Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

13 липня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2019 року Краснопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис про шлюб № 21. Від даного шлюбу мають спільну дитину, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син зареєстрований та проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] . Сторони мають різні погляди на життя та майбутнє, між ними відсутнє взаєморозуміння, постійні сварки, нарікання. Шлюбні відносини припинені близько одного року тому. Шлюб існує формально, примирення не можливе. Спору щодо виховання дитини та місця його проживання не має, і тому просить залишити проживати сина разом з батьком, позивачем по справі. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 31 липня 2023 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав. Сторони в судове засідання не з`явились, до позовної заяви позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Сторони у справі зареєстрували шлюб 09 серпня 2019 року Краснопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис про шлюб № 21 (ас.13). Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ( ас.14). Син зареєстрований та проживає разом з батьком за адресою [ADDRESS] (ас.16). Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач вирішила прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Щодо позовної вимоги про залишення малолітньої дитини проживати разом з батьком, суд виходить із наступного. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками, суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, номер судового провадження 61-14859ск19. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Більш того, відповідач подала до суду заяву, в якій не заперечує проти залишення сина проживати разом з батьком, тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу малолітнього сина [PERSON] слід залишити проживати разом з батьком, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судових витрат, тому дане питання судом не вирішувалось.

Outcome: approved