Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ТОВ «Джоін АП». про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди, пені, індексу інфляції та трьох відсотків річних, посилаючись на те, що 12 жовтня 2021 року між [PERSON] та ТурАгентом ФОП [PERSON] , який діє від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «Джоін Ап!» було укладено договір про надання туристичних послуг. Предметом даного договору була організація туристичної поїздки на відпочинок для [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальна вартість туру складала 49700,00 грн. За повідомленням ТурАгента, в зв`язку з корегуванням чартерної польотної програми Шарм-ель-Шейх з міста Харкова, рейс призначений на 26.11.2021 було відмінено та перенесено на 25.11.2021 року. На виконання умов договору про надання туристичних послуг [PERSON] було здійснено 100% оплату вартості послуг за Договором. Кошти, отримані [PERSON] від туриста, не є власністю [PERSON] , а є транзитними коштами, що підлягають перерахуванню ТурОператору. Сплачена сума 49700,00 грн, включала комісію ТурАгента ФОП [PERSON] за послуги з консультування в розмірі 4278,88 грн. 16.11.2021 у застосунку Viber [PERSON] було направлено повідомлення [PERSON] про скасування подорожі в зв`язку з виявленням у одного з туристів - [PERSON] гострої респіраторної хвороби COVID-19, внаслідок чого він перебував на тривалому лікуванні. 08.12.2021 позивачем на електрону адресу [PERSON] було направлено відповідний пакет документів для Страхової компанії «Рідна» в зв`язку з настанням страхового випадку. ТурАгент повідомив позивачу, що частину сплачених грошей буде повернуто оператором, як невикористані кошти, а частину страховою компанією, так як мав місце страховий випадок. На виконання зобов`язань Страховою компанією «Рідна» [PERSON] була здійснена виплата страхового відшкодування в сумі 16 749,22 грн. 03.12.2021 [PERSON] на електрону адресу Відповідача було направлено Лист з вимогою повернути кошти в сумі 24 129,79 грн. Конкретної відповіді щодо строків повернення коштів позивач не отримала. Оскільки Відповідач не повернув кошти, позивач звернулася до суду за захистом порушених прав та просила стягнути з ТОВ «Джоін АП» невикористані грошові кошти в сумі 24129,79 грн., пеню у розмірі 1115,89 грн., 3% річних у розмірі 180 грн., інфляційні витрати у розмірі 853,76 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн., суму оплати за витяг з ЄДРПОУ в розмірі 260,00 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. Ухвалою судді від 24 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Не погодившись з позовом представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, мотивуючи тим, що фактично тур був анульований за один день до вильоту авіарейсу. Через анулювання туристами заявки - туроператор поніс збитки у зв`язку з тим, що фактично шість авіаквитків не були використані через неявку туристів на авіарейси. У зв`язку з ситуацією, що склалася ТОВ «Джоін Ап» звернувся до своїх партнерів-надавачів послуг з проханням про анулювання туру без штрафів та повернення коштів за невикористаний туристичний продукт, однак кошти за авіапереліт та бронювання готелю повернути не вдалося. 13.03.2023 ТОВ «Джоін Ап!» звернулося до ТОВ «Авіакомпанія Скайап» із листом щодо можливості повернення коштів за невикористані авіаквитки. 15.03.2023 р. ТОВ «Джоін Ап!» отримало відповідь від ТОВ «Авіакомпанія Скайап» у якій було зазначено, що «Рейси РО 9475 та PQ 9476 за напрямком Харків-Шарм-ель-Шейх-Харків були зафрахтовані ТОВ «ДЖОІН АП!» та були виконані. Відповідно до Авіаційних правил «Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», неявка пасажира на рейс не є підставою для повернення коштів за квиток.» Крім того, відповідач додає до відзиву Акт здачі-приймання робіт №327970 від 25 листопада 2021 р. між ТОВ «ДЖОЇ АП!» та ТОВ «Авіакомпанія Скайап» в якому зазначено, що послуги виконання міжнародного авіаперевезення по рейсам PQ 9475 та PQ 9476 за напрямком Харків-Шарм-ель-Шейх-Харків - надані в повному обсязі. Також 15.03.2023 р. ТОВ «Джоін Ап!» звернулося до Sun International for Tourism 13 листом щодо можливості повернення коштів у зв`язку із анулюванням туру, та не заселенням туристів. Станом на дату подання відзиву ТОВ «Джоін Ап!» відповідь від Sun International for Tourism не отримало. Не зважаючи на настання терміну 100 % штрафних санкцій, що передбачені п. 7.2. Договору, ТОВ «Джоін Ап!» здійснив усі можливі дії направлені на повернення позивачу сплачених ним за туристичну подорож грошових коштів. Щодо відшкодування шкоди зазначає, що відшкодування моральної шкоди не має бути формою заробітку та не повинно призводити до безпідставного збагачення особи. На підтвердження наявності моральної шкоди та обґрунтування її розміру позивач не надає жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу. Позивач не довів належними, достовірними та достатніми доказами заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, у зв`язку з цим заперечують проти цієї позовної вимоги та просимо відмовити в її задоволенні. Таким чином, заперечуємо проти задоволення позовної заяви та стягнення з відповідача «невикористаних грошових коштів», 3 % річних та інфляційних втрат та моральних збитків. Заперечують проти задоволення вимоги позивача в частині відшкодування суми оплати витягу з ЄДРПОУ у сумі 260,00 грн. Даний витяг був зроблений представником позивача на власний розсуд. Жодна процесуальна норма не зобов`язувала представника позивача робити відповідний витяг. Крім того, «витрати на витяг» не передбачені статтею 133 ЦПК України, як один із видів судових витрат. 27.03.2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник просила позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що у відзиві на позовну заяву надано інформацію про те, що лише 13, 15 березня 2023 року ТОВ «Джоін Ап!» звернувся до ТОВ «Авіакомпанія Скайап» та Sun International for Tourism з листом щодо можливості повернення коштів за невикористані авіаквитки та у зв`язку із анулюванням туру, та незаселенням туристів. Однак представник відповідача зовсім не коментує наявну у матеріалах справи Довідку вих.N2801 від 28.01.2022 року, за подією, що має ознаки страхового випадку за Страховим свідоцтвом №D2652941/2, видану ТОВ «Джоін Ап!», в якій чітко зазначено, що витрати Туроператора по організації туру були віднесені до розміру витрат застрахованих осіб, пов`язаних з оплатою штрафів за відміну подорожі і були компенсовані Страховою компанією «Рідна» позивачу на підставі вказаної довідки. ТОВ «Джоін Ап!» даною довідкою підтверджує, що кошти в сумі 24 129, 79 грн. доступні до повернення Застрахованій особі, згідно з договором на туристичне обслуговування, але виплата не здійснювалась. Факт того, що ТОВ «Джоін Ап!» мало повернути Застрахованій особі кошти підтверджує листування по електронній пошті з представниками Відповідача, а саме: на звернення Позивача щодо строків повернення коштів: 15.12.22 року було направлено лист на електронну пошту Позивача наступного змісту: «Добрий день. Кошти за вказаним бронюванням були поверненні агенту, шляхом взаємозаліку. З питань повернення грошових коштів, будь ласка зверніться за місцем придбання туристичних послуг, задля отримання інформації стосовно Вашого питання. Дякуємо за звернення.» у листуванні у застосунку Viber зі Страховою компанією «Рідна», 21.02.2022 року, Позивачу було повідомлено, що згідно вищеописаної довідки ТОВ «Джоін Ап!» має повернути їй 24 129,79 грн. У листуванні у застосунку Viber з ТурАгентом [PERSON] . Позивачу було повідомлено про повне відшкодування грошових коштів. Крім того, представник Відповідача, надає інформацію, що фактично тур був анульований 24.11.2022, однак вірна дата - 24.11.2021 року, тобто за один день до вильоту, на що я зауважую наступне: Позивач телефоном та у застосунку Viber повідомила [PERSON] який, згідно наданої інформації у відзиві за позовну заяву, є офіційним представником ТОВ «Джоін Ап!», про хворобу одного з Туристів 10.11.2021 року. 16.11.2021 року у застосунку Viber вона направила [PERSON] скриншот довідки про позитивний результат тесту на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену корона вірусом SARS-Cov-2 від 09.11.2021 року, виконану лабораторією Invivo. Ухвалою судді від 03.05.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору «АТ (приватне) «СК «Рідна». 24.05.2023 року ухвалою суді Лозівського міськрайонного суду Харківської області зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ (приватне) «СК «Рідна» надати пояснення з викладом міркувань та аргументацій щодо позову. 12.06.2023 року представник ПАТ «СК «Рідна» надала пояснення, згідно яких враховуючи норми чинного законодавства та положення Генерального договору №03/20-21 добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном від 20.04.2021р. АТ (приватне) "СК "РІДНА" у встановлені терміни здійснила виплату страхового відшкодування Позивачці та належним чином згідно з умовами договору виконала свої зобов`язання. 3 урахуванням того, що договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а ПАТ "СК "РІДНА" не є стороною Договору про надання туристичних послуг, відповідно не можемо надати правову оцінку обставинам, викладеним у позовній заяві та підтримати або заперечити позов. Наведені позивачкою в позовній заяві обставини щодо виплати страхового відшкодування АТ (приватне) "СК "РІДНА" визнаються в повній мірі. 12.06.2023 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ФОП [PERSON] надати пояснення з викладом міркувань та аргументацій щодо позову. 30.06.2023 року представником ТОВ «Джоін Ап!» надано заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач здійснив повернення коштів у сумі 24129,79 грн. 13.07.2023 позивач уточнила позовні вимоги, посилаючись на те, що 30.06.2023 на розрахунковий рахунок позивача ТОВ «Джоін АП!» була здійснена виплата частини невикористаних коштів за тур в сумі 24179,79 грн., вважала, що таким чином відповідач підтвердив неправомірне утримання грошових коштів. На підставі ч. 3 ст. 549 ЦК України та ч. 2 ст. 625 ЦК України, просила стягнути пеню, 3% річних та інфляційні витрати по день виплати невикористаних коштів, а саме : пеню у розмірі 15428,52 грн., 3% річних у розмірі 1158,23 грн., інфляційні витрати у розмірі 8010,27 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн., суму оплати за витяг з ЄДРПОУ в розмірі 260,00 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.08.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.08.2023 року до [PERSON] було застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 805,20 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача просили задовольнити уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача\~в судовому\~засіданні просив\~у задоволенні\~позову відмовити\~з підстав\~викладених у\~додаткових поясненнях\~наданих до\~суду 16.08.2023.\~Зазначив також,\~що ТОВ\~«Джоін АП!»\~не може\~вважатися боржником\~що отримав\~безпосередньо від\~кредитора кошти\~та прострочив\~їх повернення.\~Матеріали справи\~не містять\~доказів направлення\~письмової вимоги\~позивача на\~адресу ТОВ\~«Джоін АП!».\~Сам по\~собі факт\~настання страхового\~випадку 24.11.2021\~року -\~не породжує\~у ТОВ\~«Джоін АП!»\~обов`язку\~повернути кошти,\~тим більше\~повернути кошти\~безпосередньо на\~банківський рахунок\~позивача.01.08.2023\~ року\~на судовому\~засіданні представником\~відповідача було\~наголошено,\~що Туроператор\~апріорі не\~може знати\~банківського рахунку\~позивача.\~Це пов`язано\~із тим,\~що договір\~про надання\~туристичних послуг\~підписується безпосередньо\~між туристом\~та турагентом.\~У судових\~засіданнях позивач\~не заперечувала\~факт того,\~що між\~нею та\~безпосередньо відповідачем\~не укладався\~договір про\~надання туристичних\~послуг.\~Отже,\~відповідач не\~обізнаний про\~наявні банківські\~рахунки позивача.\~Не дивлячись\~на вищевикладене,\~відповідач вже\~у ході\~розгляду цієї\~справи дізнався\~про наявні\~банківські рахунки\~позивача та\~зробив переказ\~коштів у\~сумі 24\~179,79\~грн.\~на банківський\~рахунок позивача. В даному\~випадку Туроператором\~було зроблено\~виключення з\~загального правила\~та перераховано\~кошти безпосередньо\~на банківський\~рахунок туриста\~(позивача)\~-\~задля якнайшвидшого\~вирішення справи\~по суті\~і економії\~процесуального часу.\~Зазначив також,\~що в\~деліктних правовідносинах\~саме на\~позивача покладається\~обов`язок\~довести наявність\~шкоди та\~її розмір,\~протиправність поведінки\~заподіювана шкоди\~та причинний\~зв`язок\~між поведінкою\~та шкодою.\~Однак матеріали\~справи не\~містять жодного\~доказу заподіяння\~позивачу моральних\~страждань та\~їх наслідків. Також представник відповідача зробив заяву щодо спливу строків позовної давності в частині нарахування позивачем неустойки, та вважав вимогу про компенсацію позивачу витрат на правничу допомогу у сумі 20 000 грн. є не співмірною із складністю справи та заперечував проти її задоволення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 12 жовтня 2021 року між [PERSON] та ТурАгентом ФОП [PERSON] , який діє від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «Джоін Ап!» було укладено договір про надання туристичних послуг, предметом якого була організація туристичної поїздки на відпочинок Загальна вартість туру складала 49700,00 грн. На виконання умов договору про надання туристичних послуг [PERSON] було здійснено 100% оплату вартості послуг за Договором. Обумовлена договором туристична послуга була скасована у зв`язку з виявленням у одного з туристів [PERSON] гострої респіраторної хвороби COVID-19. Згідно довідки Генерального директора ТОВ «Джоін АП!» Д.Сєроухова за вих. 2801 від 28.01.2022 року на запит №358/2 від 29.12.2021 року, за подією, що має ознаки страхового випадку за Страховим свідоцтвом №2652941/2 доступно до повернення коштів по вказаному замовленню згідно з договором на туристичне обслуговування 24129,79 грн. 03.12.2022 та 11.12.2022 року позивач направила відповідачу претензію, в якій просила повернути кошти за ненадані туристичні послуги Факт отримання претензій відповідачем не заперечується. Під час судового розгляду 30.06.2023 відповідачем сплачено на рахунок позивача невикористані грошові кошти в сумі 24129,79 грн. Однак відповідач не визнав позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, пені, індексу інфляції, трьох відсотків річних та витрат на правничу допомогу та просив відмовити в задоволенні позову в цій частині. Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N° 475/97-BP, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Договір є обов?язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 610 ЦІК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Судом встановлено, що під час розгляду справи 30.06.2023 відповідач здійснив повернення коштів у сумі 24129,79 грн. на банківські реквізити позивача, що підтверджується платіжною інструкцією № 1858122662 від 30.06.2023 (а.с. 226). З огляду\~на викладене,\~суд вважає,\~що добровільне\~повернення відповідачем\~коштів у\~сумі 24129,79\~грн.\~на банківські\~реквізити позивача\~є визнанням\~такої позовної\~вимоги та\~підтверджує факт\~про те,\~що відповідач\~належним чином\~не виконав\~обов`язок\~щодо повернення\~коштів позивачу,\~тобто підтверджує\~факт порушення\~виконання зобов`язання\~відповідачем належним\~чином, тому вимоги [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення обов`язку по поверненню коштів є законними та обґрунтованими. Разом з тим, згідно із ст. 253 ЦК України, перебіг строку починаеться з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов?язано його початок Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік для вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені). Також, суд враховує позицію Верховного Суду України у справі №6-474цс16, згідно якої «Отже, аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою». Таким чином, враховуючи, що відповідачем зроблено заяву про застосування строку позовної давності, суд вважає вимоги про стягнення пені за період з 24.11.2021 по 30.06.2023 в сумі 15428,52 грн. такими, щ підлягають частковому задоволенню в частині стягнення пені за період з 24.11.2021 по 23.11.2022 в сумі 8222,64 грн. Крім того, положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, у частині другій статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Нарахування трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У Постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 р. у справі N° 6-49цс12 зазначено, що законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені, індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідно до ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України з ТОВ «Джоін Ап!» на користь [PERSON] , згідно наданих розрахунків підлягає стягненню три проценти річних за період з 24 листопада 2021 року по 30 червня 2023 року в розмірі 1158,23 грн., та інфляційні витрати у розмірі 8010,27 грн. Відповідач не оспорював правильність наведених позивачем розрахунків. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч .1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.ч. 2, 3\~ст 23 ЦК України\~моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з роз`ясненнями, наданими у пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи характер та тривалість порушення прав [PERSON] , час та засоби захисту, які вживалися позивачем для відновлення своїх прав, вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що з ТОВ «Джоін Ап!» на користь [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода в сумі 5 000 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1, 3 ст. 137ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем суду надано: квитанція про оплату послуг адвоката, розрахунок очікуваних витрат, квитанцію до прибуткового касового ордера №21 від 10.12.2022 року, згідно якого позивач оплатила кошти за надання юридичних послуг у розмірі 20000,00 гривень. Таким чином, враховуючи складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом, час, витрачений на надання відповідних послуг, з урахуванням вимог ч. 3ст. 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 гривень, які є співмірними зі складністю справи. На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення пені в розмірі 8222,64 грн., 3% річних у розмірі 1158,23 грн., інфляційних витрат у розмірі 8010,27 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн., моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. та суми оплати за витяг з ЄДРПОУ в розмірі 260,00 грн. Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав, судовий збір в розмірі 543,89 грн. відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 529,71 грн., та на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: partial