Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що між ними виникали часті конфлікти з приводу ведення домашнього господарства, побудови сімейного життя, та виховання сина [PERSON] . Саме з моменту народження сина стосунки між ними стали погіршуватись, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. З травня 2023 вона з сином проживають окремо. Збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення не бажає. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в зал судового засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу слухати у її відсутності. Прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON] . Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу, підтвердив причини розірвання шлюбу, вказані позивачкою та просить справу слухати у його відсутності стягнути з нього тільки 50% судового збору так як він визнав позов. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони уклали шлюб 20 червня 2020 року, актовий запис №52, зареєстрований Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 20 червня 2020). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, з травня 2023 проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодився на розірвання шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір. З відповідача в користь позивачки слід стягнути 50 відсотків судових витрат, понесених ним на сплату судового збору. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved