Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача [PERSON] та просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , посилаючись на злісне ухилення [PERSON] від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що з вона є тіткою малолітньої [PERSON] , яка з тримісячного віку перебуває на її утриманні та вихованні, мати дитини [PERSON] лише періодично згадує про наявність у неї доньки. [PERSON] має проблеми із зором, тому вона постійно стежить за отриманням дитиною належного та якісного лікування. [PERSON] називає її мамою, знає, що саме вона нею опікується та несе відповідальність за дитину, відповідачка ж не збирається ні зараз, ні в подальшому налагоджувати контакт із донькою, як і не збирається спілкуватися з дитиною та піклуватися про неї. Тому ураховуючи байдужість відповідачки до своєї дитини та ухилення від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків, просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 08 вересня 2022 року прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження вказану цивільну справу та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 24 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Установлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ліфшиць З.О. у судовому засіданні на вимогах наполягали з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Позивач суду пояснила, що з дитина з трьох місяців проживає з нею, мати дитини участі у житті дитини не приймала зовсім. Відповідачка спочатку попросила приглянути за донькою, потім усе частіше, а потім узагалі дитину залишила. З проханням повернути дитину ні батько, ні мати дитини до них не приходили. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Митрошин С.В. у судовому засіданні вимоги позову не визнали, відповідачка суду пояснила, що [PERSON] не віддавала їй дитину і вона в усному порядку зверталась із цього приводу до поліції. У неї на вихованні п`ятеро дітей, вихованням яких вона займається, тому не працює. Представник третьої особи Виконкому Довгинцівської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, вимоги позову підтримали частково. Підтримала вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] , однак у частині встановлення опіки просить відмовити, оскільки це прерогатива органу опіки та піклування. Ними надано рішення про влаштування дитини в сім`ю позивача. Відповідачкою ж здійснюється неналежне виховання за дітьми, які перебувають у неї. Стосовно вимоги про стягнення аліментів, то їх слід стягнути на користь опікуна, який буде призначений рішенням виконкому, як органу опіки та піклування. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва), яка проживає з тіткою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відомості про батька дитини записані на підставі частини першої статті 135 СК України. У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, за характеристикою Варварівської філії І ступеня КЗ «Боківський ОЗЗСО І-ІІІ ступеня Гурівської сільської ради від 28.08.2021, [PERSON] з 01.09.2019 навчається у вказаному навчальному закладі та проживає з бабусею [PERSON] і чотирма рідними сестрами. Увагу вихованню [PERSON] приділяють як бабуся, так і тітка [PERSON] з перших днів навчання в школі. [PERSON] забирає дівчинку на всі канікули і дистанційне навчання. Постійно підтримує телефонний зв`язок з класним керівником, купує все необхідне для навчання. [PERSON] називає [PERSON] мамою, дуже її любить. Дівчинка завжди охайна, причесана, має все необхідне для навчання (а.с. 8). Згідно індивідуальної психологічної діагностики [PERSON] , емоційний контакт дитини з [PERSON] позитивний, дівчинка почувається комфортно поруч з нею, але має потребу більше проводити час за спільною діяльністю. Для [PERSON] значимою емоційною фігурою за результатами діагностики є [PERSON] , дівчинка емоційно близька з нею, відчуває довіру та підтримку. Наявне негативне відношення та наявність емоційних проблем у спілкуванні [PERSON] з рідною матір`ю [PERSON] , дівчинка емоційно виключає матір зі своєї сім`ї (а.с. 19). Згідно висновку Виконкому Довгинцівської районної в місті ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітня [PERSON] 01.09.2022 надала письмові пояснення в службі у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради, коли вона проживала з бабусею в селі, до них інколи приїжджала рідна мама, яку вона називала [PERSON] , а інколи мамою. Рідна мама ніколи нічого не купувала і не дарувала, лише забрала сережки, які їй подарувала мама [PERSON] . Повертатись в село до бабусі вона не бажає та висловила думку, що хоче проживати разом з мамою [PERSON] . 28.09.2022 [PERSON] надала письмові пояснення, відповідно до яких вона має на утриманні п`ятеро дітей, батьки яких записані на підставі ст. 135 СК України. З грудня 2021 року вона стала проживати разом зі своїми дітьми, до цього часу вихованням дітьми займалася її мати. [PERSON] вона не лікувала тому, що не мала грошей та висловила заперечення щодо позбавлення її батьківських прав. За адресою реєстрації відповідачка не проживає: у телефонному режимі повідомила, що проживає разом з дітьми по [ADDRESS] . Згідно характеристики [PERSON] , яка є бабусею малолітньої [PERSON] , вона займається вихованням онуків, сім`я проживає на пенсію бабусі, зарекомендувала себе з хорошої сторони, але є схильність до вживання спиртних напоїв. До служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради надійшов лист від 13.05.2021 голови Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області з проханням вирішити питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Тому виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 48-50). Наказом Служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 02 вересня 2022 року № 177, тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] , [INFO] в сім`ю [PERSON] до вирішення всіх питань щодо статусу дитини та встановлення опіки (а.с. 54 - копія наказу). У справі № 490/10338/15-ц Верховний Суд, скасовуючи рішення апеляційного суду та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції (про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO]) вказав таке. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте у цій справі Верховний Суд виходить з того, що судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а також із встановлених судом першої інстанції обставин на підставі досліджених та оцінених доказів у справі: сталі соціальні зв`язки дитини, її місце проживання та місце навчання, психологічний стан дитини. Крім того, Верховний Суд взяв до уваги, що дитина усиновлена, протягом тривалого часу адаптована до нової сім`ї і це відповідає її найкращим інтересам. У справі № 211/559/16-ц Верховний Суд, залишаючи без змін судові рішення (про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]), вказав таке. За встановлених у справі обставин наявні передбачені законом підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] Судами встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, взагалі не цікавиться ні життям, ні здоров`ям дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Дитина з народження проживає із бабою та дідом та перебуває на їх повному утриманні. Позбавлення батьківських прав відповідача відповідатиме інтересам дитини, оскільки з народження хлопчик проживає та виховується у стійкому сімейному середовищі баби та діда, якими створені належні умови для фізичного та духовного розвитку дитини. У матеріалах справи відсутні докази того, що протягом тривалого неодноразового розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції (понад два роки), ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків змінилось. У справі № 202/7712/18 Верховний Суд, залишаючи без змін постанову апеляційного суду (в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]), погодився із судом, зазначивши, зокрема, таке. Врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що відповідач не підтримував стосунків з дочкою протягом тривалого часу, не цікавився її життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Таким чином, врахувавши конкретні обставини справи, висновок органу опіки та піклування, надані до суду письмові докази та якнайкращі інтереси дитини, суд дійшов висновку про застосування до відповідачки крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення її батьківських прав, оскільки воно скасовує лише правовий зв`язок між нею та її дитиною, підтверджує відсутність фактичного духовного зв`язку між матір`ю та донькою, що підтверджується також наданих до суду висновком психологічного дослідження дитини та письмовими показами [PERSON] , наданими службі у справах дітей та не спростованими відповідачем у судовому засіданні. Крім того, частиною 3 статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, починаючи з дати пред`явлення позову згідно вимог частини першої статті 191 СК України. Однак вимоги в частині призначення позивача опікуном дитини задоволенню не підлягають, оскільки опікуном може бути призначена позивач лише після встановлення дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, який встановлюється на засіданні виконкому відповідно до положень п. 35 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866. Пунктом 35 Постанови № 866 визначено, що після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу). Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв`язки, наявність братів і сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров`я, освіта, інші потреби. Відповідно до пункту 22 Постанови, рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. Відповідно до частини четвертої статті 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особо, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. До суду не надходило подання органу опіки та піклування про призначення дитині опікуна, тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: approved