Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.08.2023 позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено повністю. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 57937, вчинений 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у сумі 15090 грн за договором про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-885998 від 17.03.2020. Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь [PERSON] судові витрати у виді судового збору у сумі 1073,60 грн. Призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу.\~Наданий позивачу строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру таких витрат. 17.08.2023 засобами поштового зв`язку до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява представника позивача [PERSON] про долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем. Указана заява подана у межах визначеного судом п`ятиденного строку. У заяві зазначено, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу за розгляд даної цивільної справи становлять 3000 грн. На підтвердження цього до заяви долучено договір про надання правничої допомоги від 15.05.2023, акт про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 15.05.2023, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 15.05.2023. 22.08.2023 на офіційну електронну адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли додаткові письмові пояснення, у яких відповідач просив зменшити витрати на правничу допомогу, понесені позивачем [PERSON] під час розгляду даної справи. Відповідач зазначив, що заявлена представником позивача сума судових витрат на правову допомогу у сумі 3000 грн є надмірною, неспівмірною зі складністю справи, не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру. Так, позовна заява про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є шаблонним документом, підготовка якого не потребує багато часу, значних зусиль, особливих навиків та знань і не може вважатися складною юридичною роботою. Судова практика в даній категорії справ є сталою. За таких підстав відповідач просить залишити без задоволення заяву позивача [PERSON] про стягнення на її користь з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. У судове засідання 29.08.2023 сторони не з`явилися. Указане не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат. Дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються питання про розподіл судових витрат, суд дійшов такого висновку. Відповідно до\~п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України\~однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. У\~ч. 1 ст. 59 Конституції України\~закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою\~Конституцією України\~можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.11.2000 № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 31,\~абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009). Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (ст. 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до\~ч.\~1,\~2 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в\~ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч. 3 ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Відповідно до\~ч.\~5,\~6\~ст.\~137 ЦПК України у разі недотримання вимог\~частини четвертої цієї статті\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, суд встановив, що у поданій позовній заяві позивач [PERSON] вказала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу. До виходу суду до нарадчої кімнати (оскільки розгляд справи відбувався за правилами спрощеного провадження, яке не передбачає проведення судових дебатів) у поданій відповіді на відзив представник позивача просив надати строк для подання доказів на підтвердження понесених позивачем [PERSON] витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Рішення суду ухвалене 10.08.2023. 15.08.2023 представник позивача [PERSON] засобами поштового зв`язку направив до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем, додатками до якої є: договір про надання правничої допомоги від 15.05.2023, акт про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 15.05.2023, додаткова угода до договору про надання правничої допомоги від 15.05.2023. Так, 15.05.2023 між [PERSON] та адвокатом адвокатського об`єднання «Юр-Центр» Фігурським М.А. укладений договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає адвокатському об`єднанню доручення, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання відповідно до доручення клієнта забезпечити юридичний супровід та представництво інтересів. Пунктом 6.1 цього договору сторони визначили, що розмір гонорару за надання правничої допомоги, порядок та строки його сплати встановлюються відповідно до Додаткової угоди, укладеної між сторонами, що є невід`ємним додатком до цього договору, або за домовленістю сторін. Так, відповідно до п. 2 додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 15.05.2023 сторони дійшли згоди, що розмір гонорару адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги клієнту з представництва його інтересів у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області під час судового розгляду цивільної справи буде становити фіксовану суму 3000 грн та не залежить від обсягу наданих послуг (виконаних робіт). Відповідно до п. 2 додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 15.05.2023 сторони погодили, що вказані у п. 1 даної угоди грошові кошти клієнт зобов`язаний перерахувати на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання протягом тридцяти днів з дня прийняття Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області судового рішення за наслідками розгляду цивільної справи, вказаної у п. 1 даної додаткової угоди. Так, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18. При цьому зі змісту акта про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 15.05.2023 вбачається, що адвокатське об`єднання надало, а клієнт отримав усю необхідну йому правничу допомогу відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання правничої допомоги від 15.05.2023. При цьому суд враховує, що сторона відповідача подавала клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, однак вважає, що відповідачем не доведено надмірності та неспівмірності таких витрат, а тому доходить висновку, що витрати на правничу допомогу у сумі 3000 грн, які позивач понесла у зв`язку із розглядом даної справи, відповідають критеріям співмірності, реальності та справедливості. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено повністю, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 3000 грн, які позивач [PERSON] понесла у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved