Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

У квітні 2023 року позивач пред`явила через суд зазначений позов до відповідача в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у період з листопада 1998 року перебувала у цивільному шлюбі із відповідачем, який у подальшому 05 грудня 2003 року був зареєстрований органом державної реєстрації актів цивільного стану, однак 21 червня 2011 року шлюб між сторонами за рішення суду розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , яка є дитиною з інвалідністю з народження. З моменту народження і по теперішній час позивач разом зі своєю донькою проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , виховує дитину та намагається максимально забезпечити належний рівень її життя, лікування та підтримки її здоров`я, необхідний рівень її фізичного, духовного, морального, розумового і соціального розвитку дитини. В той же час, відповідач участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться її життям, здоров`ям, успіхами у навчанні, морально не підтримує та матеріально не забезпечує дитину, тоді як у дитини встановлено діагноз вітальний прогноз і прогноз для захворювання несприятливий та [PERSON] визнано дитиною з інвалідністю, внаслідок чого вона потребує особливого догляду і уваги та до теперішнього часу проходить навчання в НВК № 148. [PERSON] закінчила музичну школу по класу фортепіано та акордеон. Всі музичні інструменти позивач придбала самостійно, а також всі витрати за навчання в музичній школі здійснені за рахунок позивача. Позивач зазначає, що з 2005 року сумісне проживання з відповідачем стало нестерпним, оскільки після народження доньки [PERSON] відповідач став дуже агресивним. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , що стягуються з нього за рішенням суду у примусовому порядку, та має заборгованість по сплаті аліментів, що також свідчить про байдужість відповідача до своєї доньки і про ухилення від батьківського обов`язку по утриманню доньки, за що відповідач притягався до адміністративної відповідальності, однак не дивлячись на вказані обставини відповідач все одно продовжує ухилятися від сплати аліментів. Отже, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , ухиляється від їх виконання, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, не спілкується з донькою, не приймає участі в її вихованні, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання донькою освіти, тоді як вихованням та утриманням дитини і створенням всіх належних умов для існування та розвитку дитини займається виключно позивач, а тому остання просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2023 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності у підготовчому засіданні проведена її підготовка без виникнення процесуальних ускладнень проте з потребою у витребуванні доказів та сприянні в поданні доказів позивачу. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2023 року від органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради витребувано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] . Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, та, будучи належним чином неодноразово повідомленим про час і місце розгляду справи судовими повістками, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача за правилами ст. ст. 280, 287, 288 ЦПК України справа підлягає розглядові судом в заочному порядку. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2023 року підготовче засідання закрите і справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Окрім цього, 13 липня 2023 року органом опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради суду надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані учасниками письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, проте рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2011 року, що набрало законної сили 02 липня 2011 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Дніпропетровськ, про що Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі народжень вчинений актовий запис № 474 та 06 грудня 2005 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] , копія якого наявна в матеріалах справи. Згідно цього свідоцтва батьками [PERSON] зазначаються [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). За рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-2408/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11 травня 2011 року до повноліття дитини. На виконання вказаного рішення 04 липня 2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист, який позивачем [PERSON] пред`явлено до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та згідно розрахунку заборгованості при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2408/11 від 04 липня 2011 року станом на 31 січня 2023 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 221 084,68 грн. (а.с. 11). Окрім цього, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2019 року, що набрало законної сили, у справі № 203/1770/19 (провадження № 2/0203/861/2019) з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] , з якою проживає дитина з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 16 травня 2019 року та на строк до 28 листопада 2023 року. На виконання вказаного рішення 28 серпня 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист, який позивачем [PERSON] пред`явлено до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та згідно розрахунку заборгованості ВП № 60214515 станом на 31 січня 2023 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 44 483,75 грн. (а.с. 12). У зв`язку із несплатою аліментів рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року, що набрало законної сили, у справі № 203/1668/19 (провадження № 2/0203/842/2019) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто пеню за не сплату аліментів за період з грудня 2013 року по квітень 2019 року в сумі 24 343,36 грн., та на виконання зазначеного рішення 30 жовтня 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лис, який позивачем [PERSON] пред`явлено до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби (а.