відступлення права вимоги №114/2-58 від 13.04.2023 року (а.с.56-57) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором «Кредит готівкою» № 014/380805/82/897661 від 10.09.2020 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] . За умовами кредитного договору АТ «Райффайзен Банк» надав відповідачці кредит в сумі 65556,71 грн. строком на 72 місяці з умовою сплати процентів в розмірі 33,3% річних. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Відповідачка істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, тому виникла заборгованість, яка станом на 14.08.2022 року становить 78090,22 грн., із яких: 60960,47 грн. заборгованість за тілом кредиту, 17129,75 грн. Після заміни сторони позивача у справі ухвалою суду від 08.06.2023 року позивачем стало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Після подання позову до суду та укладення вказаного вище договору факторингу, відповідачка сплатила на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» п`ятьма квитанціями від 15.05.2023 року, 29.05.2023 року, 09.06.2023 року, 09.07.2023 року та 21.08.2023 року частину заборгованості. З урахуванням відповідних сплат позивач просив зменшити позовні вимоги на відповідну суму та стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором станом на 30.08.2023 року в сумі 70590,22 грн. Також просив поновити йому строк для звернення до суду із заявою про відповідне зменшення позовних вимог. Учасники справи наділені диспозитивним правом, що відповідно до ст. 13 ЦПК України означає розпорядження своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд вважає, що правонаступник не підтримує позовні вимоги на суму 7500,00 грн. внаслідок їх задоволення відповідачкою після пред`явлення позову до суду. Суд зазначає, що фактично для ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» це перше засідання по суті після його вступу до розгляду справи, як правонаступника, тому зменшення суми боргу до стягнення у такому разі вважати зменшенням позовних вимог не варто. Отже, клопотання позивача про поновлення йому строку на подання заяви про зменшення позовних вимог не підлягає розгляду за недоцільністю. Так, правовідносини між сторонами врегульовані ст.ст. 526, ч.1 ст. 530, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, діями відповідачки були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30.08.2023 року становить 70590,22 грн. Оскільки відповідачка є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. Щодо клопотання відповідачки про застосування наслідків пропуску строку давності, як загального, так і спеціального, суд зазначає, що воно задоволенню не підлягає та залишається поза увагою суду. Так відповідно до ст. ст. 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В даному випадку позивач просить стягнути з відповідачки тіло кредиту та відсотки за користування кредитом і тут має місце загальна позовна давність у три роки, бо пеню за даним договором у позовній заяві позивач стягнути не просить. Так, договір кредиту укладено 10.09.2020 року строком на 72 місяці, а позивач звернувся до суду 21.03.2023 року. Отже, навіть з часу укладення договору не минуло трьох років, не беручи до уваги, те, що строк вимоги про повернення кредиту мав би настати тільки після 10.09.2026 року. Позивач же скористався правом дострокової вимоги через порушення відповідачкою умов договору. Таким чином, позивачем не пропущено строків давності. На підставі ст.ст. 256-258, 526, ч.1 ст. 530, ч.1 ст. 1054 ЦК України та

Outcome: approved