Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~ [PERSON] звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що сторони з 10.08.2013 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно з рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 09.02.2017. У сторін [INFO] народилася дитина [PERSON] . Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. 1.2.\~У судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивачки надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до копії рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 09.02.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на дошлюбне [PERSON] . Рішення набрало законної сили 21.02.2017. 2.2.\~Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.11.2013 Виконавчим комітетом Хацьківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] народилася [INFO] , про що 05.11.2013 складено відповідний актовий запис № 34. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з довідкою № 245/14-20, виданої 18.07.2023 Виконавчим комітетом Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї, які зареєстровані та проживають за даною адресою: донька- [PERSON] , мати - [PERSON] , бабуся - [PERSON] . 3. Релевантні джерела права та акти їх застосування 3.1.\~У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3.2.\~Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1.\~Суд враховує, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, доказів надання відповідачем допомоги на утримання доньки до суду надано не було. Крім того, до суду не було надано доказів того, що відповідач не має змоги брати участь в утриманні дитини або його стан здоров`я не дозволяє йому брати участь в утриманні дитини. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що справедливим та розумним буде покласти на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. 5. Розподіл судових витрат, інші процесуальні питання 5.1.\~Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також задоволення позову та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп., тобто 50 відсотків ставки судового збору за звернення до суду з подібним позовом. Стосовно сплаченого позивачкою судового збору суд зазначає, що такий судовий збір може бути повернутий за її клопотанням на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». 5.2.\~У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved