Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] в особі свого представника адвоката Гуменюка О.В., звернулась до суду з позовом до АТ КБ "Приватбанк", у якому просить: - визнати припиненою дію кредитного договору №ZRSWGA00004264, укладеного 29.02.2008 між ЗАТ КБ «Приват Банк» (наразі АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] з 17.02.2009; - визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором №ZRSWGA00004264, укладеним 29.02.2008 між ЗАТ КБ «Приват Банк» (наразі АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] , які перейшли після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування до [PERSON] та [PERSON] ; - визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки №ZRSWGA00004264, укладеним 29.02.2008 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (наразі АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] , згідно з яким [PERSON] передав в іпотеку квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , зобов`язання по якій перейшли після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування до [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із чим зняти заборону на відчуження даної квартири, накладену на підставі договору іпотеки за №ZRSWGA00004264, укладеного 29.02.2008 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (наразі АТ КБ «Приват Банк») та [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що 29.02.2008 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ZRSWGА00004264, за умовами якого він отримав кредит у poзмірі 11 100 доларів США зi сплатою відсотків за користування кредитом у poзмipi 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.02.2018. На забезпечення виконання кредитного договору між Банком та Позичальником було укладено іпотечний договір № ZRSWGА00004264 від 29.02.2008, згідно з яким [PERSON] передав в іпотеку квартиру, що за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Спадщину прийняли його діти [PERSON] та [PERSON] , оскільки проживали за однією адресою на час смерті, хоча не оформляли своїх спадкових прав. [PERSON] після смерті батька, в квітні 2014, повідомила кредитора про смерть боржника. Протягом строку, визначеного ст. 1281 ЦК України вимоги до спадкоємців заявлені не були. Із претензією ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Бердичівської нотаріальної контори лише 16.10.2015. Сплив строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 28.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 21.10.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити, вважаючи позов безпідставним. В обгрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Банком було отримано наступні рішення суду: - рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 2-183/10 від 21.07.2010, яким з [PERSON] за кредитним договором № ZRSWGА00004264 від 29.02.2008 стягнуто на користь Банку заборгованість в сумі 74 888,70 грн; - рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.10.2012 справі № 0603/4637/12 за позовом АТ КБ ПриватБанк до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рахунок стягнення боргу за кредитним договором №\~ZRSWGА00004264 від 29.02.2008 звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] , в задоволенні вимог про зняття з реєстраційною обліку відповідачів Банку відмовлено; - рішення апеляційного суду Житомирської області від 29.01.2013, яким рішення Бердичівського районного суду змінено та ухвалено нове рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRSWGА00004264 від 29.02.2008 в розмірі 16 370,71 доларів США, що за курсом відповідно до офіційного курсу НБУ від 13.06.2012 складає 130 801 грн. 95 коп., вирішено звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , початковою вартістю 75 750 грн., шляхом її продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. На підставі цього рішення Банком також отримано рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 274/3421/13, яким з метою задоволення вимог іпотекодержателя за договором іпотеки № ZRSWGА00004264 від 29.02.2008 виселено [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] з предмету іпотеки: з квартири [ADDRESS] . Наголошує, що на даний час, зазначені рішення суду не виконані. Задоволення позовних вимог у вигляді припинення дії кредитного договору та припинення іпотеки при наявності невиконаних рішень, які є чинними, є грубим порушенням конституційних принципів щодо обов`язковості рішень суду та норми Закону України Про судоустрій та статус суддів в частині обов`язковості урахування судових рішень для інших судів. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження доводів позову про невідкладне повідомлення Банку про смерть позичальника [PERSON] . Свідчення позивача про обставини повідомлення Банку в 2014 про смерть позичальника як свідка є неналежним доказом, оскільки викликає сумнів в його достовірності. Окрім того, наголошує, що у зв`язку зі смертю спадкодавця, який був позичальником за кредитним договором та іпотекодавцем за договором іпотеки, відкрилася спадщина, яку прийняв позивач, перебравши на себе обов`язки іпотекодавця в межах вартості предмета іпотеки. На думку представника відповідача у такому випадку положення ст. 1281 ЦК України до спірних відносин не застосовуються, що свідчить про безпідставність позовних вимог. Окрім того, представник відповідача просить застосувати до позовних вимог строки позовної давності, який починається для позивача з моменту вступу в спадкові права, а саме з 2014. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача - адвоката Гуменюка О.В. надійшла заява про розгляд справи в йгого відсутності. Позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові. Представником відповідача, адвокатом Адаменко Т.С., 29.08.2023 подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить врахувати доводи, які викладені у відзиві та поясненнях Банку, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Одночасно, у вказаній заяві, на виконання вимог ухвали суду від 14.08.2023, відповідач повідомив, що свідоцтво про смерть клієнта [PERSON] приєднано до системи Банку 24.03.2014. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, проте відповідне поштове відправлення повернулось з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження 29.02.2008 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ZRSWGА00004264, за умовами якого він отримав кредит у poзмірі 11 100 доларів США зi сплатою відсотків за користування кредитом у poзмipi 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.02.2018. На забезпечення виконання кредитного договору між Банком та Позичальником, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено іпотечний договір № ZRSWGА00004264 від 29.02.2008, згідно з яким останні передали в іпотеку квартиру, що за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.07.2010 у справі №\~2-183/10, вирішено стягнути з [PERSON] користь ПАТ КБ «Приватанк» 74 888,70 грн. боргу за кредитним договором № ZRSWGА00004264 від 29.02.2008. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.10.2012 справі № 0603/4637/12 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до \~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставлене майно задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , ІПН [NUMBER] , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 130 801 грн. 95 коп. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №\~ZRSWGA00004264 від 29.02.2008 \~року звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 29.02.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком А.М. - трьохкімнатну квартиру, загальною площею 73,60 кв. м., житловою площею 45,80 кв. м., за [ADDRESS] , що належить їм на підставі свідоцтва права власності на житло, виданого 23.12.1996 року Бердичівською райдержадміністрацією Житомирської області, та на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідчених Бердичівською держнотконторою від 05.02.2008 року за реєстровим №1-154, №1-150, №1-152, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №1157 шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням початкової вартості предмета іпотеки 75 750 грн. 00 коп. Відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення та зняття з реєстраційного обліку. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 29.01.2013 рішення Бердичівського районного суду змінено та ухвалено нове рішення, яким вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRSWGА00004264 від 29.02.2008 в розмірі 16 370,71 доларів США, що за курсом відповідно до офіційного курсу НБУ від 13.06.2012 складає 130 801 грн. 95 коп., звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , початковою вартістю 75 750 грн., шляхом її продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. В решті рішення суду залишено без змін. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.10.2013 у справі №\~274/3421/13-ц, вирішено виселити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з квартири [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено претензію кредитора від 06.10.2015 до Бердичівської державної нотаріальної контори, яку остання отримала 16.10.2015. Листом № 3810/02-14 від 16.12.2021 Бердичівська державна нотаріальна контора повідомила усіх компетентних органів про те, що заведено спадкову справу за №\~485/2015 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , згідно якої спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] . Листом № 3858/02-14 від 23.12.2021 Бердичівська державна нотаріальна контора повідомила [PERSON] про те, що заведено спадкову справу від 16.10.2015 за №\~485/2015 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , згідно Претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк», яка надійшла 16.10.2015. В судовому засіданні, 02.02.2023, допитана у якості свідка, позивач пояснила, що [INFO] помер її батько, приблизно через 2-3 дні після поховання вона, з метою повідомлення про смерть боржника, принесла до відділення Банку копію свідоцтва про смерть батька. На виконання\~вимог ухвали\~суду від\~14.08.2023,\~відповідач повідомив,\~що свідоцтво\~про смерть\~клієнта [PERSON] \~приєднано до\~системи Банку 24.03.2014. ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. За частиною першою статті 575 ЦК України та частиною першою статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. За частиною першою статті 575 ЦК України та частиною першою статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] стверджувала, що зобов`язання за договором кредиту та договором іпотеки припинилися, оскільки кредитор у строки, визначені статтею 1281 ЦК України, не пред`явив вимоги до спадкоємця боржника. За правилами статті 1281 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (частина перша статті). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга статті). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частина третя статті). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта статті). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) зазначила, що оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою (пункт 39). Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не є тотожним поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (пункт 40). Відтак визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними (відмінними) строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість сплив позовної давності не виключає наявності у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін (пункт 41). Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань (пункт 44). Такі висновки Велика Палата Верховного Суду підтримала у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (провадження № 14-49цс19) (пункт 69.5), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) (пункт 39), від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) (пункт 27), від 03 листопада 2020 року у справі №\~916/617/17 (провадження № 12-48гс20) (пункт 99). У пунктах 115-117 постанови від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «115. Водночас стаття 1281 Цивільного кодексу України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 495/1933/15-ц). 116. Рішення суду про стягнення збитків підтверджує існуюче грошове зобов`язання, адже характер та обсяг прав і обов`язків його сторін залишається незмінним, додається лише безпосередня можливість примусового виконання зобов`язання. До моменту здійснення такого виконання відповідне зобов`язання продовжує існувати. 117. За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає, що звернення кредитора безпосередньо до суду, зокрема, із заявами про процесуальне правонаступництво та (або) про заміну сторони виконавчого провадження слід розглядати як пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця боржника в порядку статті 1281 ЦК України». Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідач дізнався про смерть боржника 24.03.2014, про що останнім було повідомлено суд, та вказане узгоджується з поясненнями позивача, допитаної як свідка у судовому засіданні. Натомість ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено претензію кредитора лише 06.10.2015 до Бердичівської державної нотаріальної контори, яку остання отримала 16.10.2015, тобто з пропуском строків, визначених частиною другою статті 1281 Цивільного кодексу України у редакції, чинній на момент смерті боржника, за якою кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Водночас, заперечуючи проти позову, зокрема і з підстав наявності невиконаних рішень судів, відповідачем не надало доказів, що стягувач звертався до суду із заявою про заміну сторони боржника у виконавчому листі з виконання рішень судів про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZRSWGА00004264 від 29.02.2008, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, а тому невиконання рішень судів про стягнення заборгованості з [PERSON] не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про припинення зобов`язань за договором кредиту та договором іпотеки, оскільки кредитор не вчинив необхідних дій з метою залучення правонаступника боржника та стягнення з нього суми заборгованості. Так само матеріали справи не містять доказів, що кредитор звертався до державного/приватного виконавця з метою примусового виконання рішень судів. Велика Палата Верховного Суду у пункті 27 постанови від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) звернула увагу, що внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (статті 608, 609, 1219 ЦК України). Зобов`язання припиняється і тоді, коли правовідношення допускає правонаступництво, боржник був замінений правонаступником, але до останнього кредитор не заявив вимогу у визначений законом строк (висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 598 і частини четвертої статті 1281 ЦК України, сформульований у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (пункти 5962), від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (пункт 69.5), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 39)). Підсумовуючи, оскільки кредитор не пред`явив вимогу спадкоємцю боржника у строки, визначені у статті 1281 ЦК України, не звертався до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), невиконання спадкоємцем рішення суду про стягнення заборгованості із спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про припинення зобов`язань відповідно до правила частини четвертої статті 1281 ЦК України. Суд звертає увагу, що, враховуючи конструкцію та зміст статей 12811282 ЦК України, перехід зобов`язань померлого спадкодавця до його правонаступників відбувається за умови своєчасного (протягом строків, визначених у статті 1281 цього Кодексу) звернення кредитора спадкодавця до його спадкоємців з відповідними вимогами. Виходячи зі частини другої статті 1282 ЦК України спадкоємець померлого боржника, за загальним правилом, не є його універсальним та повним наступником у всіх зобов`язаннях, оскільки за будь-яких умов (навіть своєчасного пред`явлення вимоги кредитором до спадкоємців померлого боржника) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Суд врахував,\~що у\~справі,\~яка розглядається\~за життя\~боржника суд\~ухвалив рішення\~про стягнення\~з нього\~заборгованості за\~кредитним договором,\~про звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~-\~квартиру,які не були виконані позичальником за життя. Про смерть боржника кредиторові стало відомо 24.03.2014, а пред`явив\~свої вимоги\~до спадкоємців, 06.10.2015, звернувшись з претензією до Бердичівської державної нотаріальної контори, яку остання отримала 16.10.2015, проте на момент звернення спадкоємця боржника до суду з позовом відповідно до правил статті 1281 ЦК України кредитор так і не вчинив дій щодо заміни сторони виконавчого провадження, а тому спадкоємець боржника вправі звернутися до суду з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора до нього з метою усунення правової невизначеності у спірних правовідносинах. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що зобов`язання за кредитним договором та іпотека припинилися у зв`язку з непред`явленням кредитором у строки, встановлені статтею 1281 ЦК України, вимоги до спадкоємців боржника, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо клопотання відповідача про застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд зазначає наступне. Твердження відповідача про те, що позивач пропустив позовну давність Суд вважає безпідставним, оскільки позовна давність до спірних правовідносин не застосовується, адже існування зобов`язань та заборони на відчуження квартири, які стосуються предмета спору, мають триваючий характер, а тому позивач може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права весь час, поки триває порушення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про застосування до позовних вимог строку позовної давності задоволенню не підлягає. V. Розподіл судових витрат На підставі\~ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial