Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 24650, вчинений 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Данич О.Ф., щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» суми заборгованості в розмірі 23 844 грн. 66 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24650, відповідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 756/08 від 29.04.2008 року, укладеним з ПАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № 6795 від 27.03.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Згідно даного виконавчого напису стверджується, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.03.2018 року по 14.05.2021 року. Сума заборгованості становить 22 644,89 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 13 829,52 гривень; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4 997,91 гривень, простроченої заборгованості за комісією - 3 817,46 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 23 844,66 гривень. На думку позивача, виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірила подані відповідачем документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік документів), у зв`язку з чим він підлягає скасуванню. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.07.2023 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином. Представник позивача - адвокат Івахненко О.І. позов підтримала та просила суд розглядати справу без її участі з прийняттям заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не надавав. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про слухання справи повідомлялись належним чином, пояснень або відзиву на позов не надавали. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.04.2008 р. між позивачкою та ВАТ «ВіЕйБі Банк» (правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ «ВіЕйБі Банк» на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 6795 від 27.03.2018 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») було укладено кредитний договір № 756/08, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 16 600 грн. із строком користування по 28.04.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. 19.07.2011 року Всеукраїнський Акціонерний банк «ВіЕйБі Банк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 756/08 від 29.04.2008 року в розмірі 27 608 грн. 65 коп. - справа № 2029/2-2055/11. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.10.2011 року по справі № 2029/2-2055/11 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] задоволено в повному обсязі; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 27 608 грн. 65 коп., держмито в розмірі 276 грн. 09 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судів в розмірі 120 грн, а всього 28 004 грн. На виконання даного рішення 17.01.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 2-2055/12, на підставі якого в подальшому головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Курочка В.І., було відкрито та здійснювалося виконавче провадження № [NUMBER]. Дане виконавче провадження № [NUMBER] було закінчено повною сплатою заборгованості, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, на підтвердження чого надано копію постанови головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Курочка В.І. від 07.04.2021 року у ВП № [NUMBER] про зняття арешту з майна та копію квитанції № 36034737-1 від 02.04.2021 року про сплату 31 105,30 грн. (інші документи виконавчого провадження у [PERSON] не збереглися). А отже, зобов`язання зі сплати заборгованості також було завершено. 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24650, відповідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 756/08 від 29.04.2008 року, укладеним з ПАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № 6795 від 27.03.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Згідно даного виконавчого напису стверджується, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.03.2018 року по 14.05.2021 року. Сума заборгованості становить 22 644,89 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 13 829,52 гривень; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4 997,91 гривень, простроченої заборгованості за комісією - 3 817,46 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 23 844,66 гривень. 05.01.2022 року приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем винесено постанову про відкриття ВП № [NUMBER], з виконання виконавчого напису № 24650, виданого 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в сумі 23 844,66 гривень. 05.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем винесено постанову у ВП № [NUMBER] про стягнення з боржника [PERSON] на користь приватного виконавця основну винагороду в сумі 2 384,47 гривень. 05.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем винесено постанову у ВП № [NUMBER] про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 400,00 гривень. 05.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем винесено постанову у ВП № [NUMBER] про арешт коштів боржника [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 26 629,13 гривень. 20.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем винесено постанову у ВП № [NUMBER] про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - [PERSON] у розмірі 26 29,13 гривень. 28.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем винесено постанову у ВП № [NUMBER] про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою внесено (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме замінено прізвище боржника з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». 28.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем винесено постанову у ВП № [NUMBER] про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - [PERSON] у розмірі 26 629,13 гривень. 13.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем винесено постанову у ВП № [NUMBER] про передачу виконавчого провадження приватному виконавцю Виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитрові Олександровичу (посвідчення № 0463 від 20.02.2020 року). Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За нормою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до п. 2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі 910/13233/17 від 29.01.2019. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі Кредитного договору. Відповідно до пп. 2.1 п. 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). За нормою пп. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведено невідповідність спірного виконавчого напису вимогам ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», та у сукупності зібраних по справі доказів підтверджує викладені в позовній заяві обставини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 142, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 549, 1049, 1054 ЦК України, суд -

Outcome: approved