Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

31.05.2023 року [PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2020 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. У шлюбі народилося двоє дітей: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти проживають разом з матір`ю-позивачкою та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Позивач зазначає, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, діти постійно потребують нормального харчування, одягу, оплати за навчання, тощо. Усе це потребує значних коштів і позивач самостійно не здатна в повній мірі все це забезпечити. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Після розірвання шлюбу відповідач обіцяв добровільно сплачувати аліменти на утримання їх спільних дітей, але обіцянки не виконав. На даний час відповідач проходить службу в Збройних Силах України, стан здоров`я та матеріальне становище дозволяє утримувати дітей. Так як відповідач добровільно не бажає брати участь у матеріальному забезпечені дітей, позивач була змушена звернутися до суду з позовом про примусове стягнення аліментів. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2023 року було відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 26.06.2023 року. У судове засідання, призначене на 26.06.2023 року, з`явився представник позивача та не з`явився відповідач. Розгляд справи було відкладено на 10.08.2023 року. 10.08.2023 року до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. 10.08.2023 року відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки та оголошенням. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З урахуванням ст.ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її розгляду по суті за відсутності позивача і відповідача. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.09.2009 року, видане виконавчим комітетом Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області); - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.12.2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області). Судом встановлено, що діти проживають з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Даний факт підтверджується Довідкою про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Сергіївської селищної ради від 23.05.2023 року № 06/05-06/173 [PERSON] є відповідачем по справі, який проживає окремо від доньок та не надає матеріальної допомоги. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до ст. 181 СК України. Відповідно до положень СК України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину. У своїй позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх доньок у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат суд зазначає, що так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved