Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки і піклування Красилівської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з травня 2007 року сторони проживали у цивільному шлюбі. Від спільного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] . Одразу після народження сина вони розійшлися та стали проживати окремо. З народження дитини відповідач своїм сином не цікавиться, не приїжджав до нього, всю відповідальність за виховання сина поклав на неї, не телефонує і не повідомляє про своє місцезнаходження. Вона сама піклується про дитину та самостійного його утримує. Відповідач, як батько, не приймає участі в утриманні своєї дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання. На даний час вона тимчасово не працює, проживає разом із сином, оформлена за ним по догляду як малозабезпечена сім`я, утримує дитину за рахунок ведення домашнього господарства. Однак це не дозволяє в повній мірі забезпечити матеріальний добробут дитини. Інших видів доходу вона не має. Тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їхнього сина [PERSON] . Ухвалою суду від 13 квітня 2023 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 11 травня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання 17 серпня 2023 року позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, наполягає на його задоволенні, справу просить слухати у її відсутності. Разом з тим, будучи присутньою в попередніх судових засіданнях пояснила, що відповідач майже від народження сина не цікавиться ним, не спілкується, не здійснює його виховання та належне забезпечення, усі обов`язки по вихованню, навчанню та належному матеріальному забезпеченні здійснює вона, хоча жодних перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків вона не чинить. Відповідач у судове засідання в чергове не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та не заперечує щодо його задоволенні, справу просить слухати у його відсутності. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Красилівської міської ради у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій раніше поданий висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримує, справу просить слухати у її відсутності. Допитаний у судовому засіданні 20 червня 2023 року в присутності психолога неповнолітній [PERSON] пояснив, що на даний час йому 13 років, про нього піклувалась раніше і піклується лише мати, батька він не бачив і не зустрічався. В садочок та в школу він жодного разу не приходив, з днем народження його не вітав. Останнім часом він бачить батька, оскільки вони поряд проживають, але він не спілкується і не проявляє ініціативи в спілкуванні. Коли почалася війна, батько до нього не дзвонив, не спілкувався. Зазначив, що вважає, що розуміє значення позбавлення батьківських права і вважає, що для цього є всі підстави і це його особиста думка, не навіяна матір`ю, оскільки навіть при тому, що батьки розійшлись, батько мав можливість хоч спілкуватись із ним. Практичний психолог в судовому засіданні пояснила, що дитина надавала пояснення в судовому засіданні добровільно, розуміла всі запитання, будь-якого впливу зі сторони суду, учасників процесу не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 06 червня 2023 року пояснила, що вона є сусідкою по будинку, де проживає [PERSON] разом із сином [PERSON] . Їхні діти дружать з народження, разом ходили в садочок, на даний час продовжують підтримувати дружні стосунки, ходять в гості один до одного, святкують разом дні народження, тобто спілкуються часто і близько. Батька дитини - [PERSON] за весь час підтримання дружніх відносин із [PERSON] , не бачила. Пам`ятає, коли сторони проживала разом, то постійно сварилися, мабуть через гроші, бо [PERSON] ніде не працював. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 06 червня 2023 року пояснила, що вона є класним керівником та вчителем [PERSON] , веде його клас з 5 класу. Вона, як вчитель і як класний керівник, жодного разу не бачила батька, останній не проходив до школи, не цікавився, як навчається його син. Батьківські збори проходять кожного семестру, однак на них приходить тільки мама - [PERSON] . Дитина замкнута, нормально навчається, у шкільному житті не бере ніякої участі. На початку 5 класу з батьками учнів та учнями була бесіда, на яку з`явилася [PERSON] , [PERSON] не було. З розмови їй стало відомо, що батько з дитиною не проживає та життям дитини не цікавиться. [PERSON] повідомив, що він не спілкується з батьком, хоча той живе поруч, зазначав, що в нього навіть немає номеру телефону батька. При розмові йому болісно чути слова «тато». Суд, враховуючи пояснення позивача, показання свідків, думку дитини [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 вересня 2009, виданим відділом РАЦС Красилівського РУЮ Хмельницької області. Відповідно до довідки № 832 від 14 березня 2023 року, виданої Красилівською міською радою, [PERSON] зареєстрований за адресою в [ADDRESS] , разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Згідно довідки № 02-15/35 від 14 березня 2023 року Красилівського ліцею, батько контакту зі школою, де навчається [PERSON] , не підтримує, із класними керівниками не спілкується. Відповідно до висновку від 02 травня 2023 року служби у справах дітей Красилівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, умовами застосування такої міри відповідальності як позбавлення батьківських прав є: 1) здійснення батьком (матір`ю) правопорушення, передбаченого ст. 164 СК; 2) наявність вини в діях батька (матері); 3) батько (мати) володіють повною цивільною дієздатністю; 4) дитина не досягла повноліття. Зазначені умови для позбавлення батьківських прав мають існувати одночасно. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Органом опіки та піклування надано висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] через його передчасність, зокрема ставилось питання про можливу зміну поведінки відповідача по відношенню до дитини. Разом з тим, після повно, всебічно та об`єктивно встановлених обставин справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, та враховуючи, що відповідач свідомо, без будь-якого примусу не заперечував щодо задоволення позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина, оскільки останній з моменту припинення відносин із позивачкою [PERSON] , тобто з кінця 2009 року не приймає участі в житті дитини, якому вже на даний час 13 років, не здійснює його виховання, не піклується про його фізичний та моральний розвиток, хоча це є хлопчик-підліток, що особливо важливо для його розвитку і становлення як чоловіка, не має жодного зв`язку із дитиною, що в умовах сучасних можливостей для комунікації свідчить про його свідоме ухилення та небажання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та розвитку дитини, а тому суд приходить до висновку, що така поведінка відповідача є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав, навіть за умови сплати останнім аліментів. При цьому судом враховується, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу та допускається при наявності вини в його батька/матері, які належно не виконують своїх батьківських обов`язків. Суд роз`яснює, що згідно ч. 1 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 грн. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved