Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. У квітні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 25 лютого 2015 року [PERSON] уклала кредитний договір про надання банківських послуг № б/н. В цей же день їй було відкрито кредитний рахунок та вона отримала кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом, а також зобов`язалася повертати грошові кошти, зняті з кредитної картки, шляхом сплати щомісячних обов`язкових платежів та відсотків за користування грошовими коштами. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому АТ КБ «Приватбанк» просив суд примусово стягнути з неї заборгованість за кредитним договором у розмірі 41821 гривня 21 копійка, що складається: з заборгованості за простроченим тілом кредиту 40095 гривень 10 копійок та заборгованості за простроченими відсотками 1726 гривень 11 копійок. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Гребенюк О.С. направив до суду клопотання (а.с.88), яким підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, розгляд цивільної справи просив здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не надала. Відповідач неодноразово належним чином повідомлялася про дату, час та місце судових засідань, що підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.107, 111). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 квітня 2023 року (а.с.92) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим АТ КБ «Приватбанк», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 травня 2023 року (а.с.100) було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 29 серпня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 25 лютого 2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг № б/н на отримання кредиту та платіжної кредитної картки, що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25 лютого 2015 року (а.с.38). Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25 лютого 2015 року [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. АТ КБ «Приватбанк» видавав відповідачу кредитні картки з встановленим кредитним лімітом, остання картка з терміном дії 09/22 (а.с.37). АТ КБ «Приватбанк» виконав своє зобов`язання за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] , згідно якої остання знімала грошові кошти та розрахувалася ними (а.с.20-35). Крім цього, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.36) вбачається, що станом на 13 листопада 2015 року [PERSON] був встановлений кредитний ліміт у розмірі 2000 гривень, станом на 22 листопада 2019 року такий ліміт збільшився до 50000 грн., і станом на 15 червня 2021 року кредитний ліміт встановлено у розмірі 0,00 грн. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач знімала з кредитної картки грошові кошти та розраховувалася ними (а.с.20-35). Тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 41821 гривня 21 копійка, що складається: з заборгованості за простроченим тілом кредиту 40095 гривень 10 копійок та заборгованості за простроченими відсотками 1726 гривень 11 копійок. Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 20 лютого 2023 року (а.с.15-19). З вказаного розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що [PERSON] нарахована заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 1726 гривень 11 копійок. Разом з цим, в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б вказували на те, що між сторонами по справі належним чином узгоджений обов`язок відповідача зі сплати на користь АТ КБ «Приватбанк» відсотків за прострочення виконання зобов`язання. Зокрема, в анкеті-заяві (а.с.38), а також в інших наданих позивачем документах відсутня умова про розмір процентної ставки на прострочений кредит. З огляду на викладене, у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за простроченими відсотками належить відмовити. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач уклала кредитний договір, отримала кредитні кошти, розпорядилася ними на власний розсуд, і тепер ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором. У той же час, відповідач не надала належних, допустимих доказів на спростування позовних вимог. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 40095 гривень 10 копійок. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений АТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 2684 гривень 00 копійок (а.с.87).

Outcome: partial