Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до Тростянецького районного суду Вінницької області з даним позовом. Ухвалою суду від 27.06.2023 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення її недоліків. 05.07.2023 позивач подав до суду позовну заяву у новій редакції з додатками. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що його рідний брат [PERSON] , [INFO] , проходив службу з 2015 року у в/ч [NUMBER] ОЗСП « [INFO] » м.Маріуполь. З 24.02.2022 брав участь бойових діях, пов`язаних з обороною м.Маріуполь, а [INFO] загинув. Однак, у зв`язку з тим, що тіло брата знаходилось на території зайнятої окупантами, тіло для захоронення на той момент передано не було, а також були відсутні документи, які підтверджують смерть [PERSON] 14.06.2022 позивач звернувся до ВП №2 із заявою про розшук брата (номер кримінального провадження 12022020120000063). В результаті обміну тілами загиблих, тіло [PERSON] було передано на підконтрольну України територію та проведено експертизу ДНК, у травні 2023 року видано свідоцтво про смерть. [PERSON] зазначив, що після смерті брата відкрилася спадщина на належне йому майно: два житлових будинки, земельні ділянки та грошові накопичення. Окрім [PERSON] , у загиблого більше рідних не було, тому він являється єдиним спадкоємцем. Позивач звернувся до державного нотаріуса для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском строку для подання такої заяви. [PERSON] вважає, що визначений законом строк пропустив з поважних причин, так як його брат знаходився у зоні бойових дій в м.Маріуполь і з квітня 2022 року про його долю було невідомо. Лише у травні 2023 року після проведення повторної експертизи ДНК був зроблений висновок, що підтверджує той факт, що загиблий [INFO] військовий ЗСУ України є рідним братом позивача. [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.07.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 20.07.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Тростянецької селищної ради. Згідно з частиною третьою\~статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, згідно із\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У \~ст. 5 ЦПК України\~ зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Олександрівка Тростянецького району Вінницької області. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] його батьками записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.12). [INFO] в с. Демківка Тростянецького району Вінницької області народився [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] його батьками записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.11). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. [INFO] в м. Маріуполь Донецької області помер брат позивача [PERSON] Свідоцтво про смерть [PERSON] видано лише 03.05.2023 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с. 9) Актовий запис про смерть 10.04.2022 [PERSON] зареєстровано 03.05.2023 за №00144621654, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а.с.10). Після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на житловий будинок що розташований в [ADDRESS] , житловий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку (кадастровий номер 0524180300:01:001:0077). Згідно з Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, Другою тростянецькою ДНК було зареєстровано спадкову справу №144/2023, спадкодавець [PERSON] (а.с.31). З копії спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звертався його брат [PERSON] . Заява надійшла до ДНК 04.07.2023 за №409 (а.с.48-61). Відповідно до повідомлення завідувача Другої тростянецької ДНК від 04.07.2023 №455/01-16, заявником та спадкоємцем до майна померлого [PERSON] є його брат - [PERSON] . Відомості про інших спадкоємців, які б заявили про свої наміри отримати свідоцтво про право на спадщину, в спадковій справі відсутні (а.с.30). Також, із документів, які містяться у спадковій справі встановлено, що [PERSON] на день смерті [INFO] , був зареєстрований одиноко за адресою: [ADDRESS] (а.с.61). Разом з тим, постановою державного нотаріуса Другої тростянецької нотаріальної контори Вінницької області Кощеєвою Г.С. від 04.07.2023 за № 456/02-31, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.29). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). За частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4)перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Частина 3 статті 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є ті обставини, що повернення тіла загиблого [PERSON] було неможливим через збройну агресію РФ та окуповане м. Маріуполь, де він загинув. Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу. Таким чином, приймаючи до уваги обставини того, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні з 24 лютого 2022 року запроваджено режим воєнного стану, який діє на даний час, а також ураховуючи, що тіло загиблого [PERSON] було неможливо повернути з окупованого м.Маріуполь, а обмін тілами відбувся лише в січні 2023 року, та після проведення ДНК експертизи позивач отримав свідоцтво про смерть брата 03.05.2023, тому суд вважає зазначені [PERSON] причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. При цьому, суд звертає увагу на те, що даних про осіб, які б своєчасно прийняли спадщину після померлого [PERSON] судом не установлено, а матеріали справи не містять. Також за відсутності заперечень відповідача, що на переконання суду не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, а саме тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому

Outcome: approved