Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 58818,30 грн. страхового відшкодування, судовий збір в розмірі 1073,60грн., 4000 грн. витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи, 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 вересня 2021 року у м. Львові, по вул. Зелена, 164, трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» з номерним знаком [NUMBER] , що був під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «MAN» з номерним знаком [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] . Відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2021 року по справі №463/10480/21, винуватцем пригоди був [PERSON] . На момент вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в AT «СК «Мега-Гарант» згідно полісу №201472415. У зв`язку із настанням страхового випадку, з дотриманням норм Закону, з метою отримання страхового відшкодування, позивач звернувся до AT «СК «Мега-Гарант» із повідомленням про настання страхового випадку, а згодом із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак страховиком AT «СК «Мега-Гарант» жодного рішення по справі не прийнято, а страхове відшкодування так і не виплачено. Більше того, відповідач позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 05.10.2022 та перебуває у процесі припинення. Після відкликання ліцензій фінансова установа позбавляється права провадити діяльність за видами відкликаних ліцензій. Разом з тим, відкликання ліцензій не звільняє фінансову установу від виконання своїх зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг. Тому фактично єдиним способом захисту потерпілого у цій ситуації залишається судовий позов до страховика. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 01.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації). Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст.77-79 ЦПК України. Судом встановлено, що 04.09.2021 о 23:59 год., [PERSON] у м. Львові по вул. Зелена, 164, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MAN 11.190» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, що спричинило пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків, чим порушив п.11.3 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказане підтверджується постановою Личаківського районного суду м.Львова від 03.12.2021, якою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Отже, з огляду на викладене вина [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. На момент скоєння вищевказаної ДТП, транспортний засіб під керуванням [PERSON] , а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] був застрахований у АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» на підставі полісу ОСЦПВ №201472415. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу марки «MAN 11.190» д.н.з. [NUMBER] є позивач [PERSON] . Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (стаття 990 ЦК України). Стаття 20 Закону України «Про страхування» визначає обов`язок Страховика при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. У зв`язку із настанням страхового випадку, з дотриманням норм, що визначені у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою отримання страхового відшкодування, позивач [PERSON] 06.09.2021 звернувся до AT «СК «Мега-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до п.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що страховиком AT «СК «Мега-Гарант» жодного рішення по справі не прийнято, а страхове відшкодування позивачу не виплачено. Крім того, Страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 05.10.2022 та перебуває у процесі припинення. Згідно висновку №211 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 02.10.2022, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу марки «MAN 11.190» д.н.з. [NUMBER] , без врахування ПДВ становить 58818,30 грн. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «…Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою. У Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону). Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону). Суд вважає, що позивачу, якому належить на праві власності пошкоджений транспортний засіб має право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП транспортному засобу сума страхового відшкодування в розмірі 58818,30грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 4000 грн. витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи та 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, то такі стягненню не підлягають, з огляду на те, що представником позивача не надано суду жодних належних доказів, на підтвердження понесення позивачем зазначених вище витрат в указаному в позовній заяві розмірі, не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, не надано акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару, а також оплати вартості експертизи (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 гривень, які документально підтверджені.

Outcome: approved