Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , від імені якої діє представник адвокат Гримут Тетяна Василівна, звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнення витрат на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В позовній заяві представник зазначив, що 27 листопада 2017 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, який на даний момент ще не розірвано. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які являються інвалідами з народження, потребують значних коштів на лікування, оскільки, реабілітаційне лікування та інклюзивна програма навчання потребує надзвичайно великих витрат, у зв`язку з чим позивачка не в змозі забезпечити дітей самостійно. Відповідач покинув сім`ю і вже майже рік як сторони не проживають разом. Весь період відповідач не утримував дітей. Позивачці матеріально важко утримувати дітей, так як відповідач в добровільному порядку не надає кошти і жодним чином матеріально не допомагає дітям вже майже рік. Позивачка позбавлена можливості працювати, так як діти дуже маленькі і взагалі не ходять. Обом дітям поставлені важкі діагнози на все життя, позивачка практично живе з дітьми в лікарнях, де проводять постійні дослідження стану їх здоров`я та лікування. Діти хворіють на локалізовану (фокальну, парцальну) симптоматичну епілепсію та епілептичні синдроми з комплексними парціальними судомними нападами, з фармакорезистентою епілепсією, а також мають спастичну тетраплегію та гідроцефалію. Отже, наявність вказаних хвороб в обох дітей та їх довготривалісне лікування і обстеження призводить до того, що мати дітей ледве зводить кінці з кінцями, щоб вижити з дітьми та полегшити їх життя, не здаючись та продовжуючи лікувати їх. Діти разом проживають з позивачкою у будинку матері та перебувають на утримання позивачки, а батько не бере жодної участі в утриманні дітей, оскільки він самоусунувся від їх виховання. Всі питання щодо матеріального забезпечення сім`ї позивачка вирішує самостійно. Позивачка знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки вона також знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, а саме: [PERSON] , [INFO] . Мати позивачки позичає їй кошти для лікування дітей, а при надходженні соціальних виплат, всі кошти повертає, і залишається ні з чим. Отримання соціальної допомоги не покриває навіть 5 частини всіх витрат, пов`язаних з лікуванням дітей. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати. Також представник зазначила, що відповідач не бажає добровільно надавати дітям кошти на придбання одягу,продуктів харчування, медикаментів, оплати реабілітаційного лікування. Позивачці відомо, що відповідач продовжує працювати за кордоном, та отримує заробітну плату більше 2000 доларів щомісячно, однак свій заробіток приховує. \~ \~ \~ \~Просить суд стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] : -аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, і до досягнення ними повноліття; -аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , як на дружину, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, в розмірі 2000 гривень, щомісячно. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьками в свідоцтві про народження яких значиться позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно довідки виконкому Вільховецької сільської ради від 27.04.2023 року за №596 [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов, складеного депутатом Вільховецької сільської ради, [PERSON] проживає разом із з дітьми, а саме з донькою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] , у будинку матері [PERSON] ; усі умови для дітей забезпечені; зі слів [PERSON] батько дітей [PERSON] не проживає разом із сім`єю більше року; діти перебувають на утриманні мами. Також в судовому засіданні встановлено, що згідно посвідчення серії [NUMBER] та посвідчення серії [NUMBER] неповнолітні діти сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є дітьми-інвалідами і їм призначена державна соціальна допомога, зокрема: неповнолітній [PERSON] в розмірі 6664,56 гривень, неповнолітньому [PERSON] в розмірі 2884,56 гривень, їх законним представником зазначена позивачка [PERSON] . Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 5 січня 2021 року за №45, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Тячівська районна лікарня» [PERSON] , [INFO] , з 3 січня 2021 року знаходилася на стаціонарі з діагнозом: епілепсія. Виписками із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого №11578, №8112, №9698, виданими Мукачівською обласною дитячою лікарнею, підтверджується те, що [PERSON] , [INFO] , дійсно перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом епілепсія, ЗСКР, в період з 17.12.2018 року по 09.01.2019 року, з 02.09.2019 року по 12.09.2019 року, з 21.10.2019 року по 31.10.2019 року. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №179, виданої ОКНП «Буковинський центр відновного лікування та комплексної реабілітації дітей» встановлено, що [PERSON] , 24.11.2021 року отримав реабілітаційні послуги та якому встановлено діагноз: затримка розвитку внаслідок ураження ЦНС (G 93.2), зміщені установка суглобів верхніх та нижніх кінцівок, перебував на реабілітації з 25.07.2022 року по 05.08.2022 року. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1797, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Тячівська районна лікарня», [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні з 30.10.2022 року по 04.11.2022 року, у нього встановлено діагноз: епілептичний статус. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8405, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Тячівська районна лікарня» [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні з 12.12.2022 року по 30.12.2022 року, у нього встановлено діагноз: локалізована (фокальна) (парціальна) симптоматична епілепсія та епілептичні синдроми з комплексними парціальними судомними нападами з фармакорезистентною епілепсією; супутні захворювання: спастична тетраплегія, гідроцефалія. Згідно обстеження магнітно-резонансної томографії від 11.07.2019 року, проведеного лікарем ТОВ «Закарпатський діагностичний центр», у [PERSON] виявлено зовнішню гідроцефалію легкого ступеню вираженості. Згідно обстеження магнітно-резонансної томографії від 02.01.2019 року, проведеного лікарем ТОВ «Закарпатський діагностичний центр», у [PERSON] виявлено легку зовнішню гідроцефалію. Згідно обстеження магнітно-резонансної томографії від 02.02.2022 року, проведеного лікарем ТОВ «Закарпатський діагностичний центр», у [PERSON] виявлено мінімально виражену зовнішню гідроцефалію. Згідно висновку комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку дитини від 05.07.2022 року за №ІРЦ-85968/2022/341399 [PERSON] , [INFO] , потребує індивідуального навчального плану, психолого-педагогічної допомоги, в дитини фізичні труднощі найтяжчого ступеню прояву, якій необхідний постійний догляд, споживає тільки подрібнену їжу. Згідно висновку комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку дитини від 10.07.2022 року № ІРЦ-85968/2022/344311 [PERSON] , [INFO] , потребує постійного догляду, в дитини фізичні труднощі найтяжчого ступеню прояву, споживає тільки подрібнену їжу, потребує індивідуальної програми реабілітації. \~Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає па обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, проживає з малолітніми дітьми з інвалідністю у батьківському будинку та сама веде догляд за ними, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей слід задовольнити і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2023 року, і до їх повноліття. Відповідно до ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до норм, визначених в ст. 75 Сімейного кодексу України (далі СК України), дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання можливості чоловіка надавати таке утримання. За правилами частин 2, 3, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приписами ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України). Суд враховує, що право того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. Суд зазначає, що відповідачем в даній справі не доведено належними та допустимими доказами, що він не може надавати матеріальну допомогу позивачці, що проживає з двома дітьми з інвалідністю, які не можуть обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується ними. З урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим також задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає неповнолітня дитина до трьох років і стягувати\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивачки [PERSON] \~аліменти на\~її утримання\~в розмірі\~2000\~гривень щомісячно,\~і до\~досягнення неповнолітнім\~сином [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~трьохрічного віку. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved