Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Позивач, орган опіки та піклування в особі Рокитнівської селищної ради в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] пред`явив позов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що відповідач є матір`ю малололітнього сина [PERSON] , [INFO] . Проте, всупереч вимог сімейного законодавства вихованням дитини не займається, кошти, які отримує на дитину викорисоуває на власні потерби. Мали випадки, що дитина була голодною, вдягнутою не по сезону, знаходилася у хворобливому стані. Впродовж серпня по листопад 2022 року відповідач самосусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Працівниками ССД встановлено випадки залишення дитини без нагляду зі сторони мами та дорослих, проживання дитини у незадовільних умовах. Небажання змінити свою поведінку та не бажання відповідача приймати участь у житті дитини негативно впливає на її фізичний та психологічний розвиток. Проведена робота з нею, намагання та спроби допомогти у створенні придатних умов для проживання сім`єю позитивного результату не дали. У зв`язку з цим просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON] та стягнути аліменти на його утримання. Заявою від 17.08.2023 позивач уточнив позовні вимоги та просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Представник\~позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що орган опіки та піклування Рокитнівської селищної ради Рівненської області вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітньої дитини, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї дитини, не піклується про її стан здоров`я, не може забезпечити безпечних умов для проживання дитини разом з нею, оскільки зловживає спиртними напоями та веде асоціальний спосіб життя. Під час того, як відповідач вживала спиртні напої, дитина перебувала без батьківського контролю та нагляду дорослих Такий факт було зафіксовано, коли однорічна дитина опинилась на проїжджій частині вулиці. В другому випадку, дитина знаходилась без матері у іншому населеному пункті - в с. Остки, у неблагополучній сім`ї подруги відповідачки- [PERSON] , відносно якої також вирішується питання про позбавлення її батьківських прав. Оскільки умови проживання у сім`ї разом із матір`ю загрожували здоров`ю та життю дитини, дитина була влаштована на проживання до сусідки, а пізніше тітки відповідачки. Вказаному висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав передувало розгляд вказаного питання на комісії при селищній раді не менше як чотири рази. Відповідачці давали шанс розпочати життя разом з сином, в нормальних життєвих умовах. Після звільнення [PERSON] з слідчого ізолятора вона повернулася до своєї тітки, однак вона залишила житло та стала проживати будь-де. Тому, порадившись, ССД, ЦНСП домовились їй за житло у вигляді окремого будинку з ремонтом у с. Дерть, забезпечили необхідним одягом для дитини та продуктами харчування, іншими предметами побуту для сім`ї, а також допомогали у вихованні та утриманні дитини, взявши її під супровід. [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] . Перші тижні життя дійсно мали місце позитивні зрушення у поведінці відповідаки: вона почала займатися дитиною, доглядала та виховувала сина, придбала побутову техніку у будинок. Однак, через деякий час, до неї почали навідуватися товариші та знайомі, з якими вона повернулась до колишнього життя, запустила дитину та самоусунулась від її виховання. За весь час, поки вирішувалось питання мати з`явилася до дитини лише двічі. Відповідач [PERSON] (до одруження [PERSON] ) позовні вимоги визнала, однак заперечує, що дитині загрожувала небезпека, оскільки лишала дитину на дорослих, зокрема, у тому випадку, коли дитина була виявлена поблизу проїздної частини дороги вона лишила сина на [PERSON] , однак, де вона сама перебувала в цей час не пригадує. В іншому випадку, вона сама перебувала в с. Дерть, а сина залишила на [PERSON] , щоб син подруги міг погратися з [PERSON] . Тому, їй незрозуміло, з яких причин дитину було повернути до тітки. Вислухавши вступне слово представника позивача та відповідача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що спірні відносини виникли з приводу виконання матір`ю дитини своїх батьківських прав та обов`язків, зокрема, з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Вказані відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Так, відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки батьків грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку визначеному ст. 122 та ст. 125 Кодексу. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.09.2021 року підтверджується, що матір`ю дитини [PERSON] , який народився [INFO] є [PERSON] , батьком вказано [PERSON] (а.с. 74). Відомості про батька дитини внесено на підставі заяви матері дитини відповідно до ст. 135 СК України (а.с. 101-102). З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2023, виданого повторно, вбачається, що 08.09.2022 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який зареєстровано у Рокитнівському відділі ДРАЦС, актовий запис №135 від 08.09.2022; під час чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 159). Разом з тим, щодо обміну паспорту не зверталася (а.с.160). Як встановлено із витягу з реєстру Рокитнівської територіальної громади, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , яка також є зареєстрованим місцем проживання відповідачки (а.с. 73,75). З довідки про про склад сім`ї вбачається, що [PERSON] та її син зареєстровані, однак фактично не проживають за вище вказаною адресою (а.с. 85). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 19 серпня 2022 року, на підставі звернення [PERSON] проведено обстеження умов проживання дитини з її матрі`ю. Кімнати брудні, відсутня постільна білизна, умови проживання незадовільні. Мама дитини та її чоловік перебували у стані алкогольного сп`яніння, а сама дитина знаходилася серед компанії нетверезих осіб. Аналогічні умови зафіксовано актом обстеження умов проживання від 25.08.2022 року за адресою перебування матері та дитини у [PERSON] в [ADDRESS] . Серед іншого зазначено обмаль продуктів, брудний дитячий одяг. Дитина відповідачки перебувала на вулиці без догляду. У зв`язку з цією обставиною дитину доставлено за місцем її реєстрації до [PERSON] . Актами обстеження умов проживання від 31.08.2022 та 04.09.2022 встановлено, що відповідачка та її сім`я проживають в [ADDRESS] у будинку її бабусі. Умови проживання задовільні, сім`я забезпечена продуктами харчування, необхідним речами, одягом, дитина іграшками (ас. 91). Вказана обставина доводить твердження представника позивача, що відповідачці дали можливість змінити свою поведінку та умови життя, надали житло та допомогли необхідним. Проте, в подальшому на момент проведення таких обстежень 27 та 28 вересня 2022 року умови проживання сім`ї суттєво змінилися. Так, згідно акту обстеження умов проживання від 28.09.2022 року мати та дитина проживають у [ADDRESS] . Умови проживання незадовільні, мати дитини зловживає спиртними напоями, вона та її чоловік - [PERSON] на момент обстеження перебували у стані алкогольного сп`яніння. В будинку брудно та холодно. Разом з дитиною в будинку знаходяться дорослі сторонні особи, які також перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Стосунки між членами сім`ї конфліктні. У зв`язку з наведеним, дитину було тимчасово передано [PERSON] (а.с.88, 89, 76). В подальшому дитину влаштовано до тітки відповідачки - [PERSON] , яка забезпечила дитину усім необхідним (а.с. 79) . Відповідно до наданої по місцю проживання характеристики, відповідачка зарекомендувала себе з негативної сторони, бродяжить, вживає алкоголь. На останню надходили скарги від близьких та родичів. Відповідач перебуває по догляду за дитиною, однак батьківські обов`язки не виконує у повному обсязі (а.с. 86). Неодноразово була учасником подій, з приводу яких здійснювалися виклик поліції (а.с. 139-142). До ССД та селищної ради надходили звернення від жителів с. Дерть Сарненського району Рівненської області, в якому проживає сім`я відповідачки щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] у зв`язку з тим, що мати дитини веде неналежний спосіб життя, мама в стані алкогольного сп`янніння, а дитина не доглянута (а.с. 77,78, 80,81, 83.84). Директор КУ «Центр надання соціальних послуг» Рокитнівської селищної ради Григор`єва В.М. вказала, що у серпні 2022 року, повернувшись з місць позбавлення волі [PERSON] приїхала на поховання свого батька, який загинув під час воєнних дій. Звернулась до них за допомогою. З огляду на минулі проблеми в житті відповідачки, її схильність до крадіжок, з нею працював психолог, а також спеціалісти ЦНСП. Відповідач обіцяла змінити свою поведінку, однак продовжувала жити то в одному місці, то в іншому. 31.08.2022 року для відповідачки найняли машину, дали посуд, постільну білизну, продукти харчування та домовились за будинок, в якому її поселили. Фахівець майже щодня їздила за місцем її проживання. Відповідач протрималась лише тиждень. До неї переїхав [PERSON] , з яким вона одружилися. Спочатку жили як усі, а потім почали зловживати спиртними напоями. Відповідач усунулась від виконання своїх обов`язків по догляду за дитиною, всі отримані кошти почала витрачати на горілку. Будучи допитаною як свідок, [PERSON] показала суду, що є тіткою відповідачки. Відповідачка після свого звільнення із СІЗО повернулася до неї. Пожила тиждень, після чого сказала, що йде гуляти з дитиною, однак більше не повернулась. Її розшукували, дитину знайшла ССД і привезла до неї. Племінниця була і у [PERSON] , і в інших осіб. Приблизно через 10 днів відповідачку з дитиною влаштували у будинок в с. Дерть, щоб вона могла там проживати з дитиною. Всі кошти, які та отримала - прогуляла за тиждень. На момент розгляду справи дитина проживає у неї. Відповідачка була у дитини лише двічі у листопаді та грудні минулого року, приносила з собою памперси і солодощі. Обидва рази була в стані алкогольного сп`яніння, через що у них виник конфлікт, оскільки на зауваження, щоб до дитини приходила тверезою відреагувала агресивно. Дитина до матері не йшла, хлопчик її забув. Коли дитину влаштували до свідка, то [PERSON] не був навчений їсти, лише міг пити з пляшечки. Дитині дійсно загрожувала небезпека, якби вона лишилась з матір`ю. Будучи допитаною як свідок, [PERSON] повідомила суду, що відповідачці створили умови, щоб налагодити номальні життєві умови. [PERSON] купила побутову техніку, але потім її продала. Поки була сама, то все було добре. З`явився чоловік, потім друзі і все зіпсувалося. Почалися компанії, де вживали спиртне, коли закінчувався алкоголь, його підвозило таксі. Випивали, билися, викликали поліцію, вели аморальний спосіб життя. Відповідачка ходила вулицями в стані сп`яніння, бувало, що й дитина з нею. Дитина була дуже маленька, приблизно рік трохи більше, але вона була брудна, недоглянута. Йому загрожувала небезпека: могли і напоїти, і придушити. Свідок стверджує, що дитині буде краще з тіткою, де дитина буде доглянутою. Свідок [PERSON] підвердила покази [PERSON] . Стверджує, що приходила до відповідачки, щоб побачити чи все добре з дитиною, оскільки мала підстави переживати за неї: в будинку відбувалися бійки, дитина нікому не була потрібна. Свідок [PERSON] , яка працює у місцевому ФАПі, дала покази про те, що як тільки [PERSON] приїхала у село, то все було добре, дитина була весела, чиста, охайна. Згодом почула від жителів села, що в будинку п`ють, ночами кричать, сваряться. Тоді вона спеціально приїхала до відповідачки, щоб переконатися, що з дитиною все добре. Однак, побачила, що дитину слід вилучати з сім`ї, тому, що їй загрожувала небезпека, а дитина була недоглянута, неспокійна, плакала, можливо, голодна. Свідок [PERSON] також підтвердила, що для відповідачки приготували ідеальний, чистий будинок, після ремонту, а після відповідачки з її друзями та компаніями лишилась гора пляшок, немитого брудного посуду, брудна підлога в помиях. Дитина відповідачки була мокра, боса, брудна. Відповідчка на її зауваження не реагувала. Їй відомо, що відповідач лишала сина с. Остки у подруги, яка веде такий же спосіб життя і не доглядає за власною дитиною. З поведінки відповідачки зробила висновок про те, що вона не любить сина, не піклується про нього та не здійснює за ним догляд. Дитину доглядав вітчим - [PERSON] і тільки тоді, коли не перебував у стані сп`яніння: він прав для дитини, варив їсти. Цю роботу відповідачка не виконувала. Лише купувала спиртне, для себе продукти, а для дитини нічого. Не раз до неї приїздила поліція через постійні бійки, сварки. Повідомила суду, що упродовж місяця [PERSON] проживав у неї, але за цей час мама дитини ні разу ним не поцікавилася та не відвідала. Крім того, відповідачка, отримавши великі гроші у зв`язку із загибеллю батька, дитині, за той час, коли дитина знаходилась у свідка, нічого для сина не придбавала. Потім дитину влаштували у сім`ю [PERSON] . Свідок продовжує цікавитися життям хлопчика і знає, що відповідач провідала дитину у останньої лише пару разів. Свідок [PERSON] підтвердила, що спочатку відповідач з дитиною жили добре, в нормальних умовах, їй допомогли соціальні служби, вона з мамою також їй допомогали. А потім все змінилося. Відповідач перестала займатися дититною, реагувати на зауваження. Дитина була змушена жити в умовах постійних гулянок, випивок, серед чужих нетверезих та агресивних людей. З їжі була тільки пляшечка води, іншої їжі для неї не було. Така небезпечна обстановка дитину оточувала постійно. Під час сварок та бійок свідок неодноразово забирала дитину до себе, оскільки проживають по сусідству. За дитиною ніхто не приходив. Приблизно місяць часу дитина проживала у [PERSON] , але хлопчик не сумував за мамою, не кликав та не згадував її, не плакав. Мамою називав кожного, хто гарно до нього ставився. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Рокитнівської селищної ради Рівненської області, затв. Рішенням виконавчого комітету № 673 від 08 грудня 2022 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 3 ст. 11, ч. 1ст.\~12 Закону\~України «Про\~охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155\~СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Крім того, відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Однак, із показів свідків та досліджених письмових доказів судом не встановлено наявність виняткових обставин, проте доводено зворотнє, відсутність підстав для відмови у позові, оскільки відповідачці було забезпечено сприяння зі сторони органів держави у реалізації нею своїх батьківських прав та обов`язків, однак відповідачка, назважаючи на попередження, не змінила свою поведінку та ставлення до своїх батьківських обовязків . Отже, Суд бере до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а саме: право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант\~проти України»,\~пункт 49,\~рішення від\~18\~грудня 2008\~року у\~справі «Савіни\~проти України»,\~пункт 47),\~розірвання сімейних\~зв`язків\~означає позбавлення\~дитини її\~коріння,\~а це\~можна виправдати\~лише за\~виняткових обставин\~(рішення\~від 18\~грудня 2008\~року у\~справі «Савіни\~проти України»,\~пункт 49),\~у якнайкращих\~інтересах дитини\~буде забезпечення\~її розвитку\~у безпечному,\~спокійному та\~стійкому середовищі,\~що не\~є неблагополучним\~(рішення\~від 16\~липня 2015\~року у\~справі «Мамчур\~проти України»). Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання, що у даному спорі, виходячи із встановлених судом обставин у їх сукупності та з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, позовні вимоги слід задоволити. Оскільки, відповідно до ч.2, ч.3 ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав не звільняє особу, позбавлену батьківських прав від обов`язку щодо утримання дитини, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. На підставі положень ст. 180, 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як позовні вимоги підлягають до задоволення, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір.

Outcome: approved