Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що у період із 2020 по 2022 роки вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вказала, що з листопада 2022 року вона з сином постійно проживають в Україні, зареєстровані за однією адресою їй важко матеріально утримувати дитину самостійно, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток дитини, одяг та лікування дитини. Можливості влаштуватися на роботу вона немає, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення трирічного віку. Відповідач не цікавиться життям сина, жодної участі у його вихованні та утриманні не бере, хоча має змогу таку допомогу надавати, оскільки має стабільний дохід, інших утриманців немає. Ухвалою судді від 30.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 05.07.2023 від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 30.06.2023. Ухвалою судді від 10.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, згоди на проведення заочного розгляду справи не висловила, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку та через оголошення на веб-сайті Судової влади України, що відповідає положенню ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Підстав для відкладення розгляду справи або перерви у судовому засіданні, передбачених у ст. ст. 223, 240 ЦПК України, судом не встановлено. Враховуючи наведене, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалити рішення у їх відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Познань Великопольського воєводства 11.03.2021 із нотаріально завіреним перекладом на українську мову 07.07.2021 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., зареєстрованим у реєстрі за № 4508 (а.с. 6-7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Соболівської сільської ради № 268 від 12.04.2023 до складу сім`ї [PERSON] входять: син [PERSON] та цивільний чоловік [PERSON] , який участі у вихованні сина не бере (а.с. 10). Домовленості між сторонами про участь в утриманні дитини не досягнуто. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом частин 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження незадовільного стану здоров`я або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на його утриманні інших осіб, тяжкого матеріального становища та інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позову в межах заявлених позивачем позовних вимог та стягує з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, варто зазначити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений при зверненні до суду.

Outcome: approved