Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні і спільному проживанні з чоловіком [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік, з яким вони прожили у шлюбі з 12.04.1991 року. З моменту укладання шлюбу і до самої смерті чоловіка проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного та мали спільний бюджет. Заявник вказує, що її чоловік [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживав разом з дружиною за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про переведення її на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Разом з тим, листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №2600-0307-8/167626 від 16.12.2022 року їй було відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника та призначено пенсію за віком, у зв`язку з тим, що подані документи не підтверджують факт реєстрації заявника за однією адресою з померлим та не підтверджують факт перебування заявника на утриманні померлого чоловіка. Оскільки вони з померлим чоловіком зареєстровані за різними адресами, заявник не має можливості в позасудовому порядку підтвердити факт перебування на утриманні чоловіка з метою переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутися до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявниця не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій заявлені вимоги підтримала, та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутністю її учасників. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що з 12.04.1991 року заявниця [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.04.1991 року(а.с. 10). [PERSON] [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] 30.10.2021 року (а.с. 8). Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №2600-0307-8/167626 від 16.12.2022 року заявниці було відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника та призначено пенсію за віком, у зв`язку з тим, що подані документи не підтверджують факт реєстрації заявника за однією адресою з померлим та не підтверджують факт перебування заявника на утриманні померлого чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав. Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні. Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Судом встановлено, що заявниця проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить витяг з карти виїзду швидкої медичної допомоги №23761 та акту констатації смерті №156 від 30.10.2021, згідно якого біологічна смерть [PERSON] настала за його фактичною адресою проживання та адресою реєстрації заявниці. Також, у матеріалах справи є лист від УП ГУНП в м. Києві від 15.12.2021 року, що підтверджує спільне проживання заявника з [PERSON] . Крім того , згідно декларації №0001-Р7АР-1900 від 21.08.2020, про вибір лікаря, зазначено фактичне місце проживання [PERSON] , а саме [ADDRESS] . Отже, факт сумісного проживання та перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року №592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. З урахування положення вказаного вище законодавства, суд вважає що для заявника матиме юридичне значення встановлений факт її спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За відсутністю доказів щодо розміру отриманого доходу обома з подружжя, факт перебування на утриманні встановити не представляється можливим, зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту сумісного проживання має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому заява підлягає задоволенню частково..

Outcome: partial