Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №74400, вчинений 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №961393230 від 10 жовтня 2019 року в сумі 24 145,84 грн та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1 200,00 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що у березні 2021 року [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пицем А.А. направлено матеріали виконавчого провадження № [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за кредитним договором №961393230 від 10 жовтня 2019 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». У зв`язку з невиконанням зобов`язання (як вказував відповідач) за кредитним договором № 961393230 від 10 жовтня 2019 року, 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 74400, яким запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року в загальній сумі 25345,84 гривень, з яких: 9023,45 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 15122,39 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; за вчинення виконавчого напису з стягувача на користь нотаріуса сплачено - 1200,00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис № 74400 від 9.10.2020 року приватного нотаріуса ЖМНО Горая О.С. відносно [PERSON] є незаконним та, відповідно таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що відповідно до Єдиного реєстру нотаріусів Міністерства юстиції України Горай О.С. на момент вчинення виконавчого напису був приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, а, отже, не вправі був здійснювати нотаріальну діяльність, а саме вчиняти виконавчий напис щодо [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Нерухоме та рухоме майно, відкриті грошові рахунки в [PERSON] в межах Житомирського міського нотаріального округу та в межах Житомирської області відсутні. На момент звернення із заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованості не була безспірною. Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 09 жовтня 2020 року за відсутності всіх необхідних документів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, зокрема за відсутності оригіналу кредитного договору та документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника; відповідач та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не надали належних та допустимих доказів надання нотаріусу оригіналу кредитного договору та доказів направлення боржнику повідомлення про наявність заборгованості. Крім того, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що станом на дату вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів. Крім того, нотаріус вчинив виконавчий напис не на оригіналі нотаріально завіреного кредитного договору, що є грубим порушенням норм чинного законодавства. Зазначає, що договору з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн фінанс» позивач не укладав, жодних повідомлень та вимог про погашення та наявність заборгованості до позивача не надходило, позивач не був повідомлений про вчинення виконавчого напису відносно нього, а дізнався про виконавчий напис випадково з Єдиного реєстру боржників та отримавши поштою від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. матеріали виконавчого провадження [NUMBER]. На думку позивача, зазначені обставини свідчать про те, що виконавчий напис №74400 від 09 жовтня 2020 року вчинено з порушенням норм чинного законодавства. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін. (а.с.74-76). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №74400, вчиненого 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість в розмірі 25 345,84 грн., в межах виконавчого провадження [NUMBER]. (а.с.95-97). Докази отримання відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами в матеріалах справи відсутні. Третьою особою приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 20 липня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Третя особа також не скористався своїм правом та не направив до суду заяву по суті справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї Глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Судом установлено, що 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №74400, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 961393230 від 10 жовтня 2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», заборгованість за кредитним 961393230 від 10 жовтня 2019 року. Строк платежу за кредитним договором 961393230 від 10 жовтня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 24 145,84грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9 023,45 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 1 200,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 25 345,84 грн (а.с.69). Оскаржуваний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А., виконавче провадження [NUMBER]. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (Закон №3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даного Переліку визначено про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 №96/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 3.1. - 3.5. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку; строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. В матеріалах справи наявна копія кредитного договору №961393230 від 10 жовтня 2019 року, сторонами якого вказані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , яка не містить підписів сторін. (а.с.65-67). За умовами вказаного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надає позичальникові кредит в розмірі 6 000,00 грн строком на 29 днів з нарахуванням процентів за користування кредитом у розмірі 0,76 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 277,40 відсотків річних. З урахуванням відсутності підписів сторін на вищевказаному договорі, відповідач не надав доказів ані того, що між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» існували кредитні зобов`язання, ані того, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» мала право вимоги до [PERSON] ані того, що право вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». При цьому, з виконавчого напису від 09 жовтня 2020 року вбачається про стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року, тоді як кредитування мало здійснюватися на 29 днів від 10 жовтня 2019 року. Відповідач не надав суду доказів наявності заборгованості [PERSON] стягнутої за виконавчим написом №74400 від 09 жовтня 2020 року, в тому числі й складових заборгованість. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів, які підтверджують направлення позивачеві письмової вимоги, в матеріалах справи такі докази відсутні. Отже, відповідач не скористався своїм правом та не подав відзив на позовну заяву з доказами на спростування доводів позовної заяви та на підтвердження того, що сума заборгованості є безспірною, а також того, що відповідач має право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Також, суд бере до уваги ту обставину, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09 жовтня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. При цьому, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Матеріали справи не містять доказів того, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 362,00 грн. (908,00 грн (за позовною заявою) + 454,00 грн (за заявою про забезпечення позову)). Враховуючи наведене та

Outcome: approved