Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій просить зменшити розмір встановлених судом аліментів, які стягуються на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] до розміру не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до її повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01.12.2021 року по справі №363/3151/21 було вирішено стягнути щомісячно із нього на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі який становить один розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 липня 2021 року до її повноліття, тобто до [INFO] . Позивач враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», починаючи з 30 липня 2021 року, на виконання рішення суду від 01.12.2021 року, сплачує аліменти в такому розмірі: З 30.07.2021 року по 30.11.2021 року - 2 510 грн. З 01.12.2021 року по 31.12.2021 року-2 618 грн. З 01.01.2022 року по 30.06.2022 року - 2618 грн. З 01.07.2022 року по 30.11.2022 року -2 744 грн. Зазначив, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача, через війну в Україні, в нього значно погіршився його матеріальний стан - роботодавець ТОВ «ЄВРОТЕХНОЛОГІЇ ГРУП» значно скоротив розмір його заробітної плати. Наразі його доходи становлять розмір мінімальної заробітної плати. Дана обставина підтверджується його довідкою про доходи. Він вже пів року знаходиться без будь-яких засобів для існування. Отримані кошти після всіх відрахувань не забезпечують навіть елементарних потреб у харчуванні. Також зазначив, що в нього ніколи не було умисних намірів не забезпечувати свою дитину. Донька [PERSON] повністю перебуває на його утриманні, він самостійно, без участі колишньої дружини, купує їм продукти харчування, сплачує за розвиваючі гуртки, купує речі, іграшки, оплачує відпочинок своєї дитини. Вказав на ту обставину, що він відсутній в Реєстрі боржників, оскільки до війни добровільно сплачував аліменти на утримання моєї дитини. Однак, через активні бойові дії в березні та квітні його роботодавець не виплатив вчасно заробітну плату, крім того, суттєво її зменшив, через що утворилась невелика заборгованість за два місяці, яка вже повністю погашена. Крім того, просив суд врахувати, що розмір аліментів, що він зараз сплачує [PERSON] , поставили його у скрутне матеріальне становище, оскільки на даний час кошти, що він отримує від трудової діяльності, менші за прожитковий мінімум і не покривають його витрати навіть на елементарні потреби у харчуванні. На даний час достатнього заробітку (доходу) він не має, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. 12 травня 2023 року до суду надійшов відзив на позову заяву від представника відповідача адвоката Фесенка А.Л., в якому просить суд прийняти рішення, яким у задоволенні [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів - відмовити, оскільки вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. З наданої позивачем довідки вбачається, що він отримує стабільну заробітну плату в розмірі від 10 до 14 тис. гривень щомісячно за виключенням травня - серпня місяця 2022 року. Отже отримання заробітної плати за декілька місяців в меншому розмірі ніж за попередні місяці, не може свідчити про значні зміни в матеріальному становищі платника. Слід звернути увагу суду на те, що позивач приховує отриманий ним розмір заробітної плати за жовтень-грудень 2022 року та 2023 рік. Сплата аліментів позивачем у визначеному судом розмірі (прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини (2744 грн.), який проживає у м. Вишгород (місто - супутник м. Києва у власній квартирі - новобудова з сучасним ремонтом (спільна часткова власність з відповідачкою), має в користуванні легковий автомобіль, за допомогою якого може утримувати додатковий заробіток (таксі), не є надмірним тягарем для позивача, а його зменшення не відповідає інтересам дитини. Ухвалою суду від 26 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з наведених у позові підстав. Зазначив, що коли дружина з донькою приїжджають до України, вони проживають спільно та дитина перебуває на його утриманні. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити з наведених у відзиві підстав. Зауважив, що на початку війни відповідач виїхала за кордон з дитиною, яка повністю перебуває на її утриманні. В Україну за час війни приїжджала лише декілька разів на короткий період. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суд Київської області від 01.12.2021 року ухвалено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в мінімальному рекомендованому розмірі, який становить один розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 липня 2021 року до її повноліття, тобто до [INFO] . Як вбачається з довідки про доходи від 21 жовтня 2022 року [PERSON] з 01 листопада 2018 року працює в ТОВ «Євротехнології Груп» на посаді виконавця робіт загальна сума доходу [PERSON] за період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року з урахування сплачених аліментів становить 82 018,03 грн. Як вбачається з долученої довідки про доходи від 14 грудня 2022 року виданої директором ТОВ «Євротехнології Груп» загальна сума доходу [PERSON] за період з червня 2022 року по листопад 2022 року з урахування аліментів становить 20 151, 25 грн. Крім того, як вбачається з долученої довідки про доходи від 07 березня 2023 року виданої директором ТОВ «Євротехнології Груп» за січень 2023 року позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 9157,01 грн., після відрахувань податків та зборів а також сплати аліментів виплачено 4538,39 грн. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Згідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому необхідно зауважити, що зміна розміру аліментів відповідно до ч.1 ст.192 СК України, можлива за умови значної зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків. Тобто, ці обставини повинні виникнути у платника або одержувача аліментів після того, як обов`язок по сплаті аліментів був раніше встановлений судом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача, через війну в Україні, в нього значно погіршився його матеріальний стан - роботодавець ТОВ «ЄВРОТЕХНОЛОГІЇ ГРУП» значно скоротив розмір його заробітної плати. Однак як вбачається з долучених позивачем довідок про доходи, заробітна плата позивача має мінливий характер та була зменшена роботодавцем до рівня 7000 грн. лише у період з червня 2022 року по листопад 2022 року. В той час як за січень 2023 року позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 9157,01 грн. Довідку про доходи позивача за останні пів року позивач суду не надав. При цьому, як вбачається з долучених позивачем довідок про доходи, після відрахувань податків та зборів а також сплати аліментів у розмірі визначеному рішенням суду, позивачу кожен раз була виплачена сума, яка є більшою за прожитковий мінімум для працездатних осіб, яка була встановлена на цей період. За вказаних обставин, зміни у матеріальному стані позивача носять тимчасовий характер та не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що позивач є працездатною, здоровою людиною, інших осіб на утриманні не має. Разом з тим, позивач укладаючи шлюб та створюючи сім`ю, повинен був усвідомлювати, що на нього покладається обов`язок дбати про таку сім`ю, матеріально її забезпечувати. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 та ч.8ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд повно та всебічно дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, приходить до висновку, що на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не надав суду допустимі та належні докази, що його матеріальний стан змінився, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання дитини у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду. Обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні статті 192 СК України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. При встановлених обставинах, позовні вимоги про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed