Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

у квітні 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 65 397 грн 21 коп. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 23 червня 2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті www.privatbank, укладає між ним та банком договір про надання банківських послуг, та дає згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач в порушення умов договору не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 4 квітня 2023 року має заборгованість в загальному розмірі 65 397 грн 21 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту розмірі 54 381 грн 25 коп, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 11 015 грн 96 коп. Ухвалою від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачу двічі направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18. Отже, листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмових відзивів на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 23 червня 2011 року [PERSON] підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якого отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписанням вказаної заяви та Довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільговий період, відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку. З підписаної відповідачем Пам`ятки клієнта вбачається, що у ній зазначено розмір процентів, неустойки (пені), штрафів, строки і порядок погашення кредиту, що підтверджує погодження сторонами умов кредитування. Враховуючи загальні ознаки зобов`язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому (частина 1 статті 634 ЦК України). При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо згоди клієнта на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Згідно з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» клієнт зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти щомісячно, до 25 числа місяця, який слідує за звітним, в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості. За порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань умови кредитування передбачають сплату штрафів в розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості (а.с. 20). Судом встановлено, що банк відкрив відповідачу картковий рахунок, видав кредитну картку та здійснював їх обслуговування. З наданої позивачем виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, але платежі на погашення заборгованості вносив нерегулярно і не в повному обсязі. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 4 квітня 2023 року відповідач має заборгованість в загальному розмірі 65 397 грн 21 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту розмірі 54 381 грн 25 коп, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 11 015 грн 96 коп (а.с. 4-16). Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписом частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Отже зважаючи на те, що позичальник [PERSON] не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця АТ КБ «ПриватБанк» підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 684 грн. Оскільки позов задоволений повністю, суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 2 684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved