Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. З19.09.2022 позивач навчається у Національному університеті «Полтавська політехніка ім..Ю.Кондратюка» за спеціальністю «комп`ютерна інженерія», на платній основі. Термін навчання - до 30.06.2026. Позивача матеріально забезпечує лише батько, який оплачує навчання та дає кошти на інші потреби. Рік навчання коштує 17500 грн. Відповідачка на початку травня 2021 виїхала за кордон, до Польщі, і знаходиться там на даний час. Участі у вихованні та забезпеченні сина не бере. Періодично надсилає кишенькові гроші, але коштів критично не вистачає для проживання та харчування. Позивач також платить за гуртожиток, за рік оплата складає 9400 грн. Батько сам належнм чином не має змоги забезпечити матеріально сина, тому позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на його утримання у розмірі 10000 грн. щомісячно до припинення навчання. Позивач до суду не з`явився, але від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку шляхом подання оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за її відсутності, відзив на позов, від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Прозастосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто передбаченою цією нормою обов`язковою умовою для стягнення аліментів є потреба повнолітнього сина чи дочки у матеріальній допомозі з боку батьків, та наявна у батьків можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Встановлено, що відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Відповідно до довідки №297 від 23.09.2022 ( а.с.9), [PERSON] є студентом І курсу, групи 103-ТК Навчально-наукового інституту інформаційних технологій та робототехніки у Національному університеті «Полтавська політехніка ім..Ю.Кондратюка», форма навчання - денна (контракт), термін навчання: з 19.09.2022 по 30.06.2022. Позивач оплачує навчання та проживання у гуртожитку, на підтвердження надано квитації (а.с.12,13). Суд вважає, що під час навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки несе витрати у зв`язку з навчанням та не має можливості себе утримувати. Відповідачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу синові, зокрема у розмірі, якому він просить. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що є передбачені ст.199 СК України підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. З врахуванням обставин, передбачених ст.ст.184,200 СК України, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн. Згідно вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073 грн. 60 копійок Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved