Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту та визнання права в порядку спадкування за законом, в якому просила встановити факт її проживання, із [PERSON] , яка померла [INFO] однією сім`єю, понад п`ять років, а саме з 2003 року до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] , встановити факт прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за нею, право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, право власності на яку мала [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивуючи позов тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя являлась одинокою людиною, дітей та родини не мала та після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] , що підтверджується, свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 27.07.1993. Зважаючи на стан здоров`я [PERSON] , яка не могла себе обходити та вести домашнє господарство, позивачка [PERSON] , яка проживала з нею в одному будинку, за адресою [ADDRESS] , з 1993 року, в квартирі [ADDRESS] , а [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] , з 2003 року понад 6 років здійснювала за нею постійний догляд, супроводжувала до закладів охорони здоров`я, купувала необхідні товари продовольчої та промислової необхідності, готувала їжу, прибирала дім, допомагала по господарству вони фактично почали проживати однією сім`єю з [PERSON] , а після смерті останньої, здійснила всі заходи щодо організації її поховання. Маючи намір прийняти та оформити свідоцтво про право на спадщину за законом позивачка звернулась до нотаріуса, проте нотаріус повідомив, про неможливість вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, які встановлюють факт проживання зі спадкодавицею, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В зв`язку з неможливістю документального підтвердження факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з [PERSON] . Крім того нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, адже в позивачки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. У зв`язку з цим їй рекомендовано звернутись до суду, за вирішенням вказаного питання. Позивачка до зали судового засідання не з`явилися, надала суду заяву відповідно до якої просила суд справу слухати в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник Брацласвської селищної ради до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу слухати у відсутність представника селищної ради, позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 1\~ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд,\~вивчивши матеріали\~справи,\~а саме: копію свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , копію довідки виконкому Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області від 15.11.2016 № 4140, копію довідки виконавчого комітету Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 28.06.2023 № 24, копію домової книги квартири [ADDRESS] , власником якої була [PERSON] , копію технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , копію рішення Брацлавської міської ради народних депутатів № 4 від 30.06.1993 «Про безоплатну передачу квартиру», копію свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 27.07.1993, виданого [PERSON] , виконавчим комітетом Брацлавської ради народних депутатів Вінницької області та враховуючи заяву відповідача про визнання позову, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 294 ЦПК України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що позивачу необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання позивача з [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного та

Outcome: approved