Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

15 лютого 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому було збільшено, та згідно останньої редакції просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 49 235 (сорок дев`ять тисяч двісті тридцять п`ять), 07 грн, з яких: 39 235,07 грн - сума матеріальної шкоди; 10 000,00 грн - сума моральної шкоди. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені у справі судові витрати: 1 073,6 грн - суму сплаченого судового збору; 7 000,00 грн - суму вартості правової допомоги; 2 800,00 грн - вартості послуг судового експерта. Свої вимоги мотивував тим, що 12 жовтня 2022 року о 14:10 год. в м. Одесі, по вул. Академіка Корольова, біля будинку № 33 сталася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої відповідачка, керуючи автомобілем марки «AUDI», д.н.з. [NUMBER] , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечної дистанції та швидкості для руху, в результаті чого допустила зіткнення з належним позивачу автомобілем марки «РЕUGЕОТ», модель «3008», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 17.11.2022 р. у справі № 947/24881/22 [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Зазначав, що в грудні 2022 року ТДВ СК «Кредо» призначила виплату страхового відшкодування у розмірі 23 502,14 грн, яка розрахована наступним чином: 26 702,14 грн (вартість відновлювального ремонту) - 3 200,00 грн. (франшиза) та здійснила виплату страхового відшкодування. При цьому, листом від 13.12.2022 р. ТДВ СК «Кредо» повідомила позивачу, що страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. З метою встановлення розміру матеріального збитку, отриманого внаслідок ДТП, позивачем замовлено експертне дослідження у судового експерта Вітвіцького І.І. та відповідно до висновку експерта № 47/22-Е вартість матеріального збитку складає 65\~937,21 гривень. Однак, позивач стверджує, що відповідачем було перераховано суму франшизи в розмірі 3 200 гривень. Проте, остання відмовилася від сплати різниці між розміром реально завданої матеріальної шкоди та виплаченим позивачу страховим відшкодуванням. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 17.02.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. 03.04.2023 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами позовної заяви, та просив відмовити у зхадоволенні позову [PERSON] 04.04.2023 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА К0МПАНІЯ «КРЕДО» (ідентифікаційний код 13622789), що знаходиться за адресою: Україна, 6908, Запорізька обл., м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, 34. 17.04.2023 року позивач [PERSON] надав відповідь на відзив, в якій з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, не погоджується, та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 20.04.2023 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА К0МПАНІЯ «КРЕДО». Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] \~ [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав пояснення на поданий позов. Вислухавши думку сторін, дослідивши докази та матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12.10.2022 року о 14:10 год., в м. Одеса по вул. Академіка Корольова, біля будинку № 33, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «AUDI», номерний знак [NUMBER] , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції та швидкості для руху, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем марки «РЕUGЕОТ», номерний знак [NUMBER] . За таких обставин, в результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.13.1 «Правил дорожнього руху» України, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП. Вказана обставина встановлена постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2022 року по справі № 947/24881/22 якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень. За нормою частини четвертої\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З вищезазначеного вбачається, що ДТП, внаслідок якого завдано механічних пошкоджень автомобілю яким керував позивач, сталося з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Кредо». В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «РЕUGЕОТ», номерний знак [NUMBER] , власником якого на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] , є [PERSON] , завдано технічних пошкоджень. З метою встановлення розміру матеріального збитку, отриманого внаслідок ДТП Позивачем замовлено незалежне експертне дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «РЕUGЕОТ», номерний знак [NUMBER] у судового експерта Вітвіцького І.І.. Відповідно до висновку експерта № 47/22-Е від 25 січня 2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «РЕUGЕОТ 3008», номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, що сталося 12.10.2022 року, складає 65\~937,21 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «РЕUGЕОТ 3008», номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, що сталося 12.10.2022 року, складає 34\~703,84 гривень. Як вбачається з листа ТДВ «СК» «Кредо» 09.12.2022 року ТДВ СК «Кредо» страховим актом № 3006938-1 було визнано настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого ТЗ за спричинення пошкоджень частин та деталей автомобіля «РЕUGЕОТ 3008», реєстраційний номер [NUMBER] , які сталися 12.10.2022 року, страховим випадком передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Полісом, і призначено страхове відшкодування у розмірі 23 502,14 грн. Страхове відшкодування виплачено на зазначені у заяві на виплату реквізити. Також вказаним листом [PERSON] повідомлено, що страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою вартості транспортного засоби. Слід зазначити, що під час розгляду справи представником відповідача клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи не заявлялось, тому суд бере висновок експерта Вітвіцького І.І. у якості належного та допустимого доказу, так як вказаний доказ не був спростований. Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~ Відповідно до положень ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових суми зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з мето порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України Стаття 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає порядок прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та його виплати. Згідно із Законом України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Таким чином, з урахуванням викладених обставин та положень діючого в Україні законодавства, позивач має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, завдану його автомобілю у повному обсязі. Крім матеріальних збитків, позивач вважає, що відповідач своїми неправомірними діями спричинила йому моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 10 000 гривень. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до роз`яснень, вказаних в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності ( в тому числі інтелектуальної ), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав. Відповідно до п. 4 даної Постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди має бути зазначена, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У зв`язку з наведеним, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми завданої моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено, в чому саме полягає ця шкода та не обгрунтовано її прозмір. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності\~до ч.ч.\~1-3\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ \~ст.\~263\~ ЦПК\~ України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути: 39\~235,07 матеріальну шкоду, 2800,00 вартість послуг судового експерта.. Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу Статтею 59 Конституції України\~гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових правовідношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу. У даному випадку правову допомогу позивачеві надавав адвокат Віталій Досковський на підставі договору-замовлення на надання правової допомоги № 48-Д від 01.02.2023 року, № 48/2-Д від 14.04.2023 року. Згідно зі\~статтею 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження надання правової допомоги, позиваем було надано суду опис наданих послуг, що складається з: складання позовної заяви та складання відповіді на відзив Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України\~передбачено,\~що судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial