Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

Представник Івано-Франківського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг у зв?язку із встановленням недостовірності даних, наданих безробітним під час реєстрації. Позовну заяву представник позивача мотивує тим, що 04.02.2020 року [PERSON] зареєструвався в Коломийській міськрайонній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, як шукаючий роботу. Того ж дня за особистою заявою відповідача та в зв`язку з відсутністю підходящої роботи йому був наданий статус безробітного та з 11.05.2020 року розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 01.12.2021 № 493 встановлено, що відповідач [PERSON] з 2006 року являється керівником виконавчого органу та одним із членів виробничого кооперативу «Фотон» (код ЄДРПОУ - 06730886), що підтверджується листом Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 18.11.2021 року і Витягом з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 18.11.2021 року та одночасно перебував на обліку в службі зайнятості Івано-Франківської області як безробітний та отримував допомогу по безробіттю, чим в свою чергу порушив вимоги Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Впродовж 2007-2021 років відповідач неодноразово звертався до служби зайнятості області (Косівський районний центр зайнятості, Коломийська міськрайонна філія Івано- Франківського обласного центру зайнятості), та йому надавався статус безробітного, з подальшим призначенням допомоги по безробіттю, а саме: - дата надання статусу 22.03.2007, призначено допомогу по безробіттю (надалі - ДБ) з 22.03.2007 по 28.03.2007, з 29.03.2007 по 03.07.2007 призначено матеріальну допомогу у період професійного навчання, з 04.07. по 28.08.2007 поновлено ДБ в сумі 744 грн. 92 коп. (відповідач перебував на обліку в Косівському районному центрі зайнятості); дата надання статусу 17.06.2010, період отримання ДБ з 17.06.2010 по 13.03.2011 в сумі 5909 грн. 06 коп. (відповідач перебував на обліку в Косівському районному центрі зайнятості); дата надання статусу 25.06.2012, період отримання ДБ з 25.06.2012 по 21.03.2013 в сумі 7662 грн. 68 коп. (відповідач перебував на обліку в Косівському районному центрі зайнятості); дата надання статусу 04.02.2020, період отримання ДБ з 11.05.2020 по 04.02.2021 в сумі 8820 грн. 27 коп. (відповідач перебував на обліку в Коломийській міськрайонний філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості). Відомості про те, що відповідач є керівником виконавчого органу та одним із членів виробничого кооперативу «Фотон» до служби зайнятості відповідачем не подавались. А тому, допомога по безробіттю виплачена в розмірі 23 136 грн. 93 коп. (744,92 + 5909,06 + 7662,68 + 8820,27 = 23 136 грн. 93 коп.) за період з 22.03.2007 по 28.08.2007, з 17.06.2010 по 13.03.2011, з 25.06.2012 по 21.03.2013 та з 11.05.2020 по 04.02.2021, отримана [PERSON] обманним шляхом, незаконно та підлягає поверненню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з наведених у позові підстав та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Синишин П.Є. в судовому засіданні позов не визнали, відповідач у поданому до суду відзиві на позов зазначив, що позовні вимоги не визнає у зв?язку із їх недоведеністю та безпідставністю. А саме, зазначив, що у зв?язку із відсутністю підходящої роботи йому був наданий статус безробітного та з 11.05.2020 року розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». На момент звернення до центру зайнятості, він, будучи керівником виконавчого органу та одним із членів виробничого кооперативу «Фотон», не здійснював діяльність та не отримував прибутку, тому не було умисного невиконання своїх обов?язків та зловживання ними відповідно до ч.3 ст.36 ЗУ «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Крім того, зазначає, що ця інформація не є конфіденційною і Косівський районний центр зайнятості, Коломийська філія Івано-Франківського обласного центру зайнятості не позбавлена права перевірити її під час прийняття рішення про надання статусу безробітного і призначення допомоги по безробіттю. Одночасно із відзивом на позов, позивач подав до суду заяву про застосування стоків позовної давності, в якій просив відмовити в задоволенні позову за спливом строків давності до частини суми позовних вимог. Позивач та його представник просили в позові відмовити. Вислухавши сторони, представників, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст.ст.43-45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи (ч.1 ст.43 Закону). Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч.3 ст.44 Закону). Також, однією із підстав припинення реєстрації безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції - є зайнятість особи (п.1 ч.1 ст.45 Закону). При цьому, зайнятість - це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно (п.7 ч.1 ст.1 Закону). Відповідно до підпункту «б» статті 3 Закону України «Про зайнятість населення» в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери, та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві - в редакції Закону України «Про зайнятість населення», що діяла станом на 01.01.2007. Також, Порядком реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №219 (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) встановлювалось, що громадяни, зареєстровані, як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку у разі виявлення факту подання недостовірних даних, що мали місце під час одержання допомоги по безробіттю. Такі громадяни можуть звертатись за сприянням у працевлаштуванні до державної служби зайнятості тільки після закінчення шести місяців з дати виявлення факту подання недостовірних даних за умови, що вони повернули кошти, отримані обманним шляхом. Як видно із копії наказу Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 26.01.2022 року за №45 (а.с.7), було наказано вжити заходів щодо повернення [PERSON] незаконно отриманих коштів в розмірі 23126,93 грн. А згідно копії розрахунків, відповідачем було отримано допомогу по безробіттю в такі періоди: з 22 березня 2007 року по 28 серпня 2007 року в розмірі 744,92 грн. (а.с.8), з 17 червня 2010 року по 13 березня 2011 року - в розмірі 5909,06 грн. (а.с.9), з 25 червня 2012 року по 21 березня 2013 року - в розмірі 7662,68 грн. (а.с.10) та з 11 травня 2020 року по 04 лютого 2021 року - в розмірі 8820,27 грн. (а.с.11). Факт того, що відповідач в період отримання допомоги по безробіттю був зайнятою особою підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно відомостей якого відповідач [PERSON] є одним із засновників (учасників) юридичної особи виробничого кооперативу «Фотон», місцезнаходження якого с. Стопчатів, Косівського району, державна реєстрація якого здійснена була 28.12.2006 року (а.с.12-14). А також, з копії Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 01.12.2021 № 493 видно, що в ході проведення страхових випадків було виявлено, що відповідач [PERSON] з 2006 року являється керівником виконавчого органу та одним із членів виробничого кооперативу «Фотон» (код ЄДРПОУ - 06730886) (а.с.18-19). Згідно ч.3 ст.16 Закону України «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування», застрахована особа несе відповідальність згідно із законом за незаконне одержання з її вини (підроблення, виправлення в документах, подання недостовірних відомостей тощо) матеріального забезпечення та соціальних послуг за соціальним страхуванням. Відповідно до абз.18, підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 р. № 792, - центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня встановлення факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Так само, відповідно до вимог ч.1 ст.34 та ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тому, зважаючи на вищенаведене, та те, що кошти відповідачу були виплачені на підставі поданих ним недостовірних відомостей, то вони підлягають стягненню з нього. Однак, суд вважає, що до частини позовних вимог за заявою сторони відповідача слід застосувати строки позовної давності. Так, у відповідності до вимог ст.ст.256-257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. А згідно положень ст.267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, задоволенню підлягає лише вимога щодо стягнення з відповідача виплаченої йому суми в межах трирічного строку позовної давності, а саме, виплаченої з 11 травня 2020 року по 04 лютого 2021 року - в розмірі 8820,27 грн. (а.с.11) . Окрім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути оплачений судовий збір пропорційно сумі задоволених вимог, а саме, у розмірі 945,80 грн. Враховуючи наведене на підставі ст.ст.15, 16, 256-261, 1166 ЦК України, ст.ст. 43-45 ЗУ «Про зайнятість населення» та

Outcome: partial