Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] вказавши, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем 16.09.2018 року було укладено кредитний договір № 2020556733, який є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач карткою скористалась, отримавши кошти, але умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 45342,60 гривень, судові витрати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року провадження по справі відкрите, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві просив суд розглянути справу за їх відсутності. Позов просить задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилась, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 16.09.2018 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2020556733, який є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Відповідно до кредитного договору № 2020556733, відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10967,00 гривень. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконувала, в результаті чого станом на 16.09.2018 року виникла заборгованість в загальній сумі 45342,00 гривень, з яких: 33000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 12342,60 гривень - заборгованість за відсотками. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. При укладанні договору, сторони керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом за ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved