Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

14 квітня 2022 року та уточнено 16 травня 2022 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Заява мотивована тим, що заявникє батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ним, та страждає на тяжке психічне захворювання. 20 червня 2007 року [PERSON] було визнано дитиною-інвалідом, а після досягнення 18 річчя його було визнано інвалідом І групи (порушення «Б»), який потребує постійного стороннього нагляду та догляду, оскільки той не може самостійно пересуватися, вживати ліки, самостійно харчуватися, приймати рішення, порушені функції мовлення та навики самообслуговування. Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Блізнюкова Т.І. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечення відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , та [PERSON] (а.с.6). [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства, І групи «Б», строком до квітня 2024 року, що підтверджується медичним висновком № 76 на дитину-інваліда віком до 16 років, виданого обласним комунальним закладом «Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг» від 20.06.2007, та довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 02.03.2022 (а.с. 10, 11). Згідно даних висновку судово-психіатричного експерта № 118 від 23.05.2023, [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі атипового аутизму, та за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.40-43). Орган опіки та піклування в особі виконкому Центрально-Міської районної у місті ради вважає можливим призначити [PERSON] опікуном над сином, [PERSON] , що підтверджується поданням від 11.05.2022 № 8/30-1075 (а.с.20). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1 ст. 293 ЦПК України). Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч. 1 ст. 41 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до положень ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України). Згідно пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом - тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи. У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. Таким чином, зважаючи на вищезазначені норми законодавства, беручи до уваги встановлені по справі фактичні обставини, суд необхідним визнати [PERSON] недієздатним, оскільки з даних проведеної за ухвалою суду експертизи у справі, внаслідок психічного розладу, на який страждає [PERSON] , останній не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що як юридична категорія відповідає поняттю недієздатності. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та відповідно призначення йому опікуна. Жодних даних, які б свідчили про наявність перешкод для призначення опікуном заявника в ході судового розгляду не встановлено, а тому заяву слід задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved