Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії. Посилався на те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії до квартири [ADDRESS] , опалювальною площею 54,60 кв.м. Між сторонами виникли та існують фактичні договірні відносини. Відповідачам відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Позивачем умови договору були виконані в повному обсязі, послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Вартість послуг підприємством визначалась згідно з показниками комерційного вузла обліку або розрахунковим методом відповідно до постанови КМУ №830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 року та за встановленими тарифами на послугу з постачання теплової енергії відповідно до рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №450/13 від 23.06.2021 року, №813/24 від 20.10.2021 року. Відповідачі в порушення вимог ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2019 року по 31.03.2023 року не сплачували, в результаті чого у них утворилась заборгованість у розмірі 15 138 грн. 56 коп. Окрім того, відповідачі не здійснювали плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 345,92 грн. Просив стягнути солідарно з відповідачів на користь підприємства заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у розмірі 15138 грн. 56 коп., абонентську плату у розмірі 345,92 та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі те не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась у відсутності відповідачів, які не з`явилися в судове засідання незважаючи на те, що вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи за останнім відомимзареєстрованим його місцемпроживаннястаномна 28.10.2022року. Пропричини своєїнеявки суд неповідомили і неподали відповідної мотивованої заявипро відкладеннярозгляду справи. Крім того, у встановлений строк відповідачами не булоподано відзиву. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належнимчиномповідомленийпро дату,час імісцесудового засідання; відповідачне з`явився в судовезасіданнябезповажнихпричинабобез повідомлення причин; відповідачне подаввідзив; позивачне заперечуєпротитакого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили та не направили відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідачів, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом було встановлено наступні фактичні обставини справи та спірні правовідносини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] та користуються послугами, які надає МКП «Чернівцітеплокомуненерго» Правовідносини з приводу постачання теплової енергії регулюються нормамиЗаконів України «Про житлово-комунальні послуги»та «Про теплопостачаня». Відповідно достатті 5 Закону України«Про житлово-комунальніпослуги» Дожитлово-комунальнихпослуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно статті9Закону споживачздійснює оплатуза спожитіжитлово-комунальніпослуги щомісяця,якщо іншийпорядок тастроки невизначені відповіднимдоговором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 10 Закону визначено, що ціни (тарифи)на житлово-комунальніпослуги встановлюютьсяза домовленістюсторін,крім випадків,коли відповіднодо законуціни (тарифи)є регульованими.У такомуразі ціни(тарифи)встановлюються уповноваженимизаконом державнимиорганами абоорганами місцевогосамоврядування відповідно до закону. Одиниця виміруобсягу спожитоїспоживачем тепловоїенергії визначаєтьсяправилами наданнявідповідної комунальноїпослуги,що затверджуютьсяуповноваженим закономорганом. Виконавецьпослуги зпостачання тепловоїенергії повинензабезпечити постачаннятеплоносія безперервно,з гарантованимрівнем безпеки,обсягу,температури тавеличини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послугиз постачаннятеплової енергіїє тарифна тепловуенергію дляспоживача,який визначаєтьсяяк суматарифів навиробництво,транспортування тапостачання тепловоїенергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат (стаття 21 Закону). За змістом статті 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633IV, споживач теплової енергіїфізична особа, яка використовує теплову енергію. Теплова енергіятоварна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі продажу. Згідно статті 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633IVспоживач повинен щомісячно здійснювати оплату Теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з постачання теплової енергії. Між сторонами виникли та існують договірні відносини. Відповідачам відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . МКП «Чернівцітеплокомуненерго» щомісячно з 01.03.2019 року по 31.03.2023 року нараховувало відповідачам плату за надані послуги з постачання теплової енергії, однак останні не сплачували кошти за вказані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 15138 грн. 56 коп. Зазначена обставина підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за спожиту теплову енергію (а.с.). Вказаний розрахунок відповідачами будь-якими доказами спростований не був. Щодо решти заявлених позовних вимог суд зазначає наступне. Так, у відповідності до ч.3 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Суд враховує положення ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в загальній сумі 2481 грн., у зв`язку з чим вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved