Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 22.09.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Київ, актовий запис №1118. Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу подружнє життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Мають діаметрально протилежні погляди на шлюб ,сім`ю. Разом не проживають з березня 2023 року, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе. Також просить суд, після розірвання шлюбу змінити прізвище з « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 вересня 2017 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Київ, актовий запис №1118 (а.с. 8). Від спільного шлюбу у сторін є малолітня дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданим 16.10.2021 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), спору щодо місця проживання якої у сторін не має (а.с.5). З пояснень позивачки, вбачається, що вона з відповідачем на даний час не підтримує шлюбних відносин, і примирятись з ним та проживати однією сім`єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім`ї сторін є неможливим, оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їх шлюб суд розриває. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно ч.2 ст.141 ЦПК України, суд, стягує на користь позивачки понесені нею судові витрати при зверненні до суду .

Outcome: approved