Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~09.06.2023 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до відповідача, згідно якого просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходу щомісяця та на своє утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 3 років. Ухвалою суду від 15.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що він не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак повністю заперечує проти стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки остання працює і отримує заробітну плату. Також просить зменшити розмір витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити. Також, в судовому засіданні 30.08.2023 року представником позивача заявлено усне клопотання про приєднання як доказів копій пенсійного посвідчення [PERSON] та свідоцтв про укладення шлюбу. Вказані докази судом до уваги не прийняті та повернуті стороні позивача, оскільки подані з порушенням вимог ст..83 ЦПК України, а саме з порушення строку подання доказів, без обґрунтування поважності причин неподання доказів разом з позовною заявою та без підтвердження надання копій вказаних доказів іншій стороні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі частини його доходу на утримання дитини визнав, в частині стягнення аліментів на утримання дружини просив відмовити, також заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу. Судом встановлено, що 24.03.2012 року сторони уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст..180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст..181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісяця. Відповідно до\~ч.2\~ст..84\~СК України\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] з березня 2023 року вийшла на роботу та працює в ГУДСНС України в Чернігівській області, розмір заробітної плати за квітень 2023 року становить 13541,07 грн., за травень 2023 року 25119,07 грн., за червень 2023 року 32068,03 грн. також позивач отримує щомісячні виплати з Департаменту соціальної політики ЧМР в розмірі 860 грн. щомісяця. Відповідач [PERSON] працює на ДСП «ЦППРВ» і розмір його середньомісячної плати становить (116011 грн.21 коп.:6) 19335, 20 грн. Враховуючи вищевикладене, часткове визнання позову відповідачем, розмір щомісячного доходу позивача і відповідача, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця та на позивача до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/16 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 22.09.2021 року, оскільки у відповідності до вимог Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: \~1) розмірвитрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; \~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: \~1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); \~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); \~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; \~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: \~ 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує \~1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; \~2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; \~3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; \~4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. \~Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Згідно з ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представництво інтересів позивача здійснювалось на підставі договору від 08.06. 2023 року, яким визначено розмір гонорару адвоката в 4000 грн., сума витрат згідно квитанції від 08.06.2023 року становить 4000 грн. Відповідач проти визначеного розміру витрат на правову допомогу заперечував. Отже, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, заперечення відповідача щодо розміру витрат, складність справи, значимість її для сторін, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 2000 грн. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., оскільки відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільненні від сплати судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial