Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

08.05.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення витрат за житлово-комунальні послуги за березень 2022р. (а.с.№3-6). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 09.05.2023р. по вищевказаній цивільній справі було відкрито провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№20). В обґрунтування позовних вимог представник позивача - адвокат Галкін М.Г. (діє на підставі на підставі ордеру від 06.05.2023р. - а.с.№17), посилався на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . В цій квартирі також зареєстровані відповідачки. Позивач сплатив повну суму за житлово-комунальні послуги за березень 2022р. у розмірі 1 985грн. 34коп. Оскільки відповідачки, як солідарні боржники, не здійснюють оплату за комунальні послуги, представник позивача просив стягнути солідарно витрати за житлово-комунальні послуги за березень 2022р. у розмірі 1 323грн. 56коп. разом із судовими витратами. Відповідачки повідомлялися про наявність в провадженні суду цивільної справи за адресою реєстрації їх місця проживання, що отримана судом з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.№18-19). Судом було надіслано копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження. До суду повернулися конверти з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.№24-25). 01.08.2023р. до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000грн.,просив стягнути ці судові витрати солідарно (а.с.№26-40). Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 4 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції станом на момент виникнення правовідносин - червень 2022р.) до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20.04.2016р. у справі N 6-2951цс15 споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Судом встановлено, що 19.07.2021р. [PERSON] на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки набув у власність квартиру [ADDRESS] , яка раніше належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2007р. (а.с.№7). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.07.2021р. за [PERSON] зареєстроване право власності на вищевказану квартири (а.с.№8). Станом на 09.05.2023р. [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.№9, 18-19). Згідно рахунку-повідомлення за комунальні послуги за червень 2022р. № 327824 рахунок на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 555грн. 56коп. складається з: послуг з централізованого водопостачання - 301грн. 75коп., послуг централізованого водовідведення - 219грн. 33коп., плати за абонентське обслуговування за водопостачання - 17грн. 72коп. та плати за абонентське обслуговування водовідведення - 16грн. 76коп.(а.с.№10). Також станом на березень 2022р. сплаті підлягала сума 30грн. 31коп. за абонентське обслуговування КП «Теплоенерго» ДМР та 1 104грн. 83коп. за оплату послуг за постачання теплової енергії та 294грн. 64коп. за послуги з управління багатоквартирном будинком та вивіз ТПВ (а.с.№10-11). Згідно платіжних інструкцій від 06.05.2023р. позивачем були сплачені кошти у розмірі 555грн. 56коп., 30грн. 31коп., 1 104грн. 83коп. та 294грн. 64коп. (а.с.№12-15). Звертаючись до суду із позовною заявою, позивач просив стягнути солідарно з відповідачок 2/3 частини від загальної вартості сплачених ним житлово-комунальних витрат, оскільки вони зареєстровані за цією адресою, отже нарівні з ним несуть обов`язок щодо сплати комунальних послуг. Оскільки відповідачки, як особи, що зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , нарівні з позивачем несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням щодо оплати за житлово-комунальні послуги, суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачок на користь позивача витрати за житлово-комунальні послуги за березень 2022р. в загальному розмірі 1 323грн. 56коп., що складається з: оплати за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20грн. 20коп.; оплати послуг за постачання теплової енергії у розмірі 736грн. 56коп., оплати послуг з управління багатоквартирними будинками у розмірі 196грн. 42коп.; оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 370грн. 38коп. Підводячи підсумок викладеному, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення витрат за житлово-комунальні послуги за березень 2022р. слід задовольнити та стягнути солідарно з відповідачок на користь позивача витрати за житлово-комунальні послуги за березень 2022р. Обговорюючи питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним провести його наступним чином. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 073грн. 60коп. (а.с.№2). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідачок на користь позивача судовий збір у розмірі 536грн. 80коп. з кожної (1 073грн. 60коп. / 2 = 536грн. 80коп.). Стосовно судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подані наступні докази: договір про надання адвокатських послуг № 01 від 06.05.2023р. та додаток № 1 до договору від 06.05.2023р., за умовами п. 8 та п. 2 яких сума гонорару (винагороди) складає 5 000грн.; акт № 01 від 31.07.2023р. здачі-приймання наданих адвокатських послуг на суму 5 000грн.; рахунок на оплату адвокатських послуг та квитанція про оплату 5 000грн.; платіжна інструкція про оплату (а.с.№28-31). Перевіривши зміст наданих документів, суд зазначає, що заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 5 000грн. є неспівмірними зі складністю цивільної справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню на користь позивача, у співмірності до обсягу наданих послуг, слід стягнути у загальному розмірі 1 000грн., тобто по 500 грн. з кожної. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу судом також враховано, що за даними Автоматизованої системи документообігу суду з 04.04.2023р. в провадження суду надійшли 5 ідентичних за змістом позовні заяви, складені адвокатом Галкіним М.Г. в інтересах [PERSON] , при цьому змінювався в цих позовних заявах лише період оплати послуг та розмір сплаченої суми, а тому відсутні підстави вважати, що адвокатом було витрачено значний час на аналіз наданих замовником документів та на усне консультування по цивільній справі, яка наразі розглядається судом, для складання позовної заяви. З вищезазначеного, загальний розмір судових витрат, які належить стягнути з відповідачок на користь позивача становить 1 036грн. 80коп. з кожної відповідачки (536грн. 80коп. + 500грн. = 1 036грн. 80 коп.). Підстав для солідарного стягнення судових витрат не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: approved