Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

05 травня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що мати дітей з липня 2022 року з дітьми не проживає, не спілкується, не піклується про їх фізичний чи духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, чим свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання заявлених вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою належним чином про день та час розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. Третя особа - Служба у справах дітей Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву ро розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копій свідоцтв про народження : серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , їх батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-11). Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.11.2022 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 23). Судовим наказом Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.02.2023 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі частини заробітку/доходу щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 лютого 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.24). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 17.03.2023 року № 02-28/167 неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати дітей на даний час за місцем реєстрації не проживає (а.с. 18). Актом обстеження умов проживання, котрий складений представниками Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської на підставі наказу начальника Служби у справах дітей Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 09-од від 27.03.2023 року, підтверджується, що діти проживають разом з батьком [PERSON] за вищевказаною адресою в гарних умовах. Діти мають окремі кімнати, забезпечені сезонним та змінним одягом, шкільним приладдям, засобами гігієни, продуктами харчування. Для дітей створені необхідні умови для навчання та розвитку. У сім`ї панує доброзичлива атмосфера (а.с. 16-17). Згідно довідки від 20.03.2023 року № 79, виданої директором Седнівського ліцею Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області [PERSON] , [INFO] навчається у 4 класі Седнівського ліцею. Зі слів класного керівника [PERSON] , на даний час дитина проживає з батьком, мати дитини [PERSON] , проживає окремо та не бере участі у вихованні сина (а.с.19). Згідно довідки від 20.03.2023 року № 80, виданої директором Седнівського ліцею Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області [PERSON] , [INFO] навчається у 2 класі Седнівського ліцею. Зі слів класного керівника [PERSON] , на даний час дитина проживає з батьком, мати дитини [PERSON] , проживає окремо та не бере участі у вихованні сина (а.с.20). Згідно довідки від 20.03.2023 року №81, виданої директором Седнівського ліцею Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області [PERSON] , [INFO] навчається у 9 класі Седнівського ліцею. Зі слів класного керівника [PERSON] , на даний час дитина проживає з батьком, мати дитини [PERSON] , проживає окремо та не бере участі у вихованні сина (а.с.21). Відповідно до довідки Седнівської лікарської амбулаторії ЗПСМ КНП «Чернігівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Чернігівської районної ради Чернігівської області, від 17.03.2023 року мама дітей з квітня 2022 року по теперішній час не цікавиться станом здоров`я своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не приводить їх на щеплення чи прийом до лікаря у випадку захворювань. Дітьми опікується і виконує обов`язки по забезпеченню медичного нагляду батько дітей [PERSON] (а.с.22). Згідно довідки ПАТ Науково-виробниче об`єднання «Чернігівеліткартопля» від 01.05.2023 № 01/010523-ВД, [PERSON] працює в ПАТ Науково-виробниче об`єднання «Чернігівеліткартопля» з 25 липня 2018 року на посаді тваринника (а.с.25). Відповідно до Висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , виконавчий комітет Седнівської селищної ради, як орган опіки та піклування вирішив за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, родини, свого народу, своєї Батьківщини, забезпечувати здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Право на виховання дитини є одним із найважливіших батьківських прав. Водночас, це право є і обов`язком. Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Статтею 166 СК України визначено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, встановлені обставини справи та надані на їх підтвердження докази, беручи до уваги принцип «якнайкращих інтересів дитини», вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного. Матеріалами підтверджується, що відповідач [PERSON] не піклується про своїх дітей, з якими тривалий час не проживає, не спілкується є ними, не займається їх вихованням, навчанням, не цікавиться їх здоров`ям та духовним розвитком, діти проживають разом з батьком та перебувають на його утриманні. Викладене на думку суду, свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків, а отже позбавлення її батьківських прав повністю відповідає інтересам дітей. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави, як то передбачено ст.141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved