Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради звернулось до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення надміру перерахованих (виплачених) коштів житлової субсидії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Відповідачка звернулась із заявою про призначення житлової субсидії 12.10.2015 року. До заяви було додано декларацію про доходи та витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії. В 2018-2020 роках, субсидія продовжувалась автоматично без звернення відповідача. У листопаді 2020 року за результатами перевірки було виявлено, що Відповідач одружена з 29.12.2016 року, її чоловік [PERSON] , [INFO] зареєстрований за іншою адресою. Наявність у Відповідача члена сім`ї, який не зареєстрований за адресою домогосподарства, є обставиною, яка вплинула або могла вплинути на становлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. Внаслідок цього виникла переплата бюджетних коштів за період з 01.05.2018 по 30.09.2020 у сумі 33436,27 грн. На час звернення до суду кошти управлінню в добровільному порядку не повернуті, а тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду та просить стягнути грошові кошти в розмірі 33436,27 грн. Ухвалою суду від 22.12.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. У відзиві відповідачка просила відмовити у задоволенні позову обґрунтовуючи свою позицію тим, що вона отримувала субсидію з 12.10.2015 року, [INFO] у неї народилась донька, 29.12.2016 вона одружилась з [PERSON] , у звязку з чим звернулась до профінформатора УСЗН м.Дружківка. Профінформатор пояснив, що спочатку необхідно отримати паспорт з новим прізвищем, зареєструвати дитину за місцем проживання батьків, оформити допомогу на дитину до 3-х років, змінити прізвище в особових рахунках житлово-комунальних господарств, після чого звернутись в УСЗН з новою заявою та декларацією для переоформлення субсидії на нове прізвище, починаючи з неопалювального сезону. 15.05.2017 р. відповідачка звернулась в УСЗН з новою заявою, декларацією, паспортом та свідоцтвом про шлюб (як підстава про зміну прізвища). 23.11.2020 р. спеціаліст УСЗН в телефонній розмові повідомив, що їй потрібно принести свій паспорт з невідомих йому обставин. 24.11.2020 р. [PERSON] надала в УСЗН свій паспорт. Спеціаліст зробив необхідні копії наданого документу і лише після цього повідомив в усній формі, що вона має сплатити надміру виплачені кошти за два роки, тому що вона приховала чоловіка, посилаючись на зміни від 27.04.2018 р., які набули чинності 01.05.2018 р. На питання відповідачки, чому УСЗН цілих два роки жодним чином не повідомляло її про те, що в особовій справі не вистачає інформації, адже відомості про контактні дані були зазначені в заяві. Спеціаліст відповів, що її особова справа нікому не попадалась на очі два роки. На 15.05.2017 року заява та декларація були оформлені згідно з вимогами діючого законодавства, та не мають недостовірної інформації, що підтверджує відсутність недобросовісності з боку відповідача. Сторони у судове засідання не з`явились про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 12.10.2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради відповідачу була призначена житлова субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року. Після реєстрації шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у звязку з чим, нею було подано нову заяву про призначення житлової субсидії 15.05.2017 року. При поданні заяви, відповідачем надані декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, де вказано, що в житловому приміщенні зареєстровано дві особи : [PERSON] та [PERSON] (донька). У заяві від 15.05.2017 року відповідачку було ознайомлено з тим, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, зокрема, зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають) придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн. він зобов`язаний протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. На підставі «Положення про порядок призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 управлінням соціального захисту населення Дружківської міської ради, була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг на період з травня 2017 року по квітень 2018 року. З травня 2018 року, після отримання необхідних відомостей (як зазначено позивачем в позовній заяві) від відповідних установ, наданих на запити управління, було здійснено призначення житлової субсидії в автоматичному режимі, без звернення Відповідача. У вересні 2020 року в результаті перевірки правомірності призначення субсидії, було виявлено, що відповідачем не було зазначено про члена сім`ї особи із складу домогосподарства, а саме про чоловіка [PERSON] , який не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку надміру нарахованої субсидії, складається заборгованість за період з травня 2018 року по вересень 2020 року на загальну суму 33436,27 грн. 28.12.2020 року позивачем на адресу [PERSON] було надіслано вимогу про відшкодування коштів по переплаченим житловим субсидіям у сумі 33436,27 грн. Відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», якою затверджене Положення про порядок призначення житлової субсидії, в редакції від 23.09.2015 р., яка набрала чинності 01.10.2015 р., для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі-за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у випадках, передбачених абзацом третім пункту 12 цього Положення, а також у разі зазначення у декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням; договір найму (оренди) житла (за наявності). Відповідно до положень п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 р. після закінчення терміну отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період (12 місяців, календарний рік) для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді. Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та письмово інформують про прийняте рішення громадян. Громадянин, якому призначено субсидію, зобов`язаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендарі - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, виконавців житлово-комунальних послуг, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів. Згідно п.20 Постанови надання раніше призначеної субсидії припиняється у разі якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення. Позивачем була автоматично перерахована субсидія без звернення відповідача на новий строк, що підтверджується наданими позивачем розрахунками субсидії. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила, якщо виплата відповідних грошових сум є добровільною та є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату та у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 р. у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 р. у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019 р. у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). В той же час суд звертає увагу, що призначення субсидії з 2018 року проводилося Управлінням соціального захисту населення Дружківської міської ради автоматично без додаткового звернення відповідача із відповідною заявою та декларацією, при цьому Положення №848 покладають на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обов`язок збору необхідної для прийняття рішення про можливість подальшого призначення субсидії інформації, а також відомостей, що можуть вплинути на її розмір. У випадку відсутності будь-яких відомостей, або неможливості отримання інформації в органах державної влади (місцевого самоврядування) структурний підрозділ з питань соціального захисту населення не позбавлений права на звернення до отримувача субсидії з метою отримання необхідних для призначення субсидії документів. [PERSON] з 01 травня 2018 року не подавала нових заяв та декларацій, тобто позивач допустив порушення вимог п. 2 Постанови КМУ №329 від 27.04.2018 року і безпідставно призначив їй субсидію, зі сторони відповідачки відсутня недобросовісність і нема підстав відповідно до ст. 1215 ЦК України для стягнення з неї незаконно назначеної їй позивачем субсидії Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011р. Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000р, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002р., «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08.04.2008р., «Москаль проти Польщі» від 15.09.2009р.). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20.05.2010р. і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008р.) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпать майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002р. та «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000р.). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Зі змісту позовних вимог вбачається, що після 01.05.2018 року і до 30.09.2020 року нарахування житлової субсидії проводилось відповідачу автоматично, без подачі ним відповідної заяви та необхідних документів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 р. № 329 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів проведення перевірки інформації, необхідної для призначення житлової субсидії та проведення перевірки достовірності даних, отриманих від відповідача, що передбачено Положенням про порядок призначення житлової субсидії. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). Суд дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно нарахованих сум субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, не доведено навмисного подання відповідачем недостовірних відомостей або їх приховування, що в свою чергу могло вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, а отже не доведена недобросовісність відповідача. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог управління соціального захисту населення Дружківської міської ради до [PERSON] про стягнення надміру нарахованих (виплачених) коштів житлової субсидії. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору при поданні позову до суду, не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed