Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначив, що він перебуває з відповідачкою у шлюбних відносинах. В шлюбі у них народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Ним подано до суду позов про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. На даний час дитина проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. Мати участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати із ним. Мати дитини теж має утримувати спільну дитину та надавати матеріальну допомогу. Тому, просив стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на його користь на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення повноліття дитини. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов визнає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню зважаючи на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд встановив що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує наявні дані про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів який не заперечує проти позову, і приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] зобов`язана утримувати власну дитину і спроможна сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу). Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп. в дохід держави. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved