Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~ [PERSON] звернувся до суду в особі представника заявника - адвоката Ковтун К.В. з заявою про встановлення факту батьківства, заінтересована особа\~Березівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] . На обґрунтування заяви зазначає, що\~ [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . З лютого 2018 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Ніхто з них в шлюбі в той період часу не перебував. Від сумісного проживання [INFO] у м. Одеса Одеської області у них народився син [PERSON] . Заявниця стверджує, що батьком [PERSON] являється [PERSON] , однак у свідоцтві про його народження у графі батько записано - [PERSON] . Запис про батька було зроблено зі слів заявниці так як остання не перебувала у шлюбі з [PERSON] . Оскільки спільна заява батька та матері про запис [PERSON] батьком дитини була відсутня, то у свідоцтві про народження [PERSON] , в графі «Батько» було записано прізвище заявниці - « [PERSON] », а ім`я та по-батькові батька - за вказівкою матері - [PERSON] , саме так звали померлого [PERSON] [PERSON] не подав заяву про реєстрацію його батьком дитини з того приводу, що подружжя чекало працівника відділу ДРАЦС, яка повинна була прийти до лікарні, однак остання не з`явилась і заявницю попередили, що вона самостійно повинна звернутись до відділу ДРАЦС та зареєструвати народження дитини. Так, як [PERSON] щодня працював, щоб прогодувати сім`ю, то він не мав моги піти разом із заявницею до органів ДРАЦС, тому їхній син був зареєстрований за заявою матері, й батьком дитини був записаний з її слів - [PERSON] . Ім`я дитині [PERSON] та [PERSON] надали за спільною згодою. Заявниця стверджує, що саме [PERSON] був батьком [PERSON] , оскільки ще з лютого 2018 року до 31 травня 2022 року проживали спільно, вели спільний побут та бюджет, саме від [PERSON] заявниця завагітніла та [INFO] народила від нього сина [PERSON] . 31.05.2022 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] одружилися. Проте визнати батьківство [PERSON] не встиг, так як уже в той час перебував на службі в Збройних Силах України. [INFO] від отриманих травм при захисті територіальної цілісності України [PERSON] помер. Заявницею була подана відповідна заява Генеральному директору КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Ігорю Пастернаку про проведення судово-медичного молекулярно-генетичного дослідження з метою встановлення біологічного батьківства [PERSON] , [INFO] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . 07.06.2023 заявницею отриманий Висновок експерта №163 КУ «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи» де зазначено в підсумках, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що загиблий військовослужбовець - [PERSON] , [INFO] , може являтись біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,999 %; таким чином, батьківство практично доведене. [PERSON] зазначає, що [PERSON] визнавав сина, як свого рідного, любив та утримував його. Він займався його вихованням, працював, забезпечував сім`ю матеріально. До та після народження сина, заявниця завжди була на його утриманні. Факт батьківства заявниці потрібно встановити для того, щоб син міг отримувати пенсію по втраті годувальника. В судовому засіданні сторони не з`явились. [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі та просять задовольнити таку з підстав викладених в ній. Заінтересована особа\~була належним чином повідомлена про судовий розгляду в засідання не з`явилась. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями\~125,\~130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.05.2023 року виданого Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] , помер [INFO] . Згідно свідоцтва серія [NUMBER] від 16.06.2020 року про народження [PERSON] , останній народився [INFO] , в графі «батько» вказано « [PERSON] ». Запис про батька було зроблено зі слів заявниці так як остання не перебувала у шлюбі з [PERSON] . Заявниця стверджує, що саме [PERSON] був батьком [PERSON] , оскільки ще з лютого 2018 року до 31 травня 2022 року проживали спільно, вели спільний побут та бюджет, саме від [PERSON] заявниця завагітніла та [INFO] народила від нього сина [PERSON] . 31.05.202231.05.2022 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] одружилися, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі \~ \~ \~ \~Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №101 від 31.05.2022 року. Проте визнати батьківство [PERSON] не встиг, так як уже в той час перебував на службі в Збройних Силах України, [INFO] від отриманих травм при захисті територіальної цілісності України останній помер. [PERSON] подала 01.05.2023 року заяву Генеральному директору КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Ігорю Пастернаку про проведення судово-медичного молекулярно-генетичного дослідження з метою встановлення біологічного батьківства [PERSON] , [INFO] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . У висновку експерта №163 КУ «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи» зазначено в підсумках, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що загиблий військовослужбовець - [PERSON] , [INFO] , може являтись біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,999 %; таким чином, батьківство практично доведене. Висновок експерта №163 КУ «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи», був виданий на підставі заяви громадянки [PERSON] від 01.05.2023 року, в якій вона просила провести відбір біологічного матеріалу від трупу військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в Олександрівській лікарні м. Києва (згідно висновку). Відповідно до змісту ч.1\~ст.121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до п.3 ч.2\~ст.125 СК України\~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до\~ст.130 СК України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2\~ст.55 СК України\~про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із\~ст. 130 СК України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1\~ст. 135 цього Кодексу. Як вбачається зі\~ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до\~ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За положеннями\~ст. 134 СК України\~на підставі заяви осіб, зазначених у\~статтях 126 СК України\~або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту\~ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved