Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Заявник\~\~ [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту неприйняття спадщини. Посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] та був її чоловіком. До дня його смерті вони перебували у зареєстрованому шлюбі та мали двох синів. 22.01.2003 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця, у вказаній квартирі були зареєстровані вона та їх два сина [PERSON] та [PERSON] . Спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] прийняла вона [PERSON] та [PERSON] , оскільки були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] не прийняв спадщину, що залишилася після смерті батька [PERSON] , оскільки постійно проживає в Російській Федерації, та не подав до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Романюк Г.В. була заведена спадкова справа №70547136 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі її заяви. [INFO] помер її син [PERSON] , який до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, що складається із 1/3 частки квартири [ADDRESS] , оскільки на нього також була приватизована квартира та 1/6 частки квартири, що залишилася після смерті чоловіка [PERSON] , яку прийняв син, однак не оформив за своє життя. Спадкоємцями до майна [PERSON] є вона та його син [PERSON] , які подали заяви про прийняття спадщини. На підставі їх заяв приватним нотаріусом Король О.В. була заведена спадкова справа №11/2003, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . На сьогоднішній день вона не може належним чином оформити спадщину, що залишилася після смерті чоловіка та сина, оскільки спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] є їхній син [PERSON] , який вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. З врахуванням вказаних обставин, вона звернулася до суду із вказаною вище заявою, та просить встановити факт неприйняття спадщини [PERSON] , [INFO] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з його фактичним не проживанням за місцем реєстрації: в квартирі [ADDRESS] , на момент відкриття спадщини [INFO] . Ухвалою суду від 31.07.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. У подальшому, ухвалою суду від 10.08.2023 року були витребувані докази. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути у її відсутності. Заяву підтримує та просить ї задовольнити. Представник заявника у судовому засіданні доводи, наведені в заяві, підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Свідок [PERSON] суду показала, що являється сусідкою заявника. Син заявника [PERSON] на похороні батька [PERSON] у 2009 році не був. Через рік, після похорону приїхав та розказував, що він живе у [PERSON] , російська федерація, там і одружився, та повертатись в м.Чернівці не збирається. Виїхав з України десь у 2004 році. До смерті батька три роки вдома не проживав. Свідок [PERSON] суду показав, що являється сусідом заявниці [PERSON] . Син заявника та померлого [PERSON] [PERSON] вже тривалий час за адресою: [ADDRESS] не проживає. Суд, вислухавши пояснення представника заявника та свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в ній знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, у відповідності до ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] (а.с.7). 18.06.1987 року заявниця [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією про свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.06.1987 року (а.с.8). [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). 22.01.2003 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Глуговським В.В. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] усе своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.03.1996 року № [NUMBER] , квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки Відділу ведення реєстру територіальної громади ЧМР №526853 від 21.04.2003 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.13). 20.04.2023 року приватним нотаріусом Романюк Г.В. була заведена спадкова справа №70547136 щодо майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.14). [PERSON] [INFO] помер (а.с.15). [PERSON] народився [INFO] , його батьками згідно свідоцтва про народження є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.16). 11.12.2015 року [PERSON] отримав паспорт російської федерації, який був виданий відділом УФМС росії приморського краю у первомайському районі м.владивосток. Також, згідно вказаної копії паспорта, з 14.12.2015 року місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-18). Відповідно до нотаріально засвідченої заяви [PERSON] та [PERSON] , вказаною заявою вони підтверджують факт того, що [PERSON] , [INFO] з 01.02.2009 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Також, згідно акту КП «Містосервіс» №249 від 24.11.2022 року, який складено комісією у складі: техніка-доглядача [PERSON] , техніка-доглядача [PERSON] , [PERSON] , 1955 року народження зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає (а.с.20). Відповідно до листа приватного нотаріуса Романюк Г.В. №63/02-14 від 04.07.2023 року, [PERSON] не може бути видане свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що спадкоємцем померлого є [PERSON] , на якого померлий [PERSON] склав заповіт, посвідчений 22.01.2003 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим №2-209. [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, але відповідно до наданої довідки [PERSON] був зареєстрований з ним на момент його смерті. Таким чином, даним заповітом [PERSON] позбавив права на спадкування усіх інших осіб, крім [PERSON] (а.с.21). Як вбачається з листа приватного нотаріуса Король О.В. №25/02-14 від 23.03.2023 року, Приватним нотаріусом Король О.В. 16.03.2023 року було заведено спадкову справу за №11/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, на яке заявник [PERSON] має право за законом (а.с.22). У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 319 ЦПК України). Згідно з пунктом 2 і 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини,\~вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.3.22 Порядку, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки\~про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із\~спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією\~адресою зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за\~законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права\~та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до\~ч.1\~ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за\~законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття\~спадщини. Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом\~усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який\~його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за\~законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім того, відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття\~спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,\~встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК\~України) Враховуючи, що [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , однак на час відкриття спадщини [INFO] та по даний час фактично не проживає за даною адресою, позивачем ставиться питання про встановлення факту неприйняття ним спадщини після смерті батька [PERSON] . Встановлення факту неприйняття спадщини [PERSON] є необхідним для оформлення спадкових прав на спадкове майно. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON] , станом на час розгляду справи, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, однак, до відкриття спадщини [INFO] та по теперішній час, фактично в ньому не проживає, що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Таким чином, державна реєстрація [PERSON] у спадковій квартирі сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті батька за адресою реєстрації, оскільки спростована належними та допустимими доказами. Даного висновку також дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої\~судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2020 року у справі №\~355/832/17 (провадження № 61-27212св19). Враховуючи те, що на момент відкриття спадщини, тобто [INFO] , [PERSON] фактично\~не проживав за адресою реєстрації, оскільки протягом багатьох років проживає за кордоном, суд, з`ясувавши мету встановлення факту неприйняття спадщини [PERSON] , яка полягає в захисті спадкових прав заявника, оцінивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку, про обґрунтованість заявлених вимог та вважає за можливе їх задовольнити.

Outcome: approved