Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Адвокат Поляк Марія Володимирівна в інтересах [PERSON] звернулась до суду до [PERSON] із вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що з 2008 року сторони по справі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу: вели спільне господарство, мали спільні витрати, купували майно для спільного користування, брали спільну участь у витратах на утримання житла, його ремонт. 26 травня 2009 року у позивача та відповідачки, які не перебували у зареєстрованому шлюбі, народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , а/з №1155. Враховуючи те, що на момент народження [PERSON] сторони по справі не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька позивача було зроблено на підставі ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, а саме: [PERSON] , громадянин України. Оскільки реєстрація народження [PERSON] відбувалась в порядку ст.135 СК України, позивач не вважається його батьком, що унеможливлює виникнення між ними прав і обов`язків батька і дитини, при цьому у позасудовому порядку вирішити вищевказане питання неможливо, що обумовлює доцільність визначення походження [PERSON] від позивача лише за рішенням суду. 7 грудня 2012 року позивач та відповідачка зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконкомом Джурівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №5. Від вказаного шлюбу у сторін народились: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а/з №10 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а/з №9. Подружжя спільно проживає та виховує своїх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі зі встановленням відповідачам 15- денного строку з дня вручення копії ухвали на подання відзиву та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідно до ч.1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч. 4-5 ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Представник позивача подав до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог направила на адресу суду заяву в якій зазначила, що третя сторона із позовом про визнання батьківства погоджується, розгляд справи проводити без її участі. Відповідачка направила до суду заяву, в якій просить цивільну справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить суд їх задоволити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06 червня 2009 року [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень Відділу реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №1155. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00039435300, сформованого 27 квітня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відомості про батька [PERSON] , [INFO] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно з Звітом про встановлення батьківства ДНК, підготовленого на замовлення позивача лабораторією ТОВ «ДНК-ЛАБОРАТОРІЯ» ймовірність батьківства [PERSON] (позивача по справі) відносно дитини [PERSON] складає 99, 99998%. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а/з №10, вбачається, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а/з №9, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Згідно із довідки про склад сім`ї № 427 від 28.04.2023 виданою Снятинською міською радою до складу сім`ї, яка проживає [ADDRESS] входять: - [PERSON] - заявник, [INFO] ; - [PERSON] - чоловік, [INFO] ; - [PERSON] - син, [INFO] ; - [PERSON] - син, [INFO] ; - [PERSON] - дочка, [INFO] ; - [PERSON] - мати, [INFO] . Відповідно до довідки № №2514 виданою Управлінням соціального захисту населення Снятинської РДА сторони по справі являються багатодітною сім`єю, та в якій зазначено, що позивач [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , займається його вихованням, піклується про нього, фінансово та матеріально утримує. Як вбачається із заяви [PERSON] , посвідченої 14 червня 2023 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Макеєвою Н.В. та зареєстрованої в реєстрі за №3980, починаючи з 2008 року, вона, [PERSON] , проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] : вели спільне господарство мали спільні витрати, купували майно для спільного користування. У зв`язку із тим, що на момент народження сина [PERSON] вона не була у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , то запис про батька сина у книзі реєстрації народжень був здійснений за її прізвищем та громадянством, а ім`я та по батькові записані з її слів. При цьому, позивач дійсно є батьком дитини, а відповідачка не заперечує проти задоволення позову та визнання [PERSON] батьком [PERSON] . Відповідно до зазначеної заяви, відповідачка визнала обставини, зазначені у позові і позов. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті бставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Статтею 8 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєтрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь- які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року №3 спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з п.7 вказаної постанови із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Відповідно до п.9 цієї постанови відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.п.20 п.1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги визнання позову відповідачем, що не суперечить закону, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивач не просить стягувати їх в його користь з відповідача. На підстава викладеного та

Outcome: approved