Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Полянської сільської ради про скасування заборони на нерухоме майно, в якій просить скасувати заборону (архівний запис), заресстровану у Єдиному ресстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виключивши запис про обтяження № 3883248. В обгрунтування доводів зазначає, що позивач є власником житлового будинку з належними до нього житловими спорудами у [ADDRESS] та земельних ділянок, площами 0, 1492 га та 0,0946 га відповідно з кадастровими номерами: 2124081600:04:004:0194 і 2124081600:04:004:0195 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.03.2023 року після смерті батька. Зазначає, що при отриманні інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 326643483 від 22.03.2023 року позивачу стало відомо, що на вказаний житловий будинок накладено обтяження: заборона (архівний запис), зареєстрована 13.10.2006 року Свалявською державною нотаріальною конторою за № 3883248 на підставі повідомлення б/н від 09.05.1962 року, Свалявського відділення Держбанку. Особа, майно/права якої обтяжуються вказано: власник [PERSON] . Однак, у 1962 році, згідно записів архівної погосподарської книги № 1 за 1961-1963 роки батько - [PERSON] був власником житлового будинку за [ADDRESS] . Після поновленої нумерації будинків, у 1990 роках і на сьогоднішній день, така адреса змінилася і відповідає адресі: буд. [ADDRESS] , де головою дворогосподарства є позивач [PERSON] . Вимоги мотивує тим, що заборона накладалася не як на майно батька позивача, а як на майно [PERSON] , який у 1962 році проживав та був власником житлового будинку належними до нього надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] та який ніякого відношення до будинку [ADDRESS] немає. Позивач вказує, що юридична особа, за повідомленням якої накладалась заборона припинило своє існування і Державний реєстр банків України не містить запису про «Свалявське відділення Держбанку» чи його правонаступників. Наявність вказаної заборони порушує права позивача як власника житлового будинку, перешкоджає розпоряджатися своїм майном. Позивач просить суд скасувати заборону (архівний запис), заресстровану у Єдиному ресстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виключивши запис про обтяження № 3883248, внесений 13.10.2006 року, зареєстрований реєстратором: Свалявською державною нотаріальною конторою на підставі обтяження: повідомлення б/н від 09.05.1962 року, Свалявського відділення Держбанку, об`єкт обтяження: будинок [ADDRESS] , власник: [PERSON] , додаткові дані: архівний номер 4025545LVOV33, Архівна дата: 05.05.2003, дата виникнення: 09.05.1962 року, № реєстра: 522735-206, внутр. № 2C01 CE2626F449307927, комментарий: 1063-56/1962. Суд своєю ухвалою від 23.06.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.08.2023 року суд замінив відповідача державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Полянської сільської радиу справі за позовом [PERSON] , [INFO] до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Полянської сільської ради про скасування заборони на нерухоме майно належним відповідачем - державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Свалявської міської ради Закарпатської області. Розгляд справи призначений на 10:00 годину 15.08.2023 року. Позивач позовні вимоги підтримує, просить суд позов про скасування заборони на нерухоме майно задовольнити з підстав зазначениху позові (вх.№4928). Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подав. Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд справи за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст. 55, 124 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів,у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд встановив, що згідно копій: свідоцтва про право на спадщину за законом НСТ 430875, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Свалявської нотаріальної контори Дядюша О.О. від 22.03.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №198, спадкова справа 38/2023, витягу 71889750 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.03.2023 року; свідоцтва про право на спадщину за законом НСТ 430874, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Свалявської нотаріальної контори Дядюша О.О. від 22.03.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №197, спадкова справа 38/2023, витягу 71889831 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.03.2023 року; свідоцтва про право на спадщину за законом НСТ 430876, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Свалявської нотаріальної контори Дядюша О.О. від 22.03.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №199, спадкова справа 38/2023, витягу 71889684 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.03.2023 року - [PERSON] , [INFO] є власником житлового будинку з належними до нього житловими спорудами у [ADDRESS] та земельних ділянок, площами 0, 1492 га та 0,0946 га відповідно з кадастровими номерами: 2124081600:04:004:0194 і 2124081600:04:004:0195. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав про державну реєстрацію обтяження підтверджується наявність запису про обтяження: (архівний запис), зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Запис про обтяження №3883248, внесений 13.10.2006 року, зареєстрований реєстратором: Свалявською державною нотаріальною конторою на підставі обтяження: повідомлення б/н від 09.05.1962 року, Свалявського відділення Держбанку, об`єкт обтяження: будинок [ADDRESS] , власник: [PERSON] , додаткові дані: архівний номер 4025545LVOV33, Архівна дата: 05.05.2003, дата виникнення: 09.05.1962 року, № реєстра: 522735-206, внутр. № 2C01 CE2626F449307927, комментарий: 1063-56/1962. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - скасування судом обтяження, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є підставою для скасування запису про його державну реєстрацію. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження;ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд бере до уваги, що скасування заборони на майно не порушує прав інших осіб, не суперечить вимогам діючого законодавства, що наявність заборони обтяження на будинок порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, що іншого способу зняти заборону у позивача, крім судового немає, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved