Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 27.04.2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 214. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 27.04.2007 року укладено шлюб між сторонами Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 214. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя та на розв`язання сімейних та побутових проблем. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове\~засідання не з`явилась, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 27.04.2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 214. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] ). Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.\~1\~Сімейного Кодексу\~України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved