Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на: жилий будинок, який розташований по [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 0,5403 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Грушківської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, які належали [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрувала тим, що по [ADDRESS] проживала її мати [PERSON] і їй на праві власності належало вищевказане майно. [INFO] мати [PERSON] померла. Ще за життя вона склала заповіт, яким на випадок смерті заповіла їй все належне їй майно. Вона прийняла спадщину після смерті матері, шляхом постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців немає. Однак, в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки не підтверджено факт родинних відносин між спадкодавцем матір`ю [PERSON] та нею як спадкоємцем, оскільки у них з матір`ю різні прізвища. Вказала, що її мати [PERSON] літом 1966 року виїхала на сезонні роботи в с. Мостки Сватівського району Ворошиловоградської області (нині Луганської області), де зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Разом з тим, мати не поміняла паспорт з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зимою 1967 року мати розійшлася з батьком [PERSON] та повернулася в с. Грушку Тлумацького району Івано-Франківської області разом з трьохмісячною дитиною, тобто з нею [PERSON] . За життя мати уникала будь-яких розмов з приводу батька, вона ніколи його не бачила, не спілкувалася з ним, його доля їй невідома. А тому в мотивувальній частині рішення суду необхідно встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві у випадку її неявки в судове засідання просила розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача - Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, не заперечив проти його задоволення та просив розглянути справу без участі представника Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с. 44). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Тлумацьким РВ УМВС в Івано-Франківській області 21.04.2003 року [PERSON] (мати позивача) народилася [INFO] в с.Гршка Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 49). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (мати позивача) 04.11.1967 року уклала шлюб з [PERSON] (батько позивача) та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 17). Однак мати позивача [PERSON] не поміняла паспорт з прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 16), де в графі «Батько» вказано « [PERSON] , а в графі «Мати» - « [PERSON] ». Позивач [PERSON] 28.05.1988 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені (а.с. 18) 04.05.2007 року позивач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08.10.2020 року шлюб між [PERSON] (позивач) та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу залишено шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 19-22). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 08.02.2005 року, зареєстрованого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 08.02.2005 року, реєстраційний номер: [NUMBER] , [PERSON] (мати позивача) на праві власності належав будинок по [ADDRESS] (а.с. 3). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 23.06.2021 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за вищевказаною адресою, побудовані у період з 1980 року по 2010 рік (а.с. 4-8). Дані відомості також підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 339952121 від 21.07.2023 року (а.с.10). Також відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 162157 від 09.10.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 262560001002768, виданого на підставі розпорядження Тлумацької райдержадміністрації № 478 від 12.08.2008 року, [PERSON] (мати позивача) належала земельна ділянка, площею 1,5403 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 2625682500:09:005:0289, розташована на території Грушкіської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 11). [INFO] [PERSON] (мати позивача) померлка, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Ще за життя [PERSON] (мати позивача) посвідчила заповіт, яким все належне їй майно, що буде на день її смерті належати заповіла [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 02.11.2006 року (а.с. 14). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки проживала та була зареєстрована разом нею на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Грушківського старостинського округу № 13 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 475 від 17.06.2021 року (а.с. 13). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 255/2021 від 29.06.2021 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (а.с. 46-56), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно виписки з по господарської книги № 1 за 1977-2015 роки Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, виданої Грушківським старостинським округом № 13 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 252 від 16.06.2023 року (а.с. 23), [PERSON] , яка була головою двору, була зареєстрована та проживала разом із дочкою [PERSON] ( [PERSON] (позивач) в одному господарстві. Відповідно до довідки Грушківського старостинського округу № 13 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 310 від 20.07.2023 року (а.с. 24) [PERSON] , яка померла [INFO] була постійною жителькою с. Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області та на день була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . [PERSON] (позивач) провела похорон своєї матері [PERSON] та у 2014 році встановила надгробний пам`ятник на могилі матері (а.с. 24). З оцінки наявних у справі доказів в судовому засіданні встановлено факт родинних відносин про те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно являлася матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] , враховуючи те, що цей факт дійсно має для позивача юридичне значення. В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що не підтверджено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданою приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 24/02-31 від 08.02.2023 року (а.с. 15). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу [PERSON] слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме 1076,40 грн. (а.с. 34). На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved