Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , про визначення розміру частки померлої у праві спільної сумісної власності, в якому просить визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510137000:03:027:0086 по [ADDRESS] [PERSON] , яка померла [INFO] , на день її смерті становив: 77/100 частки. Позов мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] були співвласниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510137000:03:027:0086 по [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності. Також вони були співвласниками будинку, розташованого на цій земельній ділянці. [PERSON] померла [INFO] , та після її смерті спадкоємцями є її діти - [PERSON] та [PERSON] , які успадкували 63/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 30.03.2023. Після смерті [PERSON] [INFO] , його частку житлового будинку в розмірі 37/100 успадкувала його дружина [PERSON] . За життя померлі користувалися земельною ділянкою в таких частках - [PERSON] користувалася земельною ділянкою площею 0,0772 га, що становить 77/100 частки у праві спільної сумісної власності, а [PERSON] користувався земельною ділянкою площею 0,0228 га, що становило 23/100 частки у праві спільної сумісної власності, що також підтверджується планом поділу земельної ділянки від 14.04.2023. Позивач, як спадкоємець померлої не може отримати свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] , яка за життя належала його матері, оскільки розмір часток співвласників земельної ділянки не визначено, що стало підставою для винесення державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріального контори Сікорською Л.А. постанови про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Позивач позбавлений можливості оформити своє право на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки співвласників, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в загальному позовному провадженні, надано строк відповідачу на подання до суду відзиву на позовну заяву, витребувано від Другої вінницької державної нотаріального контори належним чином засвідчені копії спадкових справ після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 03.08.2023 Другою вінницькою державною нотаріальною конторою надано до суду копію спадкової справи №143/2022 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] та копію спадкової справи №258/2013 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовчому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Ковальова В.С. позов підтримали, просили позов задовольнити. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала, просила його задовольнити. Крім того, в матеріалах справи міститься заява відповідача від 17.08.2023, в якій вона також позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечила та просила суд їх задовольнити. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, вислухавши пояснення сторін по справі, матеріали спадкових справ за №143/2022 та №258/2013, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] були співвласниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510137000:03:027:0086 по [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 715788 на ім`я [PERSON] та державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 715789 на ім`я [PERSON] (а.с. 5,6). Також, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за життя були співвласниками будинку [ADDRESS] , який розташований на вищевказаній земельній ділянці, і відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 32903381 від 18.01.2012 [PERSON] на підставі свідоцтва про оправо власності /СЕА 132944/ від 15.12.2011 виданого виконкомом Вінницької міської ради на праві приватної спільної часткової власності належало 37/100 частки (а.с. 39, 40, 57), а відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 32910085 від 19.01.2012 [PERSON] на підставі свідоцтва про оправо власності /СЕА 132943/ від 15.12.2011 виданого виконкомом Вінницької міської ради на праві приватної спільної часткової власності належало 63/100 частки (а.с. 94, 95) За життя [PERSON] та [PERSON] користувалися земельною ділянкою площею 0,1000 га по [ADDRESS] . Після їх смерті наведеною земельною ділянкою користуються їх спадкоємці, зокрема спадкоємці [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , як і їх спадкодавець, користуються земельною ділянкою площею 0,0772 га, що становить 77/100 частки у праві спільної сумісної власності, а спадкоємиця [PERSON] - [PERSON] , як і її спадкодавець, користується земельною ділянкою площею 0,0228 га, що становить 23/100 частки у праві спільної сумісної власності, що підтверджується схемою розподілу земельної ділянки від 14.04.2023 (а.с. 12). Обставина користування [PERSON] та [PERSON] наведеною земельною ділянкою у зазначених пропорціях учасниками справи визнається, а тому ця обставина в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Після смерті [PERSON] 09.07.2013, його частку житлового будинку в розмірі 37/100 успадкувала його дружина [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №258/2013 (а.с. 28-49). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , від 14.03.2022 (а.с.79). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори 30.03.2023 Сікорською Л.А. видано [PERSON] та [PERSON] , які являються дітьми спадкодавця, свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-59 та № 1-62, по 1/2 частці спадкового майна, а саме на 63/100 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с.7, 8, 116, 117). Однак, у видачі позивачу після смерті його матері [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 0510137000:03:027:0086, державний нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорська Л.А. відмовила, про що 30.03.2023 винесла відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.9-10). Така відмова, згідно постанови, мотивована тим, що з нотаріус не може визначити склад спадкового майна та належність цього майна спадкодавцеві, а саме на яку частку земельної ділянки, площею 1,000 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер 0510137000:03:027:0086, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток спадкодавця та інших співвласників (сторін по справі) у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку з метою реалізації права позивача на спадкування за законом. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Визначаючись щодо позовних вимог суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про розмір часток, визнання відповідачем позовних вимог, а також ту обставину, що жодних інших домовленостей про розмір часток між співвласниками ніж ті, про які повідомили учасники справи між співвласниками [PERSON] та [PERSON] не було, жодних доказів щодо домовленостей про інший розмір часток, ніж ті, про які позивач стверджує у позовній заяві, а відповідач такі доводи визнає, суду не представлено. Не визначення розміру часток не дає можливості позивачу набути право власності на вказану вище частину земельної ділянки в порядку спадкування. При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Тому, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивач як спадкоємець не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру часток спадкодавця в спадковому майні, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510137000:03:027:0086, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , підлягає задоволенню, та суд констатує, що на день смерті [PERSON] її частка у праві власності на земельну ділянку становила 77/100 частки, рівно як і становить на день ухвалення рішення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved