Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого прохає суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстровано 20.07.2002 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління міста Кременчука Полтавської області, актовий запис №251. На обґрунтування позову зазначив, що 20.07.2002 він уклав шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської обл., актовий запис № 251.Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . За домовленістю між ними діти залишаються проживати з відповідачем.Приблизно протягом останніх декілька років між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, розпорядження сімейними коштами та виховання дітей. У зв`язку з цим останні півроку вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Фактично сім`я припинила своє існування.Вважає що примирення між ними неможливе, в зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.07.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та просить справу розглядати без її участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Враховуючи думку сторін викладену в заявах, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис №251, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 20 липня 2002 року. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.11.2006 Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, та малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.09.2015 Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, суперечило б інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ст. 142 ЦПК України та ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved