Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

У квітні 2023 року Міністерство оборони України та Київське квартирно-експлуатаційне управління звернулись до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що згідно із витягом з розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 1286 від 07.12.2007 на підставі клопотання Генерального штабу Збройних сил України Міністерства оборони України № 2950/300/1/С від 13.11.2007 року 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] включено до числа службової житлової площі. Ця квартира є відомчим державним житловим фондом Міністерства оборони України, включена до числа службових та перебуває на обліку квартирно-експлуатаційного органу відповідно до вимог керівних наказів Міністерства оборони України. Київське квартирно-експлуатаційне управління є правонаступником Квартирно-експлуатаційної частини району, та продовжує здійснювати облік та контроль за використанням Спірного житла у відповідності до вимог керівних наказів Міністерства оборони України. Як вказують позивачі, на підставі ордеру № 011555 від 24.05.2017, виданого Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією [PERSON] отримав право на зайняття службового житлового приміщення - 1-кімнатної квартири [ADDRESS] разом із членами сім`ї у кількості одна особа, а саме дружина [PERSON] . Надалі шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З 2019 року [PERSON] з`їхала з квартири та жодного разу у ній не з`являлась. Натомість [PERSON] утворив іншу сім`ю та на підставі ордеру на право зайняття службового житлового приміщення № 016734 від 23.11.2021 року, виданого Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією, [PERSON] у складі нової сім`ї: він, дружина - [PERSON] , дочка дружини - [PERSON] та син - [PERSON] займає інше житлове приміщення 3-кімнатну квартиру [ADDRESS] . Однак квартиру [ADDRESS] [PERSON] не здав у зв`язку із наявною реєстрацією у даному приміщенні колишньої дружини [PERSON] , яка відмовляється знятися з реєстрації у добровільному порядку. Місце її перебування, фактичного проживання [PERSON] не відоме. Під час листування у месенджерах вона повідомила, що знаходиться закордоном і зніметься з реєстрації після повернення із-за кордону. Посилаючись на вказані обставини, позивачі наголошують, що вони позбавлені можливості реалізувати свої права щодо користування та розпорядження спірною квартирою, а також здійснювати функції щодо розподілу та надання житла іншим військовослужбовцям, що також порушує права на житло інших військовослужбовців, які не мають житла за місцем проходження служби. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/6756/23 за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання на 11 липня 2023 року. 11 липня 2023 року суд протокольною ухвалою залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів [PERSON] , підготовче засідання відкладено на 27 липня 2023 року. 27 липня 2023 року [PERSON] подав письмові пояснення, в яких зазначив, що він перебував з відповідачем [PERSON] у шлюбі. На підставі ордеру № 011555 від 24.05.2017, виданого Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією, отримав право на зайняття службового житлового приміщення - 1-кімнатної квартири [ADDRESS] разом із дружиною. У 2019 році шлюб між ними було розірвано, відповідач покинула квартиру і з того часу у ній не з`являлась. [PERSON] зазначив, що він утворив нову сім`ю, яка в подальшому на підставі ордеру№ 016734 від 23.11.2021, виданого Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією, займає інше житлове приміщення 3-кімнатну квартиру [ADDRESS] . Службове приміщення, а саме: 1 кімнатна квартира [ADDRESS] ним не була здана у зв`язку із наявною реєстрацією колишньої дружини [PERSON] . Місце її знаходження, проживання йому не відоме, а під час листування, вона повідомила, що знаходиться за кордоном. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 липня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 31 серпня 2023 року, витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості, про те, чи вибувала громадянка України [PERSON] за межі території України у період з 01.01.2019 по 24.04.2023, із зазначенням дати перетину кордону, напрямку перетину кордону, місце перетину кордону та чи поверталась громадянка України [PERSON] на територію України у період з 01.01.2019 по 24.04.2023, із зазначенням конкретного проміжку часу прибуття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не надіслала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Третя особа в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 1286 від 07.12.2007, квартира [ADDRESS] є службовим житловим приміщенням, яке перебуває на оперативному обліку у Київському квартирно-експлуатаційному управлінні. На підставі ордеру № 011555 від 24.05.2017, виданого Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією, [PERSON] отримав право на зайняття службового житлового приміщення - 1-кімнатної квартири [ADDRESS] разом із членами сім`ї у кількості одна особа, а саме: дружина [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 04 травня 2019 року. Згідно з листом Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-6324/05 від 23 вересня 2022 року, за відомостями інформаційної системи «Реєстр територіальної громади м. Києва», за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано [PERSON] . Відповідно до актів про перевірку проживаючих, затверджених 25 листопада 2022 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника Київського квартирно-експлуатаційного управління, факт проживання [PERSON] у службовій однокімнатній квартирі [ADDRESS] не встановлено, в квартирі з 2019 року не проживає та до квартири не навідується. [PERSON] на підставі ордеру № 016734 від 23 листопада 2021 року, виданого Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією, у складі нової сім`ї: він, дружина - [PERSON] , дочка дружини - [PERSON] та син - [PERSON] займає інше житлове приміщення - 3-кімнатну квартиру [ADDRESS] . Службове приміщення, а саме: 1 кімнатна квартира [ADDRESS] ним не була здана у зв`язку із наявною реєстрацією колишньої дружини [PERSON] . Згідно з відомостями, наданими Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, [PERSON] у період з 1 січня 2019 року по 24 квітня 2023 року неодноразово перетинала державний кордон України та з 20 липня 2022 року виїхала за межі України. Згідно з ч. 1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 1286 від 07.12.2007 року на підставі клопотання Генерального штабу Збройних сил України Міністерства оборони України № 2950/300/1/С від 13.11.2007 року 1-кімнатну квартиру № 135 площею 13,1/27,6 кв.м. по [ADDRESS] включено до числа службової житлової площі. Статтею 122 ЖК України визначено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. На підставі ордеру № 011555 від 24.05.2017, виданого Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією, [PERSON] отримав право на зайняття службового житлового приміщення - 1-кімнатної квартири [ADDRESS] разом дружиною [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 04 травня 2019 року. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як передбачено частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У державній власності є майно, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами (частина перша статті 326 ЦК України). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вказана стаття ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Як передбачено частинами першою, другою статтею 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України унормовано, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 760/13113/14-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 333/6160/17, від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц, від 22 грудня 2021 року у справі № 758/12823/17. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як свідчать матеріали справи, відповідач з 20 липня 2022 року виїхала за межі України та станом на 23 квітня 2023 року не повернулася, що підтверджує її відсутність (непроживання) у спірному житлі понад шість місяців. Факт непроживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 2019 року також підтверджується актами про перевірку проживаючих, затверджених 25 листопада 2022 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника Київського квартирно-експлуатаційного управління. Також зазначений факт підтвердила у своїх поясненнях третя особа - [PERSON] , який був наймачем вказаного приміщення. Відомостей про поважність причин відсутності відповідача або наявності підстав, за яких за відповідачем зберігається жиле приміщення, матеріали справи не містять і відповідач не навела. Матеріали справи також не містять доказів звернень відповідача до наймодавця щодо продовження цього строку. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved