Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Так, 04.04.2023\~року [PERSON] \~під час\~звернення до\~приватного нотаріуса\~з метою\~вчинення нотаріальних\~дій щодо\~нерухомого майна\~стало відомо\~про відкриття\~відносно нього\~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Житомирської області\~Клименюком А.М.\~виконавчого провадження\~№ 69571370\~(\~постанова від05.08.2022) про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 74511,68 грн. Підставою відкриття виконавчого провадження стала наявність виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни № 85793 від 22.12.2021 року про стягнення з позивача невиплачених у строк грошових коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів», якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору № 2241/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 004-28528-050413 від 05.04.2013 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк». Позивач вважає, що надані стягувачем нотаріусу документи, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис № 85793 від 22.12.2021 року, не були достатніми для підтвердження безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на день вчинення напису, враховуючи наступне. Так, відповідно до виконавчого напису № 85793 від 22.12.2021 приватний нотаріус Солонець Тамара Миколаївна при його вчиненні керувалася ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. При цьому приватний нотаріус при вчиненні зазначеного виконавчого напису не перевірила, чи подано на обґрунтування стягнення документи, згідно яких стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Крім того, станом на дату вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною виконавчого напису, законодавча підстава для його вчинення, а саме пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», не була чинною, а відтак, на думку позивача, зазначена нотаріальна дія щодо вчинення вказаного вище виконавчого напису є незаконною. Просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 85793, вчинений 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором про надання кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 004- 28528-050413 від 05.04.2013 року в розмірі 74 511, 68 грн., та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5\~000 гривень. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 26 квітня 2023 р. у вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження. Також ухвалою\~Брусилівського районного\~суду Житомирської\~області від\~26\~квітня 2023\~р.\~задоволено заяву\~позивача про\~вжиття заходів\~забезпечення позову\~та зупинено\~стягнення на\~підставі виконавчого\~напису № 85793, вчиненого 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором про надання кредиту в розмірі 74 511, 68 грн. 17 травня 2023 року представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було подано до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , згідно якого відповідач позовні вимоги останнього не визнав через наступне. Так, зазначив, що відповідачем виконано вимоги, передбачені п. 2 Постанови КМ України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, тому, на думку представника відповідача, підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису, вчиненого 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК`ЄАПБ» заборгованості в розмірі 74 511, 68 гривень, таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Крім того, ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Більш того, на думку відповідача, позивачем не надано до позову договору про надання правової допомоги, жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку, також відсутній детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу, а отже вважає, що суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень. За таких обставин просили суд відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON] 18 липня 2023 року представником позивача [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив наступне. Так, відповідно до виконавчого напису № 85793 від 22.12.2021 приватний нотаріус Солонець Тамара Миколаївна при його вчиненні керувалася ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Підставою для скасування вказаного нормативного акту, як зазначено у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. (справа № 826/20084/14), слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Тому, на думку представника позивача, вимога у виконавчому написі, вчиненому 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., що зареєстрованим у реєстрі за № 85793, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 74 511, 68грн є необґрунтованою, оскільки приватний нотаріус при вчиненні зазначеного виконавчого напису не перевірив, чи подано на обґрунтування стягнення документи, згідно яких стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Представник позивача вважає, що до виконавчого напису на підтвердження безспірності заборгованості стягувачем приватному нотаріусу був наданий документ, який в розумінні п. 2 Переліку, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, не є первинним документом (випискою по рахунку), оформленим у відповідності до ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому не може вважатися обов`язковим документом - випискою з розрахунку боржника, дослідивши який, нотаріусом вчиняється виконавчий напис про стягнення заборгованості в безспірному порядку. Крім того, зазначив, що позивачем надані всі докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір. Тому просив суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 31 липня 2023 р. у вказаній цивільній справі підготовче провадження було закрито та справу було призначено до розгляду в судовому засіданні. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Слівінський В.О. в судове засідання не з`явились, при цьому від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити у відсутність їх представника та у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., а також приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк А.М. в судове засідання повторно не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причина їх неявки суду невідома. Суд, дослідивши подані сторонами письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. було вчинено виконавчий напис № 85793 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору № 2241/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020р. відступлено право вимоги за кредитним договором № 004-28528-050413 від 05.04.2013 р., укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , заборгованості за кредитним договором № 004-28528-050413 від 05.04.2013 р. в розмірі 74 511, 68 грн. (а.с. 21). При вчиненні нотаріальної дії нотаріус керувався ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. 05.08.2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименко А.М. відкрито виконавче провадження ВП № 69571370 з виконання виконавчого напису № 85793, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором в розмірі 74 511, 68 грн. (а.с. 23). Однак позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України. Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо неправомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса, які регулюються спеціальним законодавством України. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо до вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~за скаргами\~на нотаріальні\~дії або\~відмову у\~їх вчиненні»\~№ 2\~від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За змістом ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, п. 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п. 1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п. 2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». При цьому, як зазначила у п. 95 постанови від 21.09.2021р., винесеної у справі № 910/10374/17, Велика Палата Верховного Суду, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу II зазначеного Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, та обставина, що позивач не погоджується з розміром заборгованості, а отже існує спір щодо стягнення заборгованості, спростовує безспірність заборгованості боржника. Також, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором та намір відповідача у позасудовому порядку шляхом вчинення виконавчого напису захистити свої порушені права. При цьому згідно вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, оскільки позивач не був у встановленому законом порядку проінформований про наявність у нього заборгованості за кредитним договором та розмір вказаної заборгованості, строк, у який належить погасити існуючу заборгованість, а також наслідки її непогашення, суд вважає, що заборгованість, визначена стягувачем та подана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є безспірною. Таким чином, на думку суду, наявні достатні правові підстави вважати, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений з порушення вимог законодавства, через що він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Згідно з ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, стороною позивача було надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 07.04.2023 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт надання і прийняття правничої допомоги від 21.04.2023 року, детальні описи робіт (надання послуг), а також відомості щодо зарахування на рахунок [PERSON] грошового переказу від позивача в загальній сумі 5 000, 00 грн. (а.с. 24-32). Водночас, за змістом ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved