Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 22 763,84 грн., інфляційні втрати в сумі 1 955,35 грн., 3 % річних у розмірі 883,20 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідно до акту від 23 березня 2019 року приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс будинок [ADDRESS] переданий на обслуговування та експлуатацію ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І». [PERSON] є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І», оскільки є власником квартири [ADDRESS] . Позивач належним чином виконав взяті на себе обов`язки з надання відповідачеві послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, натомість відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій, у зв`язку з чим з 01 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року утворилася заборгованість на загальну суму 22 763,84 грн. З огляду на вказане, відповідач має сплатити на користь позивача також інфляційні втрати в сумі 1 955,35 грн., 3 % річних у розмірі 883,20 грн. У відзиві на позовну заяву представниця відповідачки - адвокат Красір А.І. заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Вказувала, що Закон України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачає виникнення права на надання житлово-комунальних послуг з управління багатоквартирним будинком у інший спосіб, ніж на підставі договору укладеного у відповідності з приписами ст. 12-15 цього Закону. Позивач обґрунтовував виникнення у нього права на надання послуг з управління багатоквартирним будинком актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс будинку [ADDRESS] з балансу ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» на баланс ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» від 23 березня 2019 року. При цьому, акт-приймання житлового комплексу від 23 березня 2019 року не є правочином, а є лише логічним наслідком, фіксацією факту здійснення господарської операції на підставі правочину у відповідності до вимог вказаного Закону не може бути належним доказом на підтвердження факту виникнення права на управління та обслуговування. Право балансоутримувача на прийняття рішення про передачу іншому балансоутримувачу не передбачено жодною нормою чинного законодавства та є виключним правом власника (співвласників) на розпорядження. Крім того, згідно розпоряджень Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) функції з обслуговування вказаного будинку повинно здійснювати ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1», а не ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І», яке не є правонаступником ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1». Отже, вважає, що у ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» немає підстав здійснювати управління даним багатоквартирним будинком та безпідставно вимагати стягнути з відповідача суму заборгованості за утримання будинку. Посилалася на те, що позивач свідомо заявив неправомірні позовні вимоги, які не підлягають задоволенню у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. В зв`язку з вищезазначеним просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представниця відповідачки просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 03 грудня 2010 року, (т.с. 1 а.с. 16-19). Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10 листопада 2010 № 933 затверджено структуру тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, окремо по кожному будинку, зокрема, по будинку [ADDRESS] (т. 1 а.с. 21-23). Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 01 серпня 2017 року № 932 затверджено тарифи та структуру тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, окремо по кожному будинку, зокрема, по будинку [ADDRESS] (т. 1 а.с. 39-44). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у серпні 2018 року було створено ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І», керівником якого є [PERSON] (т. 1 а.с. 45). До основних видів економічної діяльності ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І», зокрема, відноситься: комплексне обслуговування об`єктів; загальне прибирання будинків; надання інших комерційних послуг; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; організація будівництва будівель; будівництво житлових і нежитлових будівель; будівництво трубопроводів; будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій. 23 березня 2019 року комісією у складі представників ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» та ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» був затверджений акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини - будинку за адресою: [ADDRESS] з балансу ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» (код ЄДРПОУ 32772220) на баланс ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» (код ЄДРПОУ 42386489) (т. 1 а.с. 14-15). Позивачем надано розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року, яка складає 22 763,84 грн., інфляційні втрати в сумі 1 955,35 грн., 3 % річних у розмірі 883,20 грн. (т. 1 а.с. 13). Між сторонами склалися відносини у сфері житлово-комунальних послуг, які регулюються положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі - в редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 вказаного Закону). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом ч. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Відповідно до положень ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що в даній справі зобов`язання відповідача оплатити послуги з утримання будинку та прибудинкової території виникає внаслідок фактичного отримання власником квартири наданих житлово-комунальних послуг, ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги встановлені відповідно до закону, які затверджено органом місцевого самоврядування. Відповідачем не надано доказів сплати грошей за фактично отримані житлово-комунальні послуги з утримання будинку у зазначений період на погашення заборгованості, а тому суд визнає підставним виконаний позивачем розрахунок заборгованості за надані комунальні послуги за вказаний період. Об`єктивних доказів ненадання та (або) надання житлово-комунальних послуг неналежної якості до суду не надано і судом не встановлено. Отже, позивач надавав послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи, а відповідач в свою чергу належним чином не виконувала обов`язок зі сплати вказаних послуг, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 22 763,84 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18. Суд, перевіривши розрахунок заборгованості, дійшов висновку про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 883,20 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 955,35 грн. за період з 01 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року. Поряд з цим, відповідачем до районного суду не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності. Доводи відповідача у відзиві, що у ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» на підставі акта приймання-передачі житлового комплексу від 23 березня 2019 року не виникло право на управління та обслуговування вказаного будинку, суд відхиляє з огляду на те, що факт надання послуг по утриманню будинку за адресою: [ADDRESS] , прибудинкової території саме ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» підтверджується наявними у матеріалах справи договорами про надання відповідних послуг та додатковими угодами до них, актами приймання-передачі, актами здачі-приймання робіт, укладеними між ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І», як замовником таких послуг, та виконавцями послуг, калькуляціями та рахунками-розшифровками (т. 1 а.с. 48-250, т.2 а.с. 1-16). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахування викладеного, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 22 763,84 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 955,35 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 883,20 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270 грн.

Outcome: approved