Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

12 липня 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 31 грудня 2015 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №3. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Подружнє життя в них не склалося, шлюбні стосунки припинені. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Оскільки відповідач не бажає розривати шлюб в органах РАЦС, просила суд розірвати шлюб укладений між ними та залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи.(а.с.7) Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 31 грудня 2015 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №3, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 31 грудня 2015 року (а.с.6). Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця проживання якого не мають. Подружнє життя в сторін не склалося, вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, шлюб існує формально. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved