Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

01.11.2021 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ "ТЕЗ ТУР", ФОП [PERSON] про захист прав споживачів,в якій позивач просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальних збитків у розмірі 33 172 грн,витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000 грн на користь [PERSON] та 5000 грн моральної шкоди на користь [PERSON] , а всього 53 172 грн. У обгрунтуванні позовної заяви позивач зазначив що 27 червня 2021 року між ТОВ "ТЕЗ ТУР" в особі ФОП [PERSON] яка діє на підставі агентського договору № 7488 17.04.2018 року Предметом договору - Тураператор відповідно до замовлення,поданого Туристом Турагенту,за плату зобов`язується надати Туристу комплекс туристичних послуг. Позивач сплатила повністю вартість туристичного продукту,про що свідчить платіжне доручення від 27.06.2021 року про сплату авансу у розмірі 4000.00 грн та квитанція від 28.06.2021 року на суму 29 172 .00 грн видану ФОП [PERSON] ,разом сплачено 33 172,00 грн 04.07.2021 року з аеропорту м.Одеса,час вильоту о 18-10 годин до Туреччини м.Анталія, прибуття о 8-50 годин,та надалі Позивач разом з дітьми прибула до м.Кемер. Прибув до готелю Туреччини,Кемер - Simena Hotel 5,з`ясувалось,що відсутні вільні номери,тобто Туристам було відмовлено в заселенні в готель. Туристів тимчасово на одну ніч заселили в готель Туреччини, Кемер ,Armas Gul 4 в єконом номер,з 05.07.21 по 06.07.2021 року У вищевказаному готелі не було стандартних номерів на три місця розміщення, навіть було відмовлено надати додаткового ліжка для дитини [PERSON] , в з`язку з чим Туристи вимушені були перебувати у непристойних умовах проживання. Туристи з моменту коли стало відомо,що готель Simena Hotel 5 ,не може заселити їх,одразу повідомили Туроператора , [PERSON] ,яка у свою чергу звязалась з менеджером відділу продажів "Tez Tour Ukraine" [PERSON] . Листування відбувалось за допомогою електронної пошти та у Позивача є всі роздруківки надані Турагентом ФОТ Момент Наталія Від Туристів вимагали написати розписки, що нібито у них немає претензій до сторони що приймає та готелю, для отримання Акту про не вселення, але вони не погодились та знову звертались до Турагента для вирішення цих питань 06.07.2021 року через не вирішення проблеми з заселенням у заброньований номер у готелі Туреччина, Кемер SIMENA HOTEL 5* Туристи змушені були самостійно забронювати інший готель ASTERIA KEMER RESORT 5* переселитися до нього. Туристи відмовились від раніше заброньованого номеру у готелі SIMENA HOTEL 5* Villa Superior Standart Room DBL+EXB. Позивач сплатила 800 EUR(вісімсот євро) квитанція 363237, що в еквіваленті (станом на 06.07.2021 коштувало 1 євро =32,25гривні) складає 25 800,00 ( двадцять п`ять тисяч вісімсот гривень) Позивач не отримав від Туроператора та Турагента суми відшкодування збитків спричинених йому. Позивач вважає, що відповідачі повинні повернути грошові кошти що були сплачені на туристичний продукт та винагороду Турагенту за реалізацію туристичного продукту, тому, що ані Турагент, ані Туроператор не виконали свої зобов`язання та порушили умови договору., Туристам було зіпсовано гарний настрій на відпочинку, вони опинилися непристойних, принизливих умовах проживання, діти не мали нормального місця відпочинку, отримали нервовий психологічний стрес. Відношення персоналу було таким байдужим та порою хамським. Туристи отримали не тільки душевний біль, а і головний біль, фізичний біль від того, що їм доводилось замість відпочинку шукати інші готелі та тягати валіза. Грошові кошти які були заощаджені на відпочинок та розважальні екскурсійні туристичні заходи були використані тому як необхідно було сплатити за інший готель, тому не якого задоволення від відпочинку Туристи не отримали без екскурсійних розважальних заходів. Крім цього до сих пір не отримано грошової компенсації та вибачень від Туроператора та Турагента, отже доводиться звертатися до суду. У вересні 2022 року надійшов відзив на позов від відповідача ТОВ "ТЕЗ ТУР",в якому позов не визнають та просять відмовити у його задоволені в повному обсязі. Обгрунтовуючи відзив, відповідач зазначає, що з доданих до позовної заяви копій документів не вбачається,що стороною договору на туристичне обслуговування від 27.06.2021 року №21051785 є позивачка,а,отже, що вона має право вимоги до Відповідачів.Крім того,взагалі неможливо встановити осіб ,які нібито уклали ДТО з Відповідачем 1. На користь таких висновків свідчать такі обставини: а)ДТО не підписаний Позивачкою, б)в преамбулі ДТО вказано,що його укладають три особи,а не одна лише Позивачка.Правда,підписи інших учасників ДТО також відсутні. Додані до Позовної заяви документи не підтверджують сплату Позивачкою вартості туристичного продукту за ДТО та вартість правничої допомоги. Докази сплати 5000 грн,за правничу допомогу взагалі відсутні. Позивачі не вимагали повернення їх в Україну і тому відсутні підстави для застосування п. 3.16 ДТО. Позивачка безпідставно вимагає відшкодувати завдану моральну шкоду собі та [PERSON] .Нею не надані докази,які б свідчили,що [PERSON] уповноважила представляти її інтереси.З доданих до позовної заяви документів вбачається,що [PERSON] є повнолітньою особою,а тому може сама бути позивачем у суді. Відсутні підстави для повернення Позивачці та іншим туристам грошових коштів так як видно з листа готелю SIMENA від 14.12.2021 року,позивачка разом з іншими туристами залишилась в готелі з 05.07.2021 року по 11.07.2021 рокую Якщо припустити, що Позивачка та інші туристи не залишались в готелі Simena з 05.07.2021 року по 11.07.2021 року,то варто нагадати,що до вартості туристичного продукту,крім послуги розміщення в готелі,входили інші послуги,якими Позивачка та інші туристи скористалися(переліт в обидва боки ,трансфери та медичне страхування та страхування від нещасного випадку. Тому просять суд відмовити в повному обсязі [PERSON] у задоволені її позову про захист прав споживачів. Відзиву на позов від відповідачки ФОП [PERSON] не надходило. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. 26.11.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А Ухвалою суду від 26.11.2021 року позовну заяву [PERSON] до ТОВ "Тез Тур", ФОП [PERSON] про захист прав споживачів,стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - повернуто особі, яка її подавала. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 05.01.2022 року ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 26.11.2021 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Канцелярією суду цивільна справа №490/8728/21 отримана 14.01.2022 року. Ухвалою суду від 17.01.2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження за позовними вимогами [PERSON] до Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЗ ТУР",ФОП [PERSON] про захист прав споживачів,та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 грудня 2022 року було закрито підготовче провадження. 16.08.2023 року до канцелярії суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутністю та позивача,п 16.08.2023 року Представник позивача надав до суду заяву,у якій просив провести судове засідання без участі позивача та представника позивача.Позов просить задовольнити. Судом встановлено наступне,з''ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, та оцінивши у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За змістом ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Так, між сторонами виникли правовідносини які регулюються положеннями Цивільного кодексу України (як розділом I «ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ ПРО ЗОБОВ`ЯЗАННЯ», розділом II «ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ ПРО ДОГОВІР» так і Главою 63 «ПОСЛУГИ. ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ»), Законом України «Про туризм», а також Законом України «Про захист прав споживачів». Як встановлено судом, 27 червня 2021 року між ТОВ "ТЕЗ ТУР" в особі ФОП [PERSON] яка діє на підставі агентського договору №7488 від 17.04.2018 року(надалі турагент) та [PERSON] , [PERSON]. та [PERSON] які іменовані далі як Туристи - з другої сторони, був укладений договір № 21051785 на туристичне обслуговування. Підписантом договру була позивачка [PERSON] . Предметом договору №21051785 від 28 червня 2021 року відповідно до п 1.1 розділу 1 цього договору було надання та забезпечення Турагентом (ФОП [PERSON] ),який діяв відповідно до агентської угоди та за дорученням Туроаператора ТОВ "ТЕЗ ТУР",за встановлену договором плату та за замовленням туриста, комплексу посередницьких послуг з реалізації туристичного продукту попередньо сформованого Туроператором для туристичної поїздки за програмою туру. Відповідно товарного чеку від 28 червня 2021 року який міститься в матеріалах справи Туристом було сплачено вартість туру у строки та у розмірі згідно умов договору №21051785 від 28 червня 2021 року у розмірі 29 172,00 грн., після чого Позивач отримала від турагента ваучер ТРG №TR 128313360 від імені туроператора ТОВ «ТЕЗ ТУР». Програма туру за узгодженням сторін, яка зазначена у договорі включала в себе наступні позиції : Країна перебування Туреччина,транспорт Авіа виїзд 04.07.2021 повернення 11.07.2021,місце перебування Кемер готель та його категорія SIMENA HOTEL 5*,категорія номера Villa Superior Standart Room DBL+EXB,харчування (BB,HB,ALl,інше),трансфер (груповий,індивідуальний vip),страхування :страховик враховане.Загальна вартість туру 33 172.00 грн. Так, відповідно до ст.20 Закону України "Про туризм" , за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.902 ЦК України: у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору, зокрема: готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Тобто, зі змісту договору № № 21051785 від 28 червня 2021 року, укладеного між сторонами, вбачається узгодження всі його суттєві умови про що свідчать підписи сторін. Відповідно товарного чеку від 28 червня 2021 року який міститься в матеріалах справи Туристом було сплачено вартість туру у строки та у розмірі згідно умов договору №21051785 від 28 червня 2021 року у розмірі 29 172,00 грн., після чого [PERSON] отримала від турагента ваучер ТРG № TR 128313360 від імені туроператора ТОВ «ТЕЗ ТУР». За змістом частин першої, другої статті 23 Закону України "Про туризм" ваучер - форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цього Закону. За такого, суд вважає доведеним належним чином факт укладання позивачекою з відповідачами договру на туристичне обслуговування 27.06.2021 року та виконання нею умов договру в повному обсязі. Заперечення відповдіач щодо того, що [PERSON] не є стороною договору та не має права звертатися до суду з цим позвом- суд відхиляє як такі, що спростовуються матеріалам справи та наданими самим відповідачем письмовими доказами. Отже, за твердженням позивача прибувши до готелю Туреччини, Кемер SIMENA HOTEL 5, 05 червня 2021 року ,з`ясувалось,що відсутні вільні номери,тобто Туристам було відмовлено в заселенні в готель,і їм натомість було запропоновано розміщення в іншому готелі "Armas Gul 4".Позивач [PERSON] вказує що разом з членами родини у період часу з 05.07.21 по 06.07.21 року проживали в готелі "Armas Gul 4" ,але виходячи з заяви яку отримав "ТЕЗ ТУР" від 05.07.2021 року вбачається що в перебування [PERSON] в готелі "Armas Gul 4" було з 04.07.2021 по 05.07.2021 року,тобто в момент прибуття 04.07.2021 по ранок 05.07.2021 . А потім, в зв`язку з неналежними умовами перебування та відмововю туроператора заселити її до готелю згіднол умов договру, як стверджує позивачка, вона вимушена була самостійно забронювати інший готель, заплативши за проживання в якому 800 євро, отже вона заперечує що з 05.07.2021 проживала в готелі " [INFO] " Згідно законодавства про туризм, у випадку неможливості розміщення туристів у попередньо заброньованих готелях, інших об`єктах розміщення, туроператор має право розмістити туристів в готелі тієї ж чи більш високої категорії без додаткової доплати, у виняткових випадках перенести терміни здійснення подорожі не більше ніж на 24 години в порівнянні з підтвердженими термінам . Але виходячи з листу відповіді компанії ТЕЗ Інтернейшнл(Комітент) відомо,що вартість одного дня розміщення DBL+EXB SIMENA HOTEL 5 в номері Villa Superior Standard Room в період з 01 липня 2021 року по 15 липня 2021 року була 80.5 євро, вартість аналогічного розміщення в готелі Aras Gull Beach в номері Standard Roоm в період з 01 липня по 15 липня 2021 року була від 104.5 євро. Як зазначає позивач у позовній заяві 06.07.2021 року через не вирішення проблеми з поселенням у заброньований номер готелі Туреччина,Камер - " SIMENA HOTEL 5",туристи змушені були самостійно забронювати інший готель "Asteria Kemer Resort 5" та переселитися до нього,та відмовилися від раніше заброньованого номера у готелі " [INFO] ". На підтвердження своїх вимог, позивачкою надана Form Reservation ( форма бронювання) " Asteria Kemer Resort " від 10.07.2021 року (!) . Вказана копія взагалі ніким не завірена , не містить перекладу з турецької мови, з неї неможливо зрозуміти, що саме підтверджує цей документ. Відповідно до ч1. ст.9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.В той час до позовної заяви додана копія документу іноземною мовою,який нібито підтверджує бронювання позивачкою за 800 євро за розміщення в готелі "ASTERIA KEMER RESIRT 5" її та її донькок в період з 06.07.2021 по 11.07.2021 року,без перекладу на українську мову,що виключає можливість його використання в якості доказу. Крім того, вказаний документ має назву - форма бронювання, проте доказів реалізації цього бронювання ( що є лише наміром туристів - що підтверджується і змістом наданого самою позивачкою електронного листування з туроператором та турагентом), а саме документів про оплату позивачем проживання в іншому готелі чи взагалі доказів вселення та проживання в іншому готелі - позивачем не надано. Разом з тим, відповідно до листа готелю Simena від 14.12.2021 року,направленого на адресу приймаючої компанії А.Т "Арелес Туризм Тідж.А.Ш.", Позивачі залишились в готелі Simena з 05.07.2021 року по 11.07.2021 року, про що свідчить належним чином засвідчена копія листа з перекладом з турецької на українську та копія ваучера 128313360 . Крім того, турецька компанія "ТЕЗ ТУР" надала копію заяви позивачки від 05.07.2021 року про те, що вона з 05.07.2021 року проживає в готелі " [INFO] " та не має претензій з обслуговування до фірми "ТЕЗ ТУР". Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що матеріали справи не містять доказів письмового інформування позивачем приймаючої сторони та туроператора щодо своєї претензії до Програми туру (незгода з наданим готелем), а також не містить письмової претензії завіреної підписом офіційного представника, приймаючої сторони та печаткою готелю, назва якого випливає з договору, а отже суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову в повному обсязі. Позивач [PERSON] додає до матеріалів справи як доказ письмове листування з туроператором на декілька аркушів. Так, подані позивачем копії відповідних листів не відповідають вказаним вимогам, оскільки не містять відповідних реквізитів: слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Але додані звичайні ксерокопії документів, не засвідчені жодним чином. Проте, в будь-якому разі, це листуваннядійсно підтверджує лише перебування туристів в іншщому готелі в ніч з 04 на 05 липня 2021 року, проте надалі мова йдеться про заселення їх в готель SIMENA HOTEL 5" з 05 липня і лише намір переселитися в готель "Asteria Kemer Resort 5" з 06 липня 2021 року.. Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 77 ЦПК передбачає, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. За атакого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди за недоведеністю . Також позивачка просила в позовній заяві стягнути моральну шкоду на користь [PERSON] в сумі 10000 грн та на користь [PERSON] у розмірі 5000.00 грн. Позовні вимоги про стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 5000.00 грн. судом не вирішуються, оскільки вказана особа не є позивачем у справі, є повнолітньою особою, оттже у [PERSON] не є її законним представником і не має законних підставі звертатися до суду від її імені. Що стосується визначення моральної шкоди, то воно міститься у статті 23 ЦК України та у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Під «моральною шкодою» слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як передбачено абз.2 п.5 цієї Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність дій заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача, вина останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт завдання потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони завдані; ступінь вини заподіювача; яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи матеріальні формі він оцінює пов`язані з цим витрати та з чого він при цьому виходить. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок між поведінкою та шкодою. Частиною 2 ст.33 Закону України «Про туризм» передбачено, що заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23,1167 ЦК України та передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Пунктом 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. За змістом статті 25 Закону України «Про туризм» турист має право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Так, матеріалами справи підтверджується і таке не заперечується і відповідачами, що при прибутті в готель 04.07.2021 року туроператором не виконані вимоги договору у чіткій відповідності та туристам не було надано тих умов проживання, які були передбачені умовами Договору від 27.06.2021 року . Отже, суд погоджується, що у зв`язку з наведеними обставинами позивачу [PERSON] була завдана моральна шкода, що виразилась у моральних переживаннях, додаткових зусиллях для організації свого та членів її родини відпочинку після порушення відповідачем умов договору та ненадання їй можливості скористатися своїми правами в повній мірі. Суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецеденту практику Європейського суду з прав людини. До того ж, право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України. Суд, враховуючи наведені правові норми, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази та, дотримуючись вимог чинного законодавства,

Outcome: dismissed