Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «КОМІНБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором про іпотечний кредит №3.08052470.х від 22 травня 2008 року, права за яким відступлено відповідно до Договору про відступлення права вимоги №22/09-1 від 22 вересня 2021 року, в розмірі 3\~396,71 доларів США 71 центів, з яких: -строкова заборгованість за кредитом 1\~307,10 доларів 10 центів; -прострочена заборгованість за кредитом 1\~737 доларів США 33 центи; -строкова заборгованість за відсотками 22 долари 81 центів; -прострочена заборгованість за відсотками 329 доларів 47 центів. Також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2\~684 гривень Свої вимоги мотивував тим, що 22 травня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №3.08052470.х, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 20\~000 доларів США на строк користування 180 місяців, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за його користування в розмірі 9,99% річних, виходячи з 360 календарних днів у році та 30 днів у місяці, здійснити інші платежі за кредитом, у встановлених кредитним договором розмірах і строках і виконати свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Пунктом 3.1 Кредитного договору сторони передбачили, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на день сплати поточної заборгованості за кредитом, виходячи із залишку заборгованості основної суми за кредитом, згідно п.1.1. Договору. Платежі з погашення суми та процентів кредиту здійснюються у вигляді щомісячного платежу, сума якого складає 214 доларів США 80 центів. У відповідності до п.4.5 Кредитного договору у разі порушення позичальником основного зобов`язання або обов`язків за кредитним договором Банк направляє на адресу позичальника рекомендованим листом письмову вимогу про усунення порушення та виконання порушеного зобов`язання з письмовим попередженням про стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. 21.09.2015 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та відповідачем було укладено Додатковий договір до Договору про іпотечний кредит №3.08052470.х від 22 травня 2008 року. 04.09.2020 року між ПАТ «Платинум Банк», який є правонаступником ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір №401 про відступлення прав вимоги за кредитним договором, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки фізичних осіб. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В. за №2172, відповідно до умов якого Банк відступив товариству як новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатках №1 та №2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами тощо. 22.09.2021 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та АТ «КОМІНБАНК» було укладено Договір №22/09-1 про відступлення права вимоги, відповідно до змісту якого товариство відступило позивачу право вимоги до відповідача. 24.09.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача рекомендований лист, яким позивач повідомив відповідача про укладення Договору відступлення. 27.07.2022 року позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача надіслано повідомлення-вимогу №09.1/2389 щодо погашення заборгованості, яке не було отримано відповідачем з причин, незалежних від позивача та лист повернуто позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відповідачем порушено зобов`язання щодо повернення кредиту, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість у загальному розмірі 3\~396 доларів США 71 центів, з яких: строкова заборгованість за кредитом 1\~307,10 доларів 10 центів, прострочена заборгованість за кредитом 1\~737 доларів США 33 центи, строкова заборгованість за відсотками 22 долари 81 центів, прострочена заборгованість за відсотками 329 доларів 47 центів. В подальшому представником позивача подано до суду заяву про зменшення розміру позоних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про іпотечний кредит №3.08052470.х від 22 травня 2008 року у розмірі 3\~196 доларів США 69 центів, з яких строкова заборгованість за кредитом 1\~094,32 дол.США, прострочена заборгованість за кредитом 1\~950,11 дол. США, строкова заборгованість за відсотками 20,28 дол.США, прострочена заборгованість за відсотками 131,98 дол.США. Також просить стягнути судовий збір у розмірі 2684 гривні. В обґрунтування заяви зазначив, що відповідачем 14.04.2023 року було частково погашено заборгованість по кредиту в розмірі 222,83 дол.США та станом на 30.05.2023 року у відповідача перед позивачем залишається заборгованість в розмірі 3196,69 дол.США. Ухвалою судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 02.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.08.2023 року проведено заочний розгляд даної справи\~згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, дійшов наступного. Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч.1, 3\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 22 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний Іпотечний Банк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №3.08052470.х, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 20\~000 доларів США на строк користування 180 місяців, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за його користування в розмірі 9,99% річних, виходячи з 360 календарних днів у році та 30 днів у місяці, здійснити інші платежі за кредитом, у встановлених кредитним договором розмірах і строках і виконати свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Пунктом 3.1 Кредитного договору сторони передбачили, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на день сплати поточної заборгованості за кредитом, виходячи із залишку заборгованості основної суми за кредитом, згідно п.1.1. Договору. Платежі з погашення суми та процентів кредиту здійснюються у вигляді щомісячного ануітетного (рівномірного) платежу. Сума щомісячного ануітетного платежу за цим Договором, що включає в себе частину суми Кредиту та нарахованих за місяць процентів становить 214 доларів США 80 центів. Погашення відповідної частини Кредиту та сплата нарахованих процентів за його користування здійснюється відповідно до умов зазначених в статті 9 цього Договору шляхом договірного списання Кредитором коштів з поточного рахунку позичальника щомісячно 21 числа кожного календарного місяця в порядку та в сумах, передбачених цим Договором, при цьому до настання строків погашення відповідної частини Кредиту та сплати нарахованих процентів за його користування, позичальник зобов`язується поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу кредитора (чи перерахування з іншого власного банківського рахунку) у сумі не менш суми чергового ануітетного платежу, згідно з цим Договором (п.3.2 Договору). Якщо позичальник не поповнив свій поточний рахунок у валюті кредиту згідно умов пункту 3.2 цього Договору, погашення кредиту та сплата процентів, включаючи прострочену суму кредиту та нарахованих процентів за його користування, здійснюватимуться позичальником шляхом внесення через касу кредитора чи перерахування з іншого власного банківського рахунку готівкових коштів із забезпеченням їх надходження на поточний рахунок позичальника, відкритий в ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» протягом операційного часу, але не пізніше 16:00 в день погашення (п.3.3 Договору). У відповідності до п. 4.5. Кредитного договору, у разі порушення Позичальником основного зобов`язання або обов`язків за Кредитним договором направляє на адресу Позичальника рекомендованим листом письмову вимогу про усунення порушення та виконання порушеного зобов`язання з письмовим попередженням про стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. В подальшому 21 вересня 2015 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний Іпотечний Банк» та Відповідачем було укладено Додатковий договір до Договору про іпотечний кредит № 3.08052470.x від 22 травня 2008 року, відповідно до умов якого з метою здійснення реструктуризації заборгованості за кредитним договором сторони домовились змінити порядок погашення заборгованості за кредитом та нарахованих процентів за користування кредитом, а саме починаючи з 21.09.2015 року по 21.02.2016 року позичальник щомісячно сплачує щомісячний платіж в сумі 100 дол.США, а починаючи з 21.03.2016 року і до кінця строку користування кредитом позичальник щомісячно сплачує ануїтетний платіж, який складається з частини заборгованості за кредитом, розмір якої визначений в Графіку повернення кредиту та сплати процентів, нарахованих за попередній місяць процентів та частина процентів, нарахованих та не сплачених протягом періоду, визначеного в п.1.1 цього Додаткового договору. Пунктом 2 Додаткового договору передбачено, що сторони домовились внести зміни до кредитного договору, а саме розмір суми щомісячного платежу за цим Договором визначається сторонами в Графіку повернення кредиту та сплати процентів, який викладено в Додатку №1 до Договору та є його невід`ємною частиною та Графік повернення кредиту та сплати процентів викладено у новій редакції у Додатку №1 до цього Додаткового договору. 04.09.2020 року між ПАТ «Платинум Банк», який є правонаступником ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір №401 про відступлення прав вимоги за кредитним договором, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки фізичних осіб, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В. за №2172, відповідно до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» як новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатках №1 та №2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами тощо, зокрема і щодо відповідача у даній справі. 22.09.2021 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та Акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк», правонаступником якого є АТ «КОМІНБАНК» було укладено Договір №22/09-1 про відступлення права вимоги, відповідно до змісту якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу право вимоги до відповідача у даній справі. 24.09.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача рекомендований лист, яким повідолено про укладення Договору відступлення. 27.07.2022 року позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача надіслано повідомлення-вимогу №09.1/2389 щодо погашення заборгованості. Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд дійшов таких висновків. Зобов`язальні відносини, як і інші цивільні правовідносини, виникають з обставин, визначених законом як юридичні факти. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з абз.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. [PERSON] \~прийняті на\~себе зобов`язання\~щодо своєчасного\~повернення кредитних\~коштів не\~виконав,\~в обумовлені\~строки кредитні\~кошти за\~договором іпотечного\~кредиту не\~повернув,\~у зв`язку\~із чим\~в боржника\~виникла заборгованість\~з погашення\~отриманого кредиту\~в розмірі 3\~196 доларів США 69 центів, з яких строкова заборгованість за кредитом 1\~094,32 дол.США, прострочена заборгованість за кредитом 1\~950,11 дол. США, строкова заборгованість за відсотками 20,28 дол.США, прострочена заборгованість за відсотками 131,98 дол.США. Також просить стягнути судовий збір у розмірі 2684 гривні, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Крім того, до суду разом з позовною заявою позивачем надані виписки по особовому рахунку позичальника за період, за який кредитор просить стягнути з\~\~нього заборгованість. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, визначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконання за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Крім того, пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладені вище положення, що регулюють спірні правовідносини, а також виходячи зі змісту укладених договорів, відповідач відповідає перед новим кредитором у зобов`язанні позивачем у даній справі за невиконання своїх договірних зобов`язань. За приписами ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. За таких обставин, оцінюючи зібрані\~по справі\~докази в\~їх сукупності\~та співставленні,\~належності,\~допустимості,\~достовірності кожного\~доказу окремо,\~а також\~їх достатності\~та взаємному\~зв`язку,\~враховуючи те,\~що відповідачем\~не було\~належним чином\~виконано умови\~кредитного договору, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved