Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій просила змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів, який Згурівський районний суд Київської області встановив своїм рішенням від 19.02.2016, що стягуються з відповідача [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , на користь позивача - [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , на користь позивача - [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів платника щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Згурівський районний суд Київської області рішенням від 19.02.2016 задовольнив її вимоги та постановив стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн щомісяця, починаюячи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ухвалою суду від 28.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Рішенням від 19.02.2016 у справі № 365/44/16-ц, номер провадження 2/365/71/16, Згурівський районний суд Київської області постановив стягнути із [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя [ADDRESS] , зареєстрованого в [ADDRESS] , працездатного, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , жительки [ADDRESS] , зареєстрованої в [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн щомісячно, починаючи з 29 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 01.03.2016 (а.с. 6-7). Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Аналогічний правовий висновок зроблений також Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 04.03.2020 року в справі №682/3112/18). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. П.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи рішення про зміну способу стягнення аліментів, суд виходить з того, що визначення способу стягнення аліментів є прерогативою того з батьків, з ким проживає дитина, в даному випадку позивача. Позивачем доведено необхідність зміни способу стягнення аліментів, стягнутих згідно із рішенням суду у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн, на розмір аліментів, визначений у частці від заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України, приймаючи рішення про задоволення позову, суд виходить з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Положення ст. 191 СК України в даному випадку не підлягають до застосування, оскільки не стосуються присудження аліментів у зміненому розмірі. Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на вищезазначене, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved