Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

18.04.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 17.07.2020 року між ними був зареєстрований шлюб. Мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні. Протягом 2022 року у зв`язку з проблемами в розвитку зубів у доньки [PERSON] , нею були понесені додаткові витрати на лікування, що склали 20 690 грн. На переконання позивача, вказані витрати є додатковими витратами у розумінні положень ст.185 СК України, тому 50% з них підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме в сумі 10 345 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму додаткових витрат на дитину та стягнути понесені нею витрати на правничу допомогу, остаточний розмір яких складає 6 750 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав в ньому зазначених, та просив позов задовольнити в повному обсязі. Додатков пояснив, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років, єдиний дохід складають соціальні виплати в сумі 2 960 грн. Щодо коштів, які перераховувалася відповідачем в добровільному порядку та його батьком зазначив, що вказані кошти цілеспрямовано передавались відповідачем на придбання іграшок для дитини та не були призначені для оплати лікування. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У відзиві зазначив, що позов не визнає. В обгрунтування заперечень вказав, що за період 03.04.2022 по 25.05.2023 ним особисто було перераховано позивачу грошові кошти в сумі 43 400грн, які за твердженням позивача необхідні на утримання дитини та лікування її зубів. Коли він особисто не мав можливості перераховувати кошти позивачу, їх перераховував протягом 2022 року його батько - [PERSON] в загальному розмірі 6527,65 грн. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесення нею додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами, зокрема хронічною хворобою. Та не доведено, що такі витрати не охоплюються коштами, які надавались відповідачем на утримання дитини добровільно. В частині вимог про стягнення з нього на користь позивача витрат на правничу допомогу просить відмовити, оскільки вважає вказану суму недоведеною, а розмір витрат на правничу допомогу - явно завищеним та неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову. Вислухав думку представника позивача, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.12.2020 року позивач та відповідач по справі мають спільну дочку- [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина сторонами не оспорюється. Обґрунтовуючи поданий позов, [PERSON] просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 10 345 грн, до яких віднесла витрати на лікування зубів дочки в загальному розмірі 20 690 грн. При цьому зазначила, що вказані витрати є додатковими витратами на дитину в розумінні ст.185 СК України, оскільки викликані проблемами з розвитком зубів дитини. В підтвердження розміру понесених витрат позивачем надані: акт надання послуг Стоматології «Зубна Фея» № 00001863 від 06.09.2022 року із зазначенням найменування послуг на загальної суми - 18 940 грн; інформована згода від 06.09.2022 на проведення анестезіологічної допомоги в амбулаторних умовах; замовлення № 051161924 на проведення аналізів [PERSON] в ТОВ МЛ «ДІЛА» на суму 1750 грн. Таким чином, загальний розмір витрат на лікування зубів склав 20 690 грн. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку та підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до роз`яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Разом із тим, зазначені позивачем витрати, пов`язані з лікуванням зубів, на переконання суду, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, у розумінні ст. 185 СК України, оскільки суду не надано доказів, що вказані витрати викликані особливими обставинами - хронічною хворобою, тощо. За положеннями статті 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як на підставу задоволення своїх вимог, позивач посилається на те, що нею понесені додаткові, в розумінні ст.185 СК України, витрати на лікування зубів дитини в розмірі 20 690 грн. Разом із тим матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, що лікування зубів дитини викликані особливостями розвитку щелепи, або хронічними захворюваннями, які потребують постійного корегування та лікування. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані витрати не викликані особливими обставинами, а тому вони не можуть бути стягнуті на підставі ст. 185 СК України, у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити. В порядку ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

Outcome: dismissed