с. 13, 18, 30). З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня [PERSON] є дитиною інвалідом з дитинства та їй встановлено діагноз вітальний прогноз і прогноз для захворювання несприятливий. Згідно наданої інформації МОЗ України від 23 квітня 2013 року [PERSON] потребує особливого догляду і уваги, та до теперішнього часу за інформацією Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 148» «Спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (Ясла-садок) «Планета Щастя» Дніпровської міської ради від 28 червня 2023 року № 121 [PERSON] навчається у зазначеному закладі з 03 вересня 2012 року за індивідуальною формою навчання (педагогічний патронаж) всі питання щодо влаштування, навчання [PERSON] вирішувала мати [PERSON] . Впродовж навчання в цьому закладі мати цікавилася навчанням дитини, її розвитком, успіхами, емоційним станом, тоді як відносно батька [PERSON] [PERSON] інформація відсутня та останній навчальний заклад не відвідував (а.с. 22, 23, 27, 29). Відповідно до довідки Дніпровської дитячої музичної школи № 3 «Артдебют» Дніпровської міської ради Никифорова Анастасія навчалася у зазначеному закладі з 2011 по 2021 роки та закінчила цей заклад по класу фортепіано та акордеон (а.с. 28). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 4703 від 20 червня 2023 року неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . 11 липня 2023 року розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради Клюєвим Артемом № 179-р затверджено висновок органу опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі заяви [PERSON] , а також розглянутих наданих документів, з урахуванням витягу із протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 05 липня 2023 року та введення на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, орган опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 71, 72, 73-74). Вказаний висновок суд вважає належним та допустимим доказом, з огляду на те, що останній складений і затверджений уповноваженою особою, відповідає вимогам до форми і змісту, і такого висновку визначений відповідний орган дійшов за результатами розгляду колегіальним органом комплексу обставин, які мають істотне значення для прав та інтересів дитини. При цьому, жодних доказів на підтвердження виконання відповідачем, як батьком, своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] , відповідачем суду не надано, та такі в матеріалах справи відсутні. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.9 вказаної Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У ст. 150 СК України (ч.1, 3) встановлені обов`язки батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктами 2 та 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до роз`яснень, даних в п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. З аналізу наведених норм матеріального права слідує, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, і ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші заходи впливу виявились безрезультатними, і змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Звідси, пред`явленню позову про позбавлення батьківських прав передує велика профілактична, попереджувальна робота з неблагополучними батьками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батько, мати ухиляються від їх виконання, що таким буде лише за встановлення його впертого та систематичного, незважаючи на всі міри попередження, продовження невиконання свого батьківського обов`язку. Судом встановлено, підтверджено наданими матеріалами що відповідач у вихованні та лікуванні дитини [PERSON] участі не приймає, матеріально її не забезпечує, про що свідчать довідки про заборгованість по сплаті аліментів, а також притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за несплату аліментів і розпочате кримінальне провадження за фактом несплати аліментів (а.с. 19, 20, 21), не цікавиться її станом здоров`я та не вчиняє дій по влаштуванню побуту та належних і необхідних умов, потрібних для розвитку дитини, зв`язок з дитиною не підтримує. Відтак, оскільки обов`язок щодо виховання кожної дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, враховуючи встановлення судом обставин того, що відповідач, будучи батьком неповнолітньої [PERSON] , не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує зі свого боку необхідного харчування, одягу, лікування і медичного нагляду, що з урахуванням віку та стану здоров`я доньки вкрай негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для належного проживання у приміщенні квартири, суд, зазначені обставини в своїй сукупності розцінює як умисне ухилення від виховання дитини, зважаючи на свідоме нехтування батьківськими обов`язками відповідачем, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та доцільноті позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . В той же час, позивач, який є матір неповнолітньої [PERSON] забезпечує належні умови для проживання та навчання останньої, піклується про її стан здоров`я, цікавиться її успіхами у школі, займається культурним розвитком дитини. Одночасно суд відзначає, що за умов зміни (виключення) обставин, які стали підставою позбавлення батьківських прав, при додержанні порядку, встановленого ст. 169 СК України відповідач має право звернутися з позовом про поновлення його батьківських прав відносно його доньки. Отже, суд дійшов висновку, що після позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки, остання отримуватиме все необхідне для фізичного та духовного розвитку та буде перебувати під надійною опікою з боку позивача, яка забезпечує і надалі забезпечуватиме належні умови для виховання неповнолітньої [PERSON] . За правилами ст. 141 ЦПК України з урахуванням результату розгляду справи судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки позивач при зверненні з позовом до суду на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved