Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Лимантепломережа» звернулося до суду до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за комунальні послуги. В обґрунтування позову вказує, що відповідачам за адресою: [ADDRESS] підприємство регулярно надає послуги теплопостачання, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідачі тривалий час ухиляються від сплати за надані послуги, добровільно заборгованість не сплачують. Внаслідок чого, за період з 01.02.2014 р. по 01.10.2017 р. має заборгованість в сумі 24 964,11 грн., на яку нараховані інфляційні збитки в сумі 15 821,64 грн., 3 % річних в сумі 4 136,08 грн. за період з 21.03.2014 р. по 09.11.2021 р. та заборгованість за абонентське обслуговування 363,12 грн., та заборгованість за період з 01.12.2020 р. по 01.10.2021 року у сумі 15 957,35 грн., на яку нараховані інфляційні збитки в сумі 744,48 грн., 3 % річних в сумі 332,24 грн. за період з 21.12.2020 р. по 09.11.2021 р. яку позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь, а також судовий збір у розмірі 2 481 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 6 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито загальне позовне провадження, у зв`язку з чим призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 21.10.2022 № 61 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області визначено Дружківському міському суду Донецької області. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 15 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 липня 2023 року розгляд справи було відкладено. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином. В матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачі повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про їх виклик до суду на офіційному веб-сайті Дружківського міського суду http://dr.dn.court.gov.ua, до судового засідання не з`явилися за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України , фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовну заяву належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] за якою у ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Лимантепломережа», що надає послуги з постачання теплової енергії. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач надавав відповідачам комунальні послуги з теплопостачання. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Позивач надає відповідачам послуги по теплопостачанню відповідно до вимог Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Відповідно до п. 30 вказаних Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки; забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Тобто, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідачів коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідачі відмовлялися від споживання послуг з постачання теплової енергії у встановленому порядку, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг. Відповідачами суду не надано достовірних доказів оплати вартості послуг з постачання теплової енергії, а тому суд вважає, що з вини відповідачів порушено виконання зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з відповідачів. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. До матеріалів справи позивачем наданий розрахунок ціни позову, в якому зазначено суми індексу інфляції та 3% річних. Суд, перевіривши правильність наданого до позову розрахунку встановив, що суми інфляційних витрат та 3% річних позивачем правильно нараховані. Встановлено, що відповідач має заборгованість, яка виникла за період 01.02.2014 р. по 01.10.2017 р. має заборгованість в сумі 24 964,11 грн., на яку нараховані інфляційні збитки в сумі 15 821,64 грн., 3 % річних в сумі 4 136,08 грн. за період з 21.03.2014 р. по 09.11.2021 р. та заборгованість за абонентське обслуговування 363,12 грн., та заборгованість за період з 01.12.2020 р. по 01.10.2021 року у сумі 15 957,35 грн., на яку нараховані інфляційні збитки в сумі 744,48 грн., 3 % річних в сумі 332,24 грн. за період з 21.12.2020 р. по 09.11.2021 р., що підтверджено витягом з особового рахунку № [NUMBER] . З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому стягує з відповідачів на користь позивача суму заборгованості. У відповідності з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідаів на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2 227 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved