Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів згідно судового наказу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2019 року, та стягувати з [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, с. Сарники, на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову, позивач зазначила, що вона утримує неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу №56 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 04 травня 2023 року, виданої представником Більшівцівської селищної ради Матейко О.М. - неповнолітній син [PERSON] зареєстрований та проживає разом з нею. Батько дитини є [PERSON] . Згідно рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано та неповнолітнього сина - [PERSON] залишено проживати разом з матір`ю - [PERSON] 27.05.2019 року видано судовий наказ, згідно якого призначено стягнення щомісячно з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Визначений судовим наказом Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2019 року мінімальний розмір аліментів є мізерним та не забезпечує найнеобхідніших потреб дитини. На даний час син [PERSON] проживає разом з нею в Республіці Польща. [INFO] в неї народилася дочка [PERSON] Тепер позивач знаходиться у відпустці по догляду за неповнолітньою дитиною та немає змоги працювати, тому в неї значно погіршився матеріальний стан. Вона змушена оплачувати оренду квартири, купувати для сина канцелярське приладдя, книги, одяг, взуття, засоби гігієни, продукти харчування. Вона витрачає на утримання сина в середньому 7000 грн. в місяць. Відповідач тривалий час працює в Республіці Польща. Середній заробіток його становить 1000-2000 доларів США. Однак відповідач сплачує аліменти в розмір половини прожиткового мінімуму, що на сьогодні становить 1416 грн. 50 коп. Відповідач не цікавиться інтересами сина та не бере участі у додаткових витратах на дитину. Слід врахувати, що її матеріальне становище в порівнянні з дня присудження аліментів погіршилося, бо вся відповідальність по утриманню сина лежить на ній, зріс прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, тому вона просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , та стягувати із відповідача частку із заробітку (доходу) з часу набрання рішенням законної сили. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 07.06.23 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження (а.с.20). В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача просить розглянути справу в заочному порядку (а. с. 51). Відповідач [PERSON] не з`явився, про причини неявки в суд не повідомив. На адресу реєстрації місця проживання відповідача двічі надсилалась судова повістка, яка поверталась до суду з відміткою «адресат відсутній», що відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням учасника процесу. Крім того на офіційному веб - сайті судової влади України розміщувалось оголошення про виклик відповідача в судове засідання у справі (а.с.30). Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі викладеного, в суду наявні підстави для ухвалення заочного рішення по справі, на підставі ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З огляду на неявку всіх учасників процесу в судове засідання у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2014 р. (а.с.7). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) на утримання якого, на підставі судового наказу виданого Галицьким районним судом Івано-Франківської області від 27.05.2019 року по справі ЄУН 341/721/19, призначено стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , в розмірі п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття (а.с.8). Відповідно до матеріалів справи неповнолітній [PERSON] , [INFO] зареєстрований за місцем проживання матері (позивача у справі) (а.с.11), а також фактично проживає з матір`ю. Відповідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені як у твердій грошовій сумі так і у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений, у тому числі, за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у випадках передбачених цим Кодексом. При цьому, вирішуючи питання, керується принципом «з максимально можливим урахуванням інтересів дитини» (ч.8 ст.7 СК України). Згідно абзацу 1 частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно абзацу 2 частини 2 статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виконання передбачених статтею 150 СК України, обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини як фізичного, так і духовного та морального. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є як моральне виховання так і матеріальне утримання дитини, що, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання (Роз`яснення Міністерства юстиції України від 05.07.2011 р. «Правове регулювання особистих немайнових та майнових відносин між суб`єктами сімейних правовідносин»). При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 05.02.2014 р. у справі №6-143цс13, про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до положень абзацу 3 частини 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На дату розгляду справи судом, неповнолітній дитині - [PERSON] , 29.12.2009 року на утримання якого судом вирішується питання щодо зміни розміру аліментів раніше визначеного судовим рішенням, є повних 13 років. Позивач просить суд змінити розмір аліментів з розміру 50% прожиткового мінімуму, що становить 1416 грн. 50 коп. на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум встановлений на дитину віком від 6 до 18 років на місяць: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; Отже, на дату розгляду даної справи судом, положень абзацу 2 частини 2 статті 182 СК України, зазначених приписів ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років становить - 2833 гривні; Матеріали справи не містять даних які б свідчили на неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання спільної з позивачем неповнолітньої дитини у розмірі про який просить позивач, або на наявність інших обставин, які б могли бути враховані судом під час вирішення даної справи та вплинути на зміну розміру аліментів про яку просить позивач (ч.1 ст.182 СК України). Позивач на думку суду довела, наявність обставин, визначених ст.. 192 СК України, для зміни розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене, відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, суд дійшов висновку, що позивачем доведено необхідність зміни розміру аліментів раніше визначених судовим наказом від 27.05.2019 року у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Із розрахункової квитанції від 05.05.23 року, витрати понесені на правничу допомогу становлять 2500 (дві п`ятсот тисячі) грн. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то судові витрати у виді сплачених позивачкою витрат пов`язаних на правову допомогу в сумі 2500 (дві п`ятсот тисячі) грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] . Так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. на користь держави підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved