Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 50) просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з моменту подання позову та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Ухвалою судді від 18.05.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, позивач уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, а відповідач не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог (а.с. 50, 54). Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7), який згідно довідки про склад сім`ї Великорацького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області №433 від 13.04.2023 проживає разом з матір`ю (а.с. 14). Також судом встановлено, що малолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги, однак відповідач, як батько дитини, в теперішній час даної допомоги на його утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені в ст. 181 СК України, за змістом ч. 3 якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих учасниками справи доказів. Таким чином, враховуючи заявлений позивачем розмір аліментів, зважаючи на рівність обов`язків обох з батьків брати участь в утриманні дитини, а також беручи до уваги визнання відповідачем заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved