Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] подав позов до [PERSON] , треті особи: Орган опіки Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтований тим, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання доньки. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. У останнє судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, згідно наданої заяви, він просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомила. На підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 01.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 01.12.2008 року Виконавчим комітетом Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що було зроблено відповідний запис за №14. За час шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що було видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 31.05.2010 року актовий запис №20 Виконавчим комітетом Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровській області. Починаючи з січня 2011 року між сторонами було відсутнє взаємопорозуміння, часто виникали сварки на ґрунті незначних побутових проблем. Після цього у позивача було втрачено до відповідача почуття любові. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина з 2021 року проживає разом із батьком [PERSON] . Відповідачка [PERSON] мешкає окремо від дитини, зловживає алкоголем, неналежно виконує батьківські обов`язки, її умови проживання незадовільні, для виховання та розвитку дитини не створенні належні умови, на подвір`ї безлад, що підтверджується актом обстеження стану житлового приміщення від 18.06.2021 року №25 та актом обстеження умов проживання від 29.06.2021 року №31. В свою чергу відповідачка на цей час мешкає окремо від позивача з дитиною, але вона жодного разу не провідала доньку, не надає будь-яку матеріальну допомогу на її утримання, в тому числі не сплачує аліменти. Відповідачка свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, виявляти турботу щодо неї, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, оскільки перешкод чи заборони щодо побачень з донькою відповідачці ніхто не чинить. Комунальним закладом «Центр надання соціальних послуг» Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області був складний акт оцінки потреб сім`ї/особи за період початок з 18.06.2021 року завершення 22.06.2021 року та відповідно до якого встановлено, що родина проживає 4 роки в орендованому будинку [ADDRESS] , мати не дотримується санітарно-гігієнічних норм. На момент відвідування було брудно, речі були розкиданні на підлозі. Діти мають окремі ліжка, немає місць для виконання домашніх завдань. Встановлено вживання алкоголю та безвідповідальне ставлення до виховання дітей матір`ю. В зв`язку із тим, щ відповідачка неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, а тому позивач вимушений був забрати доньку ля проживання до себе, так як вбачав, що подальше проживання дитини з матір`ю може негативно позначитись на її духовному, фізичному та емоційному стані. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01.07.2021 року, який складений КЗ «Центр надання соціальних послуг» Слобожанської селищної ради Дніпровського район Дніпропетровської області, на момент обстеження встановлено, що [PERSON] проживає разом з дочкою від першого шлюбу [PERSON] та дружиною [PERSON] і сином від другого шлюбу [PERSON] . Дочка [PERSON] проживає в окремій кімнаті має окреме ліжко, чисту постільну білизну, стіл для занять, полиці для підручників і зошитів, шафу для одягу в якій складені речі дівчинки, телевізор, обладнане місце для гри, в наявності дитячі книжечки та іграшки. Будинок опалюється газом, вода підведена в будинок. Територія будинку огороджена, безпечна. У приміщенні дотримуються санітарно-гігієнічні норми. З огляду на витяг з протоколу №6 засідання Комісії з питань захисту дітей Обухівської селищної ради від 14.07.2021 року встановлено, що у матері є ознаки девіантної поведінки, ознаки алкогольного сп`яніння, вона на момент обстеження перебуває в занедбаному стані, захаращений сміттям та мотлохом, потребує наведення порядку і ремонту опалення. Умови для проживання дітей не створенні, запаси їжі відсутні, спальні місця не підготовленні для відпочинку малолітніх дітей. Мати не дотримується санітарно-гігієнічних норм, у дітей немає місця для навчання, чистого одягу білизни. Присадибна дільниця не оброблена, поросла бур`яном. Частиною 4 статті 55 Конституції України (Основного Закону) передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За вимогами ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності до ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який домінує при застосуванні норм закону. Право на судовий захист прав і свобод людини гарантоване статтями 55 та 129 Конституції України, при цьому ст.22 та ст.64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані чи обмежені та не є вичерпними. Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний захист прав у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3 огляду на ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 р. № 20), «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п.п. 15, 16 дані роз`яснення про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. У п.1 ст.9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст.3 Конвенції). Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) «М. С. проти України», зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження ї зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Зокрема, не будучи фахівцем у галузі права та враховуючи складність українського законодавства, заявник [PERSON] вимушений був звернутися за наданням йому професійної правничої допомоги до адвоката Шостакова Сергія Миколайовича. За надані юридичні консультації, складання документів правового характеру та подачу до суду, заявник сплатив адвокату кошти в сумі 7 000 грн., що підтверджується договором про надання правничої (правової) допомоги від 18.07.2021р., квитанцією до прибуткового касового Ордеру № 46 від 18.07.2021р. про сплату правової допомоги, погодинним розрахунком вартості правової допомоги від 12.11.2021р. (оригінали вказаних документів додано до заяви), які слід віднести у відповідності до ст.ст. 133, 137 ЦПК України до судових витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO] .

Outcome: approved