Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила шлюб, укладений між нею і відповідачем розірвати та визначити місце проживання їх малолітньої дитини [PERSON] разом з нею. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 26 травня 2021 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Млинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №34. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося і фактично відразу ж після народження дитини подружні відносини між ними погіршилися, внаслідок чого шлюб фактично припинив своє існування. Такий стан стосунків триває вже близько двох років, впродовж яких вони, як подружжя, спільно не проживають, будь-яких взаємовідносин не підтримують. Відповідач знаходиться за межами України у Республіці Польща. А тому, шлюб між ними, який носить формальний характер, просить розірвати. Крім цього, позивач зазначає, що їх спільна з відповідачем дитина [PERSON] проживає з нею у с. Хорупань Дубенського району Рівненської області в будинку її батьків і перебуває під її опікою. Вона слідкує за розвитком, станом здоров"я дитини, займається її вихованням. Відповідач [PERSON] вихованням дитини не займається і згоди з ним про місце проживання дитини, не досягнуто. За таких обставин, вважає за необхідне визначити місце проживання їх спільної дитини разом із нею, оскільки саме нею створені всі необхідні умови для проживання та виховання дитини. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Садовий М.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що домовленості з відповідачем щодо місця проживання дитини так не досягнуто. А тому, діючи в інтересах дитини, просив позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому він позов у частині позовної вимоги про розірвання шлюбу визнав, а проти позову в частині визначення місця проживання дитини заперечував, посилаючись на відсутність предмета спору. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Носков О.М. підтримав поданий відповідачем відзив з тих же підстав, стверджуючи про відсутність між сторонами по справі спору щодо місця проживання дитини. Представник Органу опіки та піклування Бокіймівської сільської ради Дубенського району Рівненської області проти задоволення позову [PERSON] у частині визначення місця проживання малолітньої дитини не заперечував. Також представник підтримав висновок Органу опіки та піклування Бокіймівської сільської ради Дубенського району щодо доцільності вирішення спору та визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з позивачкою [PERSON] .. Заслухавши пояснення представників сторін, представника органу опіки та піклування, та дослідивши в судовому засіданні подані сторонами докази, суд встановив наступні факти, відповідні їм правовідносини і прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки шлюб [PERSON] та [PERSON] носить формальних характер, так-як сторони більше двох років шлюбних стосунків не підтримують, то суд вважає, що визнання позову відповідачем [PERSON] у частині позовних вимог про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим, такий шлюб необхідно розірвати. Судом також встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . ( а.с. 6). На протязі тривалого часу, більше двох років, позивач та відповідач проживають окремо. Позивач [PERSON] проживає з дитиною у с. Хорупань Дубенського району Рівненської області в будинку її батьків, а відповідач - за кордоном у Республіці Польща, що визнається сторонами у справі. Згідно ч.1 ст. 160. СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. За правилом ч.2 ст.161 Сімейного Кодексу України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з правовою позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц, при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. В суді встановлено, що на час розгляду справи, малолітня дитина [PERSON] проживає з позивачем, однак згоди між батьками щодо того з ким буде проживати дитина, не досягнуто. Так, мати дитини - [PERSON] здійснює над нею опіку, слідкує за розвитком, станом здоров"я дитини, займається її вихованням. Вказані обставини сторонами по справі не оспорюються. Твердження представника відповідача про відсутність спору між сторонами по справі з приводу місця проживання дитини, свого документального підтвердження не знайшли, оскільки будь-яких доказів про це суду не представлено. При цьому, звернення позивача з такою позовною вимогою саме по собі свідчить про те, що домовленості між батьками з цього приводу не досягнуто. За відсутності документального підтвердження щодо згоди батьків про місце проживання дитини, неможливо з`ясувати відомості про хахрактер, зміст та строки такої домовленості, а також щодо самого місця проживання дитини . Враховуючи вище наведене, суд відхиляє заперечення проти позову відповідача, які на його думку, полягають у відсутності спору між сторонами по справі з приводу визначення місця проживання їх спільної дитини. Крім цього, суд враховує висновок Органу опіки та піклування Бокіймівської сільскої ради. яким визнано доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] , проживаючи зі своєю малолітньою донькою, забезпечує її продуктами харчування, одягом, взуттям, іграшками, сумлінно і в повному обсязі виконує свої батьківські обов`язки, належним чином виховує, утримує та забезпечує всім необхідним. Мати, [PERSON] , створила всі відповідні умови для повноцінного виховання, проживання, утримання та всебічного розвитку дитини. (а.с. 36-40) З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про доцільність визначення місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] . Враховуючи наведене, на підставі ст.161 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved