Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] та просить суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на зміну сімейного стану. В обґрунтування позову зазначено, що судовим наказом від 29 березня 2019 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/ 4 частки доходу на користь відповідача [PERSON] . Від повторного шлюбу з [PERSON] , яка наразі перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, він має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, наразі він утримує дружину та двох дітей, що ставить його в скрутне матеріальне становище, тому з метою однакового забезпечення дітей, просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 18 січня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. В обґрунтування відзиву зазначено, що суми аліментів, які [PERSON] отримує на утримання сина, використовуються виключно на дитину, оскільки спільний з позивачем син забезпечується усім необхідним, а також нею прикладаються усі зусилля для його розвитку. Тричі щотижня з дитиною займається репетитор (вартість одного заняття 300 грн. та 60 грн. на його проїзд у супроводі дорослого), усього 5\~760,00 грн. на місяць. Тричі на тиждень дитина займається плаванням на протязі 2 років (вартість одного заняття 120,00 грн та 60 грн. на його проїзд у супроводі дорослого) усього 2\~160,00 грн. на місяць. Це витрати окрім витрат на харчування, одяг, предмети догляду, навчання, святкування сплачуються постійно. Якщо сума аліментів зменшиться, вона буде змушена відмовитися від занять з репетитором та плаванням сина. Крім того, щорічно дитина проходить медичне обстеження у лікарні стаціонарно, про що відомо позивачу. Тому вважає, що зміна сімейного стану позивача та народження у нього іншої дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, позивач працює, придбав квартиру , тому просить відмовити у задоволенні вимог. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві (стаття 180 СК України), де на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року у справі № 211/1711/19 стягнуто з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/ 4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненням ним повноліття, на\~користь матері\~дитини [PERSON] ,\~починаючи стягнення\~з 29\~березня 2019\~року (а.с. 13 копія наказу). Від шлюбу з [PERSON] позивач має на утриманні ще одну дитину, [PERSON] , [INFO] (а.с. 14,15 копії свідоцтв). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частинами 1-3\~статті 181\~Сімейного Кодексу\~України передбачено,\~що способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1-2\~статті 182\~СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною\~сімейного стану\~розуміється з`явлення\~у сім`ї\~платника або\~одержувача аліментів\~осіб,\~яким вони\~за законом\~зобов`язані\~надавати утримування\~і які\~фактично знаходяться\~на їх\~утриманні (постанова Верховного Суду від 29\~січня 2021\~року по справі № 303/369/20 (провадження № 61-17250св20). Аналогічна позиція викладена в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».\~ Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки розмір аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач, при цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року), тому враховуючи зміну сімейного стану позивача та народження ще однієї дитини, на яку з нього стягнуті аліменти у розмірі 1/ 4 части заробітку ( судовий наказ від 02 02 2023 року виданий Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу ) а.с. 31 ) , вважає можливим змінити розмір стягуваних з відповідача на утримання сина [PERSON] аліментів, привівши їх у відповідність до положень частини 5 статті 183 СК України. Відповідач та її представник в судовому засіданні звертали увагу, що матеріальне становище позивача дозволяє сплачувати аліменти у попередньому розмірі оскільки він придбав квартиру , а отже є можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/ 4 частки заробітку. Однак суд вважає, що жодним чином купівля квартири не означає його можливість сплачувати аліменти у попередньому розмірі, оскільки квартира придбана у кредит зі сплатою щомісячних платежів до 2043 року і сплата таких щомісячних платежів є погіршенням його матеріального становища. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки вимога про відшкодування судових витрат позивачем не заявлялась, вони покладаються на позивача.

Outcome: approved