Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

30.12.2022 позивачі [PERSON] та [PERSON] , через свого представника адвоката Магдич О.О., засобами поштового зв`язку «Укрпошта», пред`явили до суду позов, який був одержаний судом 03.01.2023, до відповідачів Приватного малого підприємства «Зорбуд», Великогаївської сільської ради про визнання за позивачами права оренди земельної ділянки площею 0,1467 га, кадастровий номер 6125281700:01:018:0061, яка знаходиться по [ADDRESS] , згідно з договором оренди від 20.12.2005, укладеного між ПМП «Зорбуд» та Тернопільською районною державною адміністрацією, який зареєстрований Тернопільським районним відділом земельних ресурсів відповідно до висновку №133. Обґрунтовували позов тим, що позивачам на праві власності належить гаражний комплекс, який розташований по [ADDRESS] , загальною площею 633,0 кв.м., із визначенням розміру частки по частині кожному. До зазначеного поділу гаражний комплекс належав [PERSON] відповідно до рішення Господарського суду Тернопільської області від 27.08.2009 (справа №3/99-1533) та був зареєстрований на праві власності згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що виданий Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №24628278 від 01.12.2009. Позивачі зазначили, що гаражний комплекс знаходиться на землях Великогаївської сільської ради, а саме на земельній ділянці площею 0,1467 га, з кадастровим номером 6125281700:01:018:0061, яка з 2005 року перебуває у користуванні ПМП «Зорбуд» згідно з договором оренди землі від 20.12.2005, який зареєстрований Тернопільським районним відділом земельних ресурсів згідно з висновком №133. При цьому, цільове призначення цієї земельної ділянки земля підприємств іншої промисловості (для будівництва гаражів). На момент передачі даної земельної ділянки в оренду ПМП «Зорбуд» це були землі відпрацьованого кар`єру, а у пункті 1 вищевказаного договору оренди, метою передачі земельної ділянки в оренду вказано: «для будівництва гаражів с. Великі Гаї за межами населеного пункту», про що також зазначено в акті приймання-передачі земельної ділянки від 20.12.2005. Відтак, наведене свідчить про те, що вказана земельна ділянка перебуває у користуванні ПМП «Зорбуд» та призначена для будівництва та обслуговування розташованих на ній гаражів. Як зазначили позивачі, з моменту набуття ними права власності на гаражний комплекс вони відкрито та добросовісно використовують цю земельну ділянку та за її цільовим призначенням, відтак [PERSON] неодноразово зверталась до керівника ПМП «Зорбуд» з пропозицією розірвати діючий договір оренди та переукласти його на ім`я дійсного користувача. Надалі, у серпні 2022 року [PERSON] звернулась до Великогаївської сільської ради з проханням надати їй земельну ділянку площею 0,1467 га, з кадастровим номером 6125281700:01:018:0061, в оренду. Різниця у площі земельної ділянки з одним і тим ж кадастровим номером 6125281700:01:018:0061, а саме у договорі оренди 0,15 га та у технічній документації, виготовленій у 2022 році у ТОВ «Поділляземпрект», 0,1476 га, виникла внаслідок використання більш точних сучасних вимірювальних приладів. 29.08.2022 позивачу надано відповідь на її звернення, яким відмовлено у наданні цієї земельної ділянки, оскільки земельна ділянка перебуває у користування ПМП «Зорбуд» відповідно до договору оренди від 20.12.2005, строк дії якого до 02.12.2030. Звернення [PERSON] було розглянуте на 33 сесії Великогаївської сільської ради восьмого скликання та ухвалено рішення №534 від 25.08.2022. На думку позивачів, враховуючи положення статті 120 Земельного кодексу України, зазначена відмова є неправомірною, відтак позивачі просять задовольнити позов у повному обсязі. 05.01.2022 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л.М. відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.01.2023 від представника відповідача Приватного підприємства «Зорбуд» директора Стечишина Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність заявлених позивачем позовних вимог. Зокрема вказано, що чинна у серпні 2009 року редакція положень статті 120 Земельного кодексу України, тобто на момент набуття позивачем права власності на будівлю гараж, не передбачала автоматичний перехід права користування на земельну ділянку чи її частину у випадку визнання за особою права власності на будівлю, що розташована на цій ділянці за рішенням суду чи реєстрації права власності на створене майно, тобто набуттям у власність інакше ніж за цивільно-правовою угодою з відчуженням такої будівлі. Також, позивачами пропущено строк позовної давності із вказаним позовом до суду, що саме по собі слугує підставою для відмови у позові. Так, позивачі набули право власності на об`єкт нерухомого майна ще у 2009 році, на підставі рішення Господарського суду Тернопільської області від 27.08.2009, відтак про оренду відповідачем земельної ділянки їм було відомо ще у 2009 році, а відомості щодо державної реєстрації права оренди на землю є публічними, відтак позивачам було відомо про наявність сформованої земельної ділянки на умовах оренди належної ПП «Зорбуд». Крім цього, вони мали та могли проявити належну зацікавленість щодо належності та реєстрації речового права щодо земельної ділянки на якій розташована належна їм будівля. Більше того, спір належить до юрисдикції господарського суду, оскільки стосується здійснення господарської діяльності, набуття права користування земельною ділянкою наданою господарюючому суб`єкту. Посилаючись на наведе просив долучити до матеріалів справи відзив на позов, разом із копією рішення господарського суду, а також відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 14.03.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті, про що зазначено у протоколі судового засідання. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 матеріали вказаної цивільної справи передано на розгляд судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбичу В.Л., згідно з розпорядженням керівника апарату суду № 94 від 04.04.2023, у зв`язку із звільненням з посади. Ухвалою судді від 10.04.2023 вказану цивільну справу прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання, яке, неодноразово із різних причин було відкладене. У судовому засіданні 31.08.2023 представник позивачів адвокат Магдич О.О. підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Також, просила врахувати обставини, викладені в позовній заяві та доповнила, що відмову Великогаївської сільської ради позивачем було отримано 29.08.2022, відтак перебіг строку позовної давності повинен рахувались саме з цієї дати, а до цієї дати позивачі не зазнавали жодного обмеження свого права користування зазначеною земельною ділянкою. Крім цього, щодо редакції статті 120 ЗК України зазначила, що навіть якщо брати до уваги редакцію, яка діяла станом на 2009 рік, то у будь-якому разі, за фактом звернення дійсного власника об`єкту, у користування якого знаходиться земельна ділянка, договір оренди підлягає переоформленню на діючого користувача. Представник відповідача ПП «Зорбуд» Микитовича П.М. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з мотивів, наведених у відзиві на позов. Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Згідно з розпорядженням голови районної державної адміністрації В.М. Болещуком №718 від 02.12.2005, затверджено проект землеустрою щодо відведення ПМП «Зорбуд» в оренду терміном на 25 років земельної ділянки загальною площею 0,15 га для будівництва гаражів за рахунок земель запасу (відпрацьовані розробки та кар`єри) за межами населеного пункту на території Великогаївської сільської ради. Із реєстраційної справи №133 договору оренди земельної ділянки від 20.12.2005, укладеного між ПМП «Зорбуд» та Тернопільською районною державною адміністрацією терміном на 25 років, 02.12.2005 по 02.12.2030, виданою Тернопільським районним відділом земельних ресурсів, вбачається, що 20.12.2005 року між Тернопільською районною державною адміністрацією в особі голови Болещука В.М. (орендодавець) та ПМП «Зорбуд» (орендаром) укладено договір оренди землі. Згідно з пунктом 1 договору орендодавець, на підставі розпорядження Тернопільської районної державної адміністрації від 02.12.2005 №718 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва гаражів в с. Великі Гаї за межами населеного пункту. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,15 га, у тому числі 0,15 га за рахунок земель відпрацьованого кар`єру. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна. Договір укладено на 25 років з 02.12.2005 по 02.12.2030 (пункти 2, 3, 8 Договору). У пунктах 15 та 16 Договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва гаражів, цільове призначення землі промисловості. Розташування земельної ділянки відображене у кадастровому плані земельної ділянки наданої для будівництва гаражів ПМП «Зорбуд» на території Великогаївської сільської ради. Як убачається із акту від 20.12.2005 прийому-передачі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: с. Великі Гаї, земельну ділянку площею 0,15 га за адресою с.Великі Гаї було передано в оренду ПМП «Зорбуд» терміном на 25 років з 02.12.2005 по 02.12.2030 для будівництва гаражів за межами населеного пункту. У висновку №133 Тернопільського районного відділу земельних ресурсів від 20.12.2005 про державну реєстрацію договору оренди зазначено, що об`єктом оренди є земельна ділянка площею 0,15 га, з кадастровим номером 61252:81700:01:018:0061, яка розташована у с. Великі Гаї, з ідентифікаційним кодом: 14050906. У висновку орендодавцем зазначено Тернопільську районну адміністрацію, а орендарем ПМП «Зорбуд». Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 27.08.2009 у справі №3/99-1533 задоволено позов суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] до Приватного підприємства «Зорбуд», Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації, Великогаївської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Визнано право власності за суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особи [PERSON] на нерухоме майно гаражний комплекс на 4 автомобілі, загальною площею 633,0 кв.м., під літерою «А», який складається: по підвалу - приміщення вхід в підвал, площею 4,2 кв.м., - приміщення оглядової ями, площею 10,0 кв.м., - приміщення компресорної, площею 8,5 кв.м., всього: 22,7 кв.м., по 1-му поверсі - приміщення гаражу, площею 177,7 кв.м., - приміщення паливної, площею 6,5 кв.м., - приміщення роздягалки, площею 14,5 кв.м., - приміщення туалету, площею 3,2 кв.м., - приміщення складу, площею 8,2 кв.м., - приміщення кладової, площею 2,3 кв.м., - приміщення санвузла, площею 2,5 кв.м., - приміщення коридору, площею 1,6 кв.м., - приміщення складу, площею 22,2 кв.м., - приміщення складу, площею 97,6 кв.м., - приміщення сходової клітки, площею 14,9 кв.м., - приміщення коридору, площею 44,0 кв.м., всього: 395 кв.м., по 2-му поверсі - приміщення сходової клітки, площею 19,8 кв.м., - приміщення вестибюлю, площею 41,8 кв.м., - приміщення кабінету, площею 10,4 кв.м., - приміщення туалету, площею 3,3 кв.м., - приміщення побутове, площею 15,4 кв.м., - приміщення кабінету, площею 16,6 кв.м., - приміщення побутової кімнати, площею 11,8 кв.м., - приміщення коридору, площею 7,3 кв.м., - приміщення складу, площею 88,7 кв.м., всього: 215,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] як належним власником. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24628278 від 01.12.2009, комплекс, гаражний комплекс, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , на підставі рішення Господарського суду Тернопільської області від 27.08.2009 у справі №3/99-1533. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру праві власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №304652168 від 11.07.2022, будівля, гаражний комплекс, загальною площею 633 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності із визначенням розміру частки по кожному [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до технічної документації, виготовленої ТОВ «ПОДІЛЛЯЗЕМПРОЕКТ» 2022 року, площа земельної ділянки з кадастровим номером 6125281700:01:018:0061 становить 0,1476 га. При цьому, із технічної документації вбачається, що на даній земельній ділянці розташовано нерухоме майно. Рішенням Великогаївської сільської ради №534 від 25.08.2022 вирішено відмовити [PERSON] та [PERSON] в наданні дозволу на укладення договору оренди раніше сформованої земельної ділянки площею 0,1476 га для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (кадастровий номер 6125281700:01:018:0061), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з прийнятими відповідно до неї нормативно-правовими актами (укладений договір оренди від 02.12.2005 терміном на 25 років, дата закінчення дії договору 02.12.2030 між ПМП «Зорбуд» та Тернопільською районною державною адміністрацією. Також, у відповіді Великогаївської сільської ради №40 від 29.08.2022 на звернення [PERSON] їй повідомлено, що питання щодо надання дозволу на укладення договору оренди на земельну ділянку площею 01476 га, з кадастровим номером 6125281700:01:018:0061 буде розглянуте на черговій сесії Великогаївської сільської ради. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права. Відповідно до\~частини першої\~статті 93 ЗК України, частини першої статті 1 Закону України\~«Про оренду землі»\~право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з\~частиною дев`ятою\~статті 93 ЗК України\~відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Частиною першою статті 2 Закону України\~«Про оренду землі»\~визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Приписами частини першої статті 6 Закону України\~«Про оренду землі»\~встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до частини першої статті\~116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Приписами частини третьої статті 7 Закону України\~«Про оренду землі» визначено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цією статті, а також з урахуванням вимог\~частини шістнадцятої\~статті 120 Земельного кодексу України. Волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.. Аналогічна норма міститься в частині першій статті\~377 ЦК України, відповідно до якої, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Статтею 125 ЗК України\~встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до частини першої статті\~141 ЗК України,\~підставами припинення\~права користування\~земельною ділянкою\~є:\~а)\~добровільна відмова\~від права\~користування земельною\~ділянкою; б)\~вилучення земельної\~ділянки у\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, крім перетворення державних підприємств у випадках, визначених\~статтею 120-1\~цього Кодексу; г)\~використання земельної\~ділянки способами,\~які суперечать\~екологічним вимогам; ґ)\~використання земельної\~ділянки не\~за цільовим\~призначенням; д)\~систематична несплата\~земельного податку\~або орендної\~плати; е)\~набуття іншою\~особою права\~власності на\~жилий будинок,\~будівлю або\~споруду,\~які розташовані\~на земельній\~ділянці; є)\~використання земельної\~ділянки у\~спосіб,\~що суперечить\~вимогам охорони\~культурної спадщини; ж)\~передача приватному\~партнеру,\~концесіонеру нерухомого\~майна,\~розміщеного на\~земельній ділянці,\~що перебуває\~в користуванні\~державного або\~комунального підприємства\~та є\~об`єктом державно-приватного\~партнерства або\~об`єктом концесії; з)\~припинення права\~користування надрами\~у разі\~закінчення встановленого\~спеціальним дозволом\~на користування\~надрами строку\~користування надрами\~(у\~разі передачі\~земельної ділянки\~державної,\~комунальної власності\~користувачу надр\~для здійснення\~діяльності з\~користування надрами); и) невиконання акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, вимог, визначених\~статтею 120-1\~цього Кодексу. Згідно\~з частиною\~першою статті\~31\~Закону України\~«Про\~оренду» землі\~договір\~оренди землі\~припиняється в\~разі:\~закінчення строку,\~на який\~його було\~укладено; викупу\~земельної ділянки\~для суспільних\~потреб та\~примусового відчуження\~земельної ділянки\~з мотивів\~суспільної необхідності\~в порядку,\~встановленому законом; поєднання\~в одній\~особі власника\~земельної ділянки\~та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у\~статті 7\~цього Закону,\~від виконання\~укладеного договору\~оренди земельної\~ділянки; ліквідації\~юридичної особи-орендаря; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії) ; припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до\~Закону України\~"Про\~державну підтримку\~інвестиційних проектів\~із значними\~інвестиціями". Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Частиною п`ятою\~статті 11 ЦК України\~визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати за рішенням суду. З аналізу вищезазначених норм вбачається, що право оренди землі припиняється на підставі актів цивільного законодавства, зокрема, акту цивільного законодавства про набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці, а право власності на житловий будинок, будівлю або споруду можуть виникати за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з\~частиною четвертою\~статті\~ 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Тобто, з 27.08.2009 позивач [PERSON] \~набула право власності на нерухоме майно гаражний комплекс на 4 автомобілі, загальною площею 633,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , державна реєстрація на гаражного комплексу ке [PERSON] була проведена 21.11.2017, а [PERSON] 08.08.2018, на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.06.2016 №607/4393/16-ц (справа про поділ майна подружжя гаражного комплексу, загальною площею 633,0 кв.м.). Відповідно до правової позиції ВСУ, яка викладена у постанові ВСУ у справі №6-2225цс16 від 12.10.2016, за змістом\~статті 377 ЦК України\~до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно\~статті 120 ЗК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Також, Вищий господарський суд у своїй постанові від 09.07.2015 у справі №910/23058/14 зазначає, що вимоги частини третьої статті 7 Закону України\~«Про оренду» землі\~слід розуміти так, що у разі виникнення у іншої особи права власності на житловий будинок, будівлю чи споруду право попереднього користувача припиняється з огляду на закон, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Відповідно до ст.ст. 16, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Виключною компетепенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (частина першастатті 79 ЗК України). Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи із наступного. Так, судом установлено, що до [PERSON] та [PERSON] перейшло право користування земельною ділянкою площею 0,1467 га, з кадастровим номером 6125281700:01:018:0061, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із набуттям права власності на об`єкт нерухомого майна гаражний комплекс, що розташований на спірній ділянці, на підставі рішення Господарського суду Тернопільської області від 27.08.2009 у справі №3/99-1533, а в подальшому на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 22.06.2016 у справі №607/4396/16-ц. При цьому, питання про надання в оренду [PERSON] та [PERSON] цієї земельної ділянки Великогаївською сільською радою позитивно вирішено не було, оскільки договір оренди від 02.12.2005 закінчує свою дію лише 02.12.2030. Однак, відповідно до пункту е статті 141 ЗК України, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Отже, з виникненням права власності на будівлю чи споруду до власника переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій розташована належна йому на праві власності будівля чи споруда. Таким чином, на підставі наявних матеріалів справи, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивачів шляхом визнання за ними права на оренду земельної ділянки\~площею 0,1467 га, з кадастровим номером 6125281700:01:018:0061, що розташована за адресою: [ADDRESS] . При цьому, у задоволені вимоги позивачів про визнання за позивачами права оренди цієї земельної ділянки, згідно з договором оренди від 20.12.2005, укладеного між ПМП «Зорбуд» та Тернопільською районною державною адміністрацією, який зареєстрований Тернопільським районним відділом земельних ресурсів відповідно до висновку №133, слід відмовити. Так, згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Водночас, відповідно до частин першої - другої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею 122\~цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених\~частинами другою,\~третьою\~статті 134 цього Кодексу. Крім цього, у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 908/27/18 зазначено, що у разі\~переходу права\~власності на\~майно,\~що знаходиться\~на орендованій\~земельній ділянці,\~до нового\~власника з\~моменту набуття\~права власності\~на це\~майно переходить\~право оренди\~земельної ділянки,\~на якій\~вказане майно\~розміщене у\~тому самому\~обсязі та\~умовах,\~які були\~у попереднього\~власника.\~При цьому\~Договір оренди\~цієї земельної\~ділянки щодо\~попереднього її\~користувача (попереднього\~власника нерухомого\~майна)\~припиняється відповідним\~договором,\~на підставі\~якого новим\~власником набуто\~право власності\~на розташоване\~на цій\~земельній ділянці\~майно,\~отже Договір\~не підлягає\~розірванню. Відтак, суд не вправі вирішувати питання, які відносяться до компетенції органу місцевого самоврядування, у власності якого перебуває вказана земельна ділянка. Водночас заперечення відповідача щодо пропущення позивачами строків позовної давності, порушення ними правил підсудності, а також, що підставою для відмови у задоволенні позову є застосування редакції статті 120 ЗК України, чинної на момент винесення Господарським судом Тернопільської області рішення, є хибними. Так, обґрунтовуючи свої заперечення щодо відсутності спору та пропуску строку позовної давності відповідач посилався на те, що даний спір стосується господарських правовідносин, оскільки позивачі у будівлі здійснюють господарську діяльність, відтак право користування земельною ділянкою належить господарюючому суб`єкту, крім того, про порушення свого права позивач дізнався ще у 2009 році, відтак строк позовної давності повинен рахуватись із 2009 року. Однак, даний позов пред`явлений фізичними особами. Крім цього, власниками нерухомого майна, яке знаходиться на спірній земельній ділянці позивачі є, як фізичні особи, що вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а не як фізичні особи-підприємці, відтак порушення позивачами правил підвідомчості позовної заяви не було. До того ж, у позові зазначено, що з моменту набуття права власності позивачами на нерухоме майно, вони добросовісно користувалися даною земельною ділянкою, будь-якого обмеження їхнього права користування земельною ділянкою з боку відповідача ПП «Зорбуд» до 29.08.2022 не було. Відтак, про порушення належного їм права позивачі дізналися лише 29.08.2022, а з даним позовом звернулися 30.12.2022, що свідчить про те, що строк позовної давності ними пропущено не було. Щодо доводів відповідача про те, що підставою для відмови у позові є необхідність застосування редакції статті 120 ЗК України, чинної на момент винесення рішення Господарським судом Тернопільської області від 27.08.2009. Як уже зазначалось, згідно\~статті 120 ЗК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Частиною п`ятою\~статті 11 ЦК України\~визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати за рішенням суду. В своєму рішенні Колегія суддів Вищого господарського суду України у своїй постанові від 15.04.2015 у справі №28/5005/5627/2012 зазначила, що відповідно до\~ст. 377 Цивільного кодексу\~та\~ст.120 Земельного кодексу України\~у разі набуття права власності на будинок, споруду, що перебуває на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому самому обсязі, що був у попереднього землекористувача. Однак, при цьому договір оренди земельної ділянки попереднього власника нерухомого майна не припиняється автоматично, а новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на себе у встановленому чинним законодавством порядку. Тобто, у зв`язку з переходом права власності на будівлю до нового власника, цей факт є підставою для припинення права користування земельною ділянкою попереднім землекористувачем і до нового власника переходить право користування земельною ділянкою під будівлею і земельною ділянкою, необхідною для її обслуговування, однак право користування земельною ділянкою попереднього користувача припиняється та набувається (переоформлюється) власником будівлі у встановленому законом порядку та такий порядок передбачає необхідність прийняття уповноваженими органами рішень про припинення/наданні в оренду зазначеної земельної ділянки та здійснення державної реєстрації зазначених прав. Також, Вищий господарський суд у своїй постанові від 09.07.2015 у справі №910/23058/14 зазначає, що вимоги частини третьої статті 7 Закону України\~«Про оренду» землі\~слід розуміти так, що у разі виникнення у іншої особи права власності на житловий будинок, будівлю чи споруду право попереднього користувача припиняється з огляду на закон, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом цієї норми висновок Верховного Суду повинен стосуватися застосування тих же норм права у подібних правовідносинах. Відтак, у даному випадку разом із набуття права власності на гаражний комплекс до позивачів перейшло право користування земельною ділянкою, оскільки діє принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. При цьому, під відчуженням нерухомого майна не мається на увазі лише на підставі цивільно-правових угод, але і на підставі рішення суду. Враховуючи те, що позивачами сплачено мінімальні суми судового збору за вимоги немайнового характеру в розмірі 992,40 гривень кожним, а тому із відповідача в користь позивачів слід стягнути сплачені позивачами мінімальні суми судового збору в розмірі 992,40 грн в користь кожного із позивачів, відповідно до положень п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial