Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

позивач звернулася з позовом до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка за життя була головою домогосподарства в [ADDRESS] . Вказує, що є спадкоємцем першої черги за законом та 01 квітня 2017 року у межах шестимісячного строку подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Її сестри, а доньки спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли, оскільки на час відкриття спадщини з покійною не проживали та заяв про прийняття спадщини нотаріусу не подавали. Одночасно зазначає, що батьки матері та її чоловік померли ще задовго до неї. Для оформлення спадщини за матір`ю та отримання свідоцтва про право на спадщину, вона звернулася до нотаріуса, однак той повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що відсутні документи, які посвідчують право власності на вказаний будинок та право власності на такий не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а відтак рекомендував звернутися до суду. На підставі наведеного просить позов задовольнити, а також не вирішувати питання стягнення судових витрат. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак попередньо подала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити. Представник відповідача у підготовче судове засідання також не з`явилася, сільський голова Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечила проти задоволення заявлених [PERSON] вимог. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 11 жовтня 2016 року (а. с. 7, 8-12). Довідкою Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 16 липня 2021 року № 348 на підставі погосподарської книги № 8 на 2016-2020 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 641, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була головою дворогосподарства за адресою: [ADDRESS] (а. с. 18), де на день її смерті ніхто не був зареєстрований (а. с. 15). Як видно з наданих у розпорядження суду документів, 01 квітня 2017 року позивач [PERSON] подала приватному нотаріусу Перечинського районного нотаріального округу Маріашу В.І. заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері [PERSON] (а. с. 13). Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47297380 від 01 квітня 2017 року нотаріусом зареєстрована спадкова справа 11/2017, номер у спадковому реєстрі 60469065 (а. с. 14). Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як видно з повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Маріаша В.І. від 18 липня 2023 року № 35/02-14 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на вказане нерухоме майно та відсутні відомості про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 16). Відсутність реєстрації будинку підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 339478886 від 18 липня 2023 року, згідно якої відомості щодо реєстрації права власності на будинок [ADDRESS] , відсутні (а. с. 27). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з висновками Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що оскільки [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом прийняла спадщину за матір`ю [PERSON] , оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, звернулася із заявою про прийняття спадщини та не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за\~ життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже враховуючи те, що позивач прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved