Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія К9», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., про визнання виконавчого напису нотаріуса № 2080 від 24.11.2021р. таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.11.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було вчинено виконавчий напис № 2080 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 1357502 від 17.12.2020 року, укладеним з ТОВ «Лінеура Україна», правонаступником якого на підстав договору про відступлення прав вимоги є відповідач. 08.12.2022р. приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. на підставі виконавчого напису № 2080 від 24.11.2021 року було відкрито виконавче провадження № 67813956, про що позивач дізналась з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним. Вказала, що у порушення вимог закону не отримувала жодних документів, зокрема письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Вважає, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив безспірність стягнення грошових коштів, не отримавши від сторін первинних документів щодо видачі кредиту. Позивач зазначила, що не погоджується з розрахунком заборгованості, встановленим виконавчим написом. Відтак вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною. Тому вважає дії приватного нотаріуса Журавльової Л.М. при вчиненні вказаного виконавчого напису незаконними і просить визнати виконавчий напис № 2080, вчинений 24.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія К9» заборгованості за кредитним договором № 1357502 від 17.12.2020 року на загальну суму боргу 12850,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 13.07.2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також запропоновано третім особам надати пояснення щодо позову до початку розгляду справи. Від відповідача ТОВ «Фінансова компанія К9» на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Від третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. письмові пояснення не надходили. Про дату та час розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Від третьої особи: приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.М. письмові пояснення не надходили. Про дату та час розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого напису № 2080, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною 24.11.2021р. вчинено вказаний виконавчий напис, згідно якого [PERSON] , [INFO] є боржником за кредитним договором № 1357502 від 17.12.2020 року, укладеним з ТОВ «Лінеура Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1-0110202021 від 12.10.2021р. є ТОВ «Фінансова компанія К9». Строк платежу за кредитним договором № 1357502 від 17.12.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.10.2021р. по 03.11.2021р. Сума заборгованості становить 12800,00грн. та складається з: 4000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6520,00 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2280,00грн. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За виконавчого напису стягнуто плату зі стягувача у розмірі 50,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 12850,00 грн. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Черкаського області Чупис Т.М., ВП № 67813956, від 08.12.2021р., вбачається, що приватним виконавцем Чупис Т.М. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 2080, виданого 24.11.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія К9» заборгованості у розмірі 12850,00грн. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право на оскарження дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спори між боржниками і стягувачами, а також спори інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису є нотаріальною дією. Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правове регулювання вчинення нотаріальних написів нотаріусами визначено статтями 87-91 глави 14 Закону України «Про нотаріат», правилами глави 16 розділу 2 Порядку вчинення дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», розділом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» законодавчо визначено дві умови вчинення виконавчого напису, а саме нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року визначено умови вчинення виконавчого напису. А саме, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно п.1.1 та 1.2 Порядку вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~затвердженого наказом\~міністерства юстиції\~України №\~296/5\~від 22.02.2012\~(зі\~змінами і\~доповненнями), для\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна\~нотаріуси вчиняють\~виконавчі написи\~на документах,\~що встановлюють\~заборгованість,\~або на\~правочинах,\~що передбачають\~звернення стягнення\~на майно\~на підставі\~виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Звертаючись до суду з вказаною позовною заявою, позивач заперечила правомірність вчинення нотаріусом виконавчого напису № 2080 від 24.11.2021р., вказавши на відсутність належного підтвердження безспірності заборгованості та порушення нотаріусом порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки не було дотримано порядку вчинення виконавчого напису, нотаріусом не було отримано документів на підтвердження безспірності заборгованості. Даний факт відповідачем не спростовано. З матеріалів справи вбачається відкриття приватним виконавцем Чупис Т.П. виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 2080 від 24.11.2021р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія К9» заборгованості у розмірі 12850,00грн. за кредитним договором № 1357502 від 17.12.2020 року. Жодним іншим чином, окрім зазначених вище виконавчих написів приватного нотаріуса Журавльової Л.М. та постанови приватного виконавця Чупис Т.М. заборгованість не підтверджена. Відповідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23 січня 2018 року, по справі № 310/9293/15ц, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 листопада 2021 року по справі №758/14854/20. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем (боржником) вимоги про усунення порушень за кредитним договором, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія К9», зазначений у написі, є безспірним. На відсутність безспірної заборгованості вказує також те, що позивач звернувся до суду після початку вчинення приватним виконавцем Чупис Т.М. дій, спрямованих на стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив розмір боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у п. 93-95 постанови від 21 вересня 2021р. по справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21, оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У даній справі у суду відсутні відомості про наявність у нотаріуса на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису оригіналу кредитного договору, посвідченого нотаріально, а отже відсутні відомості про дотримання нотаріусом Журавльовою Л.М. порядку вчинення нотаріальних дій під час вчинення даного напису. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо заходів\~забезпечення позову\~суд зазначає,\~що у\~відповідності з\~ч.\~7\~ст.\~158\~ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з стягнути з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 1073,60грн., та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 536,80 грн., а всього 1610,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved