Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. В позові зазначено, що позивач надає послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі користуються зазначеними послугами, без будь-яких заперечень приймають їх виконання, заяв про відмову від надання послуг із водопостачання та водовідведення та претензій щодо якості наданих послуг відповідачі не заявляли і продовжують ними користуватися. Однак, оплату за спожиті послуги з водопостачання відповідачі не здійснюють, в результаті чого утворилась заборгованість за надані послуги, яка дотепер не погашена. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиті послуги з водопостачання в розмірі 137152 гривні 36 копійок, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 762 гривні 26 копійок, інфляційні нарахування в розмірі 5376 гривень 61 копійка та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481 гривня 00 копійок. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Погорілий О.В. позов не визнав, посилаючись на те, що вимоги позивача безпідставні, оскільки рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради щодо норм і тарифів водопостачання прийняті органом місцевого самоврядування, стосуються тільки території м. Дніпро і не діє на території Новоолександрівської об`єднаної територіальної громади. Розрахунок заборгованості за послуги є не зрозумілим, не відповідає дійсності, він складений без належного обґрунтування та не у відповідності до методики. Позивачем належним чином не виконуються зобов`язання щодо надання відповідачу квитанцій на оплату, сповіщення відповідача про заборгованість, зняття контрольних показників. Крім того, представник відповідача зазначив, що відповідач [PERSON] є власником нерухомого майна, за адресою якого дійсно надаються зазначені в позові послуги, є встановлений лічильник, раніше ним було укладено з позивачем відповідний договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення, відповідач здійснював оплату наданих послуг. Однак після того, як лічильник був знятий на повірку і в подальшому неправильно встановлений, суттєво збільшилися показники спожитої води, що вочевидь не відповідає попереднім періодам споживання. Тому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнають та просять суд відмовити в задоволенні позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2023 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовлено, вирішено розгляд цивільної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно зі статутом КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, нова редакція якого була затверджена рішенням міської ради від 20 травня 2019 року № 65/23, КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є комунальним унітарним комерційним підприємством та правонаступником Міського комунального виробничого підприємства «Дніпроводоканал», яке було правонаступником Державного комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська, створеним на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади м. Дніпра. Предметом господарської діяльності підприємства є надання послуг водопостачання та водовідведення: централізоване водопостачання; централізоване водовідведення; видача технічних умов на підключення споживачів до мереж водопостачання та водовідведення. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ДП № 027902 від 27 березня 1998 року, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2280, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,366 га в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (0,25 га) та ведення особистого підсобного господарства (0,116 га). Згідно з довідкою від 20 липня 2012 року, виданою Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, [PERSON] дійсно зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] . Має склад сім`ї: син [PERSON] , син [PERSON] .. Згідно з договором про надання населенню приватного сектору послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 01 серпня 2012 року, який був укладений між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] , виконавець КП «Дніпроводоканал» зобов`язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги централізованого водопостачання та водовідведення, а споживач [PERSON] зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах договору. Адреса об`єкту, за яким надаються послуги: [ADDRESS] . Згідно з актом розпломбування квартирного приладу від 25 травня 2019 року № 4060, представником КП «Дніпроводоканал» в присутності споживача [PERSON] проведено розпломбування приладів обліку холодної/гарячої води, встановлених за адресою: [ADDRESS] , для проведення чергової/позачергової державної перевірки. Зазначено тип приладу, його заводський номер, показання приладу на момент зняття пломби, термін проведення чергової держповірки. При експлуатації не держповіреного приладу, нарахування за послуги водокористування проводитимуться по нормі. Споживач [PERSON] був ознайомлений з цим актом, що підтверджується його підписом. Згідно з актом допуску в експлуатацію квартирного лічильника холодної/гарячої води від 04 жовтня 2019 року № 4853, представником КП «Дніпроводоканал» в присутності споживача [PERSON] проведено технічний огляд вузла обліку холодної/гарячої води за адресою: [ADDRESS] , проведено опломбування приладів обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів. Прилади обліку допускаються в експлуатацію з 04 жовтня 2019 року по 19 серпня 2023 року. Зазначено тип приладу, його заводський номер, дату останньої держповірки, показання приладу на момент допуску. Споживач [PERSON] був ознайомлений з цим актом, що підтверджується його підписом. Згідно з розрахунком заборгованості, доданим позивачем до позову, за особовим рахунком споживача № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , значиться заборгованість за спожиті послуги з водопостачання в розмірі 137152 гривні 36 копійок. Розрахунок 3 % річних від простроченої суми складає 762 гривні 26 копійок. Розрахунок інфляційних втрат складає 5376 гривень 61 копійка. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, із наведених вище норм закону випливає, що власник майна зобов`язаний утримувати зазначене майно, а тому як власник та споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати ці житлово-комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нерухомого майна, за місцем знаходження якого позивач надавав та надає відповідачу як власнику нерухомого майна послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач користувався та продовжує користуватись вказаними послугами, при цьому претензій на якість цих послуг чи про припинення надання вказаних послуг відповідач не заявляв. Тому вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли та продовжують існувати фактичні зобов`язальні договірні відносини, і жодна зі сторін про їх припинення не заявила. При цьому відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на позивачеві як на постачальникові послуг, і на відповідачеві [PERSON] як власникові майна та споживачеві, не позбавляє останнього обов`язку сплатити надані йому послуги з водопостачання та не виключає можливості стягнення з відповідача на користь позивача вартості наданих послуг. Посилання представника відповідача [PERSON] адвоката Погорілого О.В. на те, що рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради щодо норм і тарифів водопостачання стосуються тільки території м. Дніпро і не діють на території Новоолександрівської об`єднаної територіальної громади, суд не може прийняти до уваги оскільки такі посилання є необґрунтованими та безпідставними. Так, первинно на підставі відповідного договору позивач надавав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення згідно із затвердженими нормами і тарифами та продовжував надавати і надає ці послуги після закінчення терміну дії цього договору, а відповідач фактично користувався та продовжує користуватись цими послугами, від їх надання відповідач не відмовлявся. Тобто, між позивачем та відповідачем [PERSON] наразі продовжують існувати фактичні зобов`язальні договірні відносини, і жодна зі сторін про їх припинення не заявила. Що ж стосується посилань представника відповідача про те, що позивачем належним\~чином не\~виконуються певні\~зобов`язання,\~зокрема щодо\~надання відповідачу\~квитанцій на\~оплату,\~сповіщення його\~про заборгованість,\~зняття контрольних\~показників,\~то такі посилання не можуть бути підставою звільнення відповідача від сплати заборгованості за фактично надані та спожиті житлово-комунальні послуги. Так само судом не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідача [PERSON] адвоката Погорілого О.В. на те, що лічильник був неправильно встановлений, внаслідок чого суттєво збільшилися показники спожитої води, оскільки такі посилання є безпідставними, необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Жодних належних і допустимих доказів несправності лічильника чи неправильності його встановлення представником відповідача суду не надано, відповідач самостійно проводив чергову повірку лічильника. Відсутні такі докази і в матеріалах справи. Що ж стосується заперечень представника відповідача [PERSON] адвоката Погорілого О.В. з приводу розрахунку заборгованості, то суд зауважує, що такі посилання є безпідставними, необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Розрахунок заборгованості представником відповідача не спростовано, власного контррозрахунку суду не надано. Отже, в зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] порушив вимоги закону щодо сплати за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, свої обов`язки виконує неналежним чином, плату за надані йому послуги не вносить, тому, відповідно вимог чинного цивільного законодавства, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за надані послуги з водопостачання за період з 01 серпня 2018 року по 31 грудня 2021 року в сумі 137152 гривні 36 копійок. Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Разом із цим, із наданим позивачем розрахунком суми інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми боргу не можна погодитись, оскільки він обрахований не вірно, тому суд вважає за необхідне провести власний розрахунок в межах зазначеного позивачем періоду. Так, 3 % річних від простроченої суми за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01 серпня 2019 року по 31 грудня 2021 року складає: 137152 гривні 36 копійок х 3,00 % / 100 % / 365 днів х 883 дні прострочення = 9954 гривні 00 копійок. Сума індексу інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01 вересня 2019 року по 31 грудня 2021 року, складає: 100,7 % х 100,7 % х 100,1 % х 99,8 % х 100,2 % х 99,7 % х 100,8 % х 100,8 % х 100,3 % х 100,2 % х 99,4 % х 99,8 % х 100,5 % х 101,0 % х 101,3 % х 100,9 % х 101,3 % х 101, 0 % х 101,7 % х 100,7 % х 101,3 % х 100,2 % х 100,1 % х 99,8 % х 101,2 % х 100,9 % х 100,8 % х 100,6 % = 117,013 % х 137152 гривні 36 копійок = 160486 гривень 18 копійок 137152 гривні 36 копійок = 23333 гривні 82 копійки. При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно з якою суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, оскільки позивач в поданій ним позовній заяві зазначає належну до стягнення з відповідача суму 3 % річних від простроченої суми в розмірі 762 гривні 26 копійок та суму інфляційних нарахувань в розмірі 5376 гривень 61 копійка, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача вказаних сум 3 % річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань в межах заявлених позивачем позовних вимог, тобто в розмірі 762 гривні 26 копійок та 5376 гривень 61 копійка відповідно. Отже, вказані суми також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] , оскільки ним було прострочено виконання грошового зобов`язання перед позивачем. Разом з цим, судом було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є співвласниками нерухомого майна, а тому вони не можуть відповідати за вимогами позивача щодо стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, які були надані за місцем знаходження нерухомого майна, що є приватною власністю. Так, правове регулювання правовідносин власника нерухомого майна, належного йому на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. Права члена сім`ї власника визначені у ст. 405 ЦК України, згідно з приписами якої член сім`ї власника житла, який проживає разом з ним, має право на користування житлом, а обов`язки власника житла на нього не переходять. Тому заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних з відповідачів [PERSON] і [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за спожиті послуги з водопостачання в розмірі 137152 гривні 36 копійок, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 762 гривні 26 копійок, інфляційних нарахувань в розмірі 5376 гривень 61 копійка, а в іншій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481\~гривня 00\~копійок підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial