Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

Представник позивача Сапіга М.М., діючи на підставі довіреності від 03.06.2022 №242/21-Н в інтересах АТ „Райффайзен Банк", звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором про надання послуг та послуг у сфері страхування №010/0443/82/0393495 від 13 жовтня 2014 року у сумі 96 389,11 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 13 жовтня 2014 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0443/82/0393495. За умовами цього договору банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти на умовах кредитного договору, в межах поточного ліміту на дату початку кредитування у сумі 10 500 грн та максимального ліміту у розмірі 200 000 грн, строком до 13 жовтня 2018 року під 30 % річних, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Вказаний кредитний договір було пролонговано банком 01 жовтня 2018 року до 01 жовтня 2022 року та 03 жовтня 2022 року до 03 жовтня 2026 року. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Проте відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснює щомісячно погашення кредитної заборгованості по кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 23 березня 2023 року заборгованість відповідача перед банком складає: 113 518,85 грн, яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 103 863,00 грн; заборгованості за недозволеним овердрафтом - 9 655,85 грн, у тому числі прострочена заборгованість обов`язкового щомісячного платежу - 24 218,28 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] частину боргу за кредитним договором №010/0443/82/0393495 від 13.10.2014, яка станом на 01.08.2022 становила 96 389,11 грн. Ухвалою судді від 06 липня 2023 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача АТ „Райффайзен Банк" не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином. 21.07.2023 від представника позивача Лозіної О.Ю. надійшло письмове клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги АТ „Райффайзен Банк" підтримує в повному обсязі. ( а.с. 55-56) Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою його місця реєстрації. За відомостями відділу ЦНАП Городнянської міської ради Чернігівській області відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.52). Згідно з відміткою поштового відділення адресат [PERSON] відсутній за адресою його зареєстрованого місця проживання (а.с. 58). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Дослідженням копії договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0443/82/0393495 установлено, що цей договір укладено 13 жовтня 2014 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] . За умовами цього договору банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти на умовах кредитного договору, в межах поточного ліміту на дату початку кредитування у сумі 10 500 грн та максимального ліміту у розмірі 200 000 грн строком до 13 жовтня 2018 року під 30 % річних, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Вказаний кредитний договір було пролонговано банком 01 жовтня 2018 року до 01 жовтня 2022 року та 03 жовтня 2022 року до 03 жовтня 2026 року (а.с.24-26, 8 зв.,11). Згідно з умовами ст.1,2 кредитного договору з дати початку кредитування банк надав клієнту в межах встановленого кредитного ліміту кошти у сумі 103 863 грн. Відповідно до умов п. 1.1. договору кредитор надав позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника № [NUMBER] ( [NUMBER] ) одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій з кредитним рахунком. (а.с.12-23) Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Розмір поточного ліміту за кредитним договором встановлений у п. 11,12 статті 1 кредитного договору та за умовами договору у будь - який період не може перевищувати розмір максимального ліміту. Як убачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору №010/0443/82/0393495 від 13.10.2014, поточний кредитний ліміт у процесі кредитуванням за вказаним кредитним договором змінювався 22.07.2016, 22.12.2017, 24.09.2018 та 04.10.2021. (а.с.7,7 зв., 8 зв.,10 зв.) Відповідно до умов статті 3 кредитного договору сторони погодили, що проценти нараховуються щомісяця за фактичне користування кредитом на щоденний залишок заборгованості за кредитом, зменшений на суму операцій, до яких застосовується пільговий період. Погашення процентів здійснюється щомісячно. Згідно з п.3.5 кредитного договору клієнт зобов`язаний до 20-го числа кожного місяця сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5% від власної заборгованості перед банком, але не менше 30 гривень або суми власної заборгованості перед банком, якщо вона менша за зазначену суму . Як убачається з кредитного договору, сторони узгодили, що банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору. Отже, з укладенням кредитного договору №010/0443/82/0393495 у [PERSON] виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки у строки та у розмірах, встановлених кредитним договором, у разі прострочення невиконання якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Відповідно до статуту АТ «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма правами та обов`язками АТ «Райффайзен Банк Аваль». Судом встановлено, що відповідач дійсно отримав та користувався кредитними коштами в межах встановленого договором строку та кредитного ліміту, проте не виконував свої зобов`язання за договором №010/0443/82/0393495 від 13.10.2014 належним чином, що призвело до виникнення заборгованості, що станом на 23 березня 2023 року становить 113 518,85 грн, яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 103 863,00 грн; заборгованості за недозволеним овердрафтом - 9 655,85 грн, простроченої заборгованості обов`язкового щомісячного платежу 24 218,28 грн. (а.с.6-11) Як убачається з додатків до позовної заяви, на адресу [PERSON] позивачем АТ «Райффайзен Банк» були направлені повідомлення про наявність у відповідача простроченої заборгованості по сплаті обов`язкового щомісячного платежу у сумі 24 218,28 грн та з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 113 518,85 грн. (а.с. 28-29) Зі змісту позовної заяви виходить, що позивач просить стягнути з [PERSON] частину боргу за кредитним договором №010/0443/82/0393495 від 13.10.2014, яка станом на 01.08.2022 становила 96 389,11 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, що визначено у ч. 1 ст. 626 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних банку відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Суд приймає до уваги, що фактично отримані та використані позичальником [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ «Райффайзен Банк» не повернуті. Водночас у силу ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку, визначений моментом пред`явлення вимоги, то кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved