Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

22.06.2023 позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 25.10.2014 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] .. Однак з часом подружнє життя між ними не склалось, почали виникати непорозуміння, сварки та конфлікти, які з плином часу відбувались все частіше. Як наслідок, вони припинили спільне проживання та не ведуть спільний побут. На даний час шлюб вже носить суто формальний характер та не ґрунтується на фактичних сімейних відносинах і союзі між чоловіком та дружиною. Позивач повідомив, що сім`я розпалась остаточно, можливості її відновлення не має. Спір щодо визначення місця проживання сина між нами з відповідачкою на даний час відсутній. Тому позивач просить позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачкою. 27.06.2023 у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 15.08.2023 сторони у судове засідання не з`явилися. У матеріалах справи наявна заява позивача, де останній зазначає, що позов підтримує у повному обсязі, просить провести слухання справи у його відсутності. Від відповідачки [PERSON] 25.07.2023 надійшла заява, у якій вона просила розглядати справу без її участі, а також вказала, що позов визнає, просить шлюб розірвати. Відповідно до ч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.2014, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку - актовий запис № 557 (а. с.10, 18). Довідкою від 12.03.2018 №0000490148 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/ перебування за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7). Від спільного проживання у подружжя народилась донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2017, виданого Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с. 11). Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не пов`язані спільним побутом, спільне життя у них не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала, таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі. Враховуючи вищевикладене, а також умови проживання сторін та взаємовідносини їх у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Суд вирішує питання судових витрат на підставі ч. 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, де зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак, враховуючи визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією №0.0.3060942594.1 від 21.06.2023, а решту суми судового збору необхідно стягнути з відповідачки в користь позивача.

Outcome: approved