Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

25.07.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , пропущений ним з поважних причин. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначив, що він бажає прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті [INFO] його бабусі по лінії матері - [PERSON] , оскільки інші спадкоємці такого наміру не виявили. Однак, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, враховуючи умови його роботи, позивач не мав можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Крім того, позивач здійснював догляд за батьком [PERSON] , який є інвалідом І групи та потребує постійного стороннього догляду. Учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 26-28, 29, 30). Позивач [PERSON] 24.08.2023 подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 32). Відповідач - Котелевська селищна рада Полтавської області 21.08.2023 подала до суду відзив на позов про визнання позовних вимог у повному обсязі. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 31). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] 24.08.2023 подала до суду письмову заяву в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує та просить справу розглянути без її часті (а.с. 33). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Котелевським відділом ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 11). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 26.06.2023 №2208 [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою на час відкриття спадщини [INFO] [PERSON] була зареєстрована одна (а.с.21). Позивач [PERSON] є онуком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області 22.10.1988, згідно з яким його матір`ю є [PERSON] (а.с. 9); свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзенською сільською радою Миколаївського району Дніпропетровської області 02.03.1955, згідно з яким її матір`ю є [PERSON] (а.с. 10), свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим міськвідділом ЗАГС м. Орджонікідзе Дніпропетровської області 14.08.1976, відповідно до якого [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 12); свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом РАЦС Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 08.02.2010, згідно з яким [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 14). Згідно зі ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 06.07.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака В.І. з метою заведення спадкової після смерті баби - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , де йому було роз`яснено, що, оскільки він заяву про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , в нотаріальну контору в установлений законом строк не подав та на момент її смерті зареєстрований за адресою померлої не був, ним пропущений строк для прийняття спадщини. Згідно з даними Спадкового реєстру інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] відсутня (інформаційна довідка № 73097307 від 06.07.2023 року) (а.с. 19). Згідно з частиною другою статті 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 у справі №6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30.01.2020 у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31.01.2020 у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19), від 26.02.2020 у справі №286/27/18 (провадження №61-39817св18). У постанові від 20.10.2021 у справі №405/7111/19 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як на підстави пропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилався на складні умови його роботи в ЕСКО «Північ», що полягає у перевезенні вантажів та пов`язана з довготривалими та частини відрядженнями, які значно ускладнились у зв`язку з військовими діями на території України та оголошенням по всій території України воєнного стану, що становить небезпеку для життя. Крім того, позивач здійснює догляд за батьком - [PERSON] , який згідно з довідкою до акта медико-соціальною експертної комісії серії 12ААБ від 03.03.2020 року є інвалідом І групи безтерміново, та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 15). Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що в процесі розгляду справи знайшла своє підтвердження та обставина, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано належні та допустимі докази поважності пропущеного ним строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved