Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Позивач у травні 2023 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати арешт всього нерухомого майна належного [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , накладений постановою серії АВ № 990007 від 12.10.2004 року відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, та припинити обтяження речових прав щодо нерухомого майна у вигляді арешту нерухомого майна належного на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване на підставі цієї постанови у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.10.2004 року за реєстраційним номером запису про обтяження 48572904. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вказаний арешт був накладений у виконавчому провадженні про стягнення коштів за вироком щодо його сина третьої особи у справі, оскільки на той час вони проживали за однією адресою у житловому будинку, право власності на який не було оформлене та зареєстроване. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити повністю. Треті особи на стороні позивача і відповідача у судове засідання не з`явились, пояснень щодо позову до суду не надавали. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності, заперечень по справі не має, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем докази, судом встановлено наступне. Відповідно до вироку Великомихайлівського районного суду Одеської області від 06 серпня 2004 року № 1-85/04, із сина позивача [PERSON] третьої особи на стороні позивача на користь відповідача було стягнуто на відшкодування майнової шкоди 13445 грн. 83 коп. і на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.. Адресою проживання підсудного [PERSON] у цьому вироку вказано [ADDRESS] . У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 18.10.2004 року за реєстраційним номером запису про обтяження 48572904 зареєстрований арешт на все нерухоме майно позивача на підставі постанови серії АВ № 990007 від 12.10.2004 року відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, правонаступником якого є третя особа на стороні відповідача. Згідно листа № 21/23/2546 від 20.03.2023 року третьої особи на стороні відповідача, щодо зазначеної вище постанови виконавчої служби відомості щодо зареєстрованих виконавчих проваджень та будь-яких обтяжень відносно позивача відсутні та не є можливим надання будь-яких копій стосовно цього провадження. В період функціонування відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, який було ліквідовано у 2005 році, ведення виконавчих проваджень здійснювалося в паперовому вигляді без застосування програмного забезпечення системи АСВП, та ураховуючи термін перебування даного виконавчого документу були знищені архівні документи (виконавчі провадження), як такі, що вже втратили своє практичне значення та не мали науково-технічної цінності. Відповідно до п. 1 п.п. 15 і п. 3 п.п. 15 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX , в Одеській області було утворено Роздільнянський район (з адміністративним центром у місті Роздільна) у складі територій, зокрема, Великомихайлівської селищної, територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України; а також ліквідовано, зокрема, Великомихайлівський район. Відповідно до інформації станом на 14.02.2023 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 23.11.2022 року за номером запису про право власності/довірчої власності 48572779 було зареєстроване право власності позивача з розміром частки 1 щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі технічного паспорту та документу щодо присвоєння поштової адреси. Оцінюючи досліджені докази та визначаючи існуючі між сторонами правовідносини, суд виходить з наступних положень законодавства. Цивільним кодексом\~України визначено,\~що власникові\~належать права\~володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном (ч.\~1\~ст.\~317); власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1 і 2 ст. 319). Стаття 391\~цього Кодексу\~передбачає,\~що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який був чинним до 05.10.2016 року, у редакції станом на 14.10.2004 року було встановлено: державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника (ч. 2 ст. 25); у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника (ст. 38). Виходячи з наведених положень закону та тієї обставини, що арешт на нерухоме майно позивача був накладений більш як 19 років тому, суд приходить до висновку про те, що виконавче провадження з виконання зазначеного вище вироку щодо позивача або третьої особи на його стороні повинно бути закінченим і у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець повинен був зазначити про скасування арешту, накладеного на майно боржника позивача або третьої особи на його стороні. Відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо позивача та знищення раніше завершеного щодо нього або третьої особи на стороні позивача матеріалів виконавчого провадження, позбавляє державну виконавчу службу третю особу на стороні відповідача, можливості зняти арешт із належного позивачу нерухомого майна. Враховуючи те, що виконавче провадження, яке було відкрито відносно боржника позивача або третьої особи на його стороні, на даний час на виконанні не перебуває, а відділ державної виконавчої служби не має змоги зняти арешт із належного позивачу нерухомого майна, то це порушує право позивача на розпорядження цим майном відповідно до вимог закону, а тому суд вважає за необхідне поновити його порушені права шляхом скасування/зняття арешту та припинення обтяження речових прав щодо належного йому нерухомого майна.

Outcome: approved