Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16 квітня 2010 року уклала шлюб з [PERSON] , від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть. Зазначає, що з січня 2023 року припинені шлюбні відносини. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між подружжям немає. Ухвалою суду від 19 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено в судове засідання. 16.08.2023 року від відповідача [PERSON] надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, вказав, що шлюбні стосунки з позивачем припинені з грудня 2022 року. Спір про місце проживання дитини та про поділ спільного майна подружжя, між сторонами відсутній. Проти надання строку на примирення категорично заперечує. В судове засідання [PERSON] та її представник - адвокат Полупанова О.О. не з`явилась, матеріали справи містять заяву позивача про задоволення позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Позивач [PERSON] виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». В судове засідання [PERSON] та представник відповідача - адвокат Маслова О.Г. не з`явились, матеріали справи містять заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 16 квітня 2010 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №249. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 16 квітня 2010 року). Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачкою змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 11.07.2023 року, за подання до суду позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved