Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами в загальній сумі - 27239,10 грн., а саме: - за Кредитним договором № 024/6971454-СК від 10 вересня 2019 року в розмірі 23948,10 грн., з яких: - 14909,55 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9038,55 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за Кредитним договором № 10002189503 від 03 серпня 2020 року в розмірі 2415,00 грн., з яких: 700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1715,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - за Договором позики № 9282233 від 17 липня 2020 року в розмірі 876,00 грн., з яких: 300,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 576,00 грн. сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 10.09.2019, [PERSON] уклав з акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №024/6971454-СК, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію AT "ТАСКОМБАНК",\~ яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов Договору. Строк дії Кредитного ліміту за Кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення Кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії Кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: якщо Банк прийняв рішення не продовжувати строк дії Кредитного ліміту, направлення Клієнтом до Банку письмової заяви про відмову від користування лімітом Кредитної лінії та/або про закриття Поточного рахунку.\~ 02.12.2022 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ТАСКОМБАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» зобов`язується Передати (сплатити) АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги . Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 23948.1 грн., з яких: 14909,55 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9038,55 грн сума заборгованості за відсотками; Також, 03 серпня 2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТ ФІНАНС» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС») та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір № 10002189503. Кредитний договір підписано електронних підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений в п.10 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. 11.05.2021 між ТОВ "ІНВЕСТ ФІНАНС" та ТОВАРИСТВОМ З ОМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №11052021, відповідно до якого ТОВ "ІНВЕСТ ФІНАНС" передає належні йому Права Вимоги, а ТОВАРИСТВО З ОМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ "ІНВЕСТ ФІНАНС" Прав Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.. Відповідно до Реєстру боржників від 11.05.2021 до Договору факторингу №11052021 від 11.05.2021 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 2415 грн., з яких: - 700 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1715 грн, сума заборгованості за відсотками. Крім того,17 липня 2020 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі Первісний кредитор, ТОВ « БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] (далі Відповідач або Позичальник) було укладено Договір Позики № 9282233 Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики, реквізити та підписи сторін. 14.06.2021 між ТОВ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір № 14/06/21 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 14.06.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 876 грн., з яких: 300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 76 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити. 03.07.2023 вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Окрім того, суд зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Приймаючи до уваги обмеження строків розгляду справи, які встановлені процесуальним законом, ненадання доказів поважності неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній документами, оскільки зібрані матеріали справи містять всі необхідні докази для вирішення спору. Крім того, явка учасників справи у судове засідання не визнавалася судом обов`язковою. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як зазначено в частині першій статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Так, судом встановлено, що 10.09.2019, [PERSON] уклав з акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №024/6971454-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням Кредитного ліміту) Кредитна картка «Велика п`ятірка» з підписанням якого акцептував Публічну пропозицію AT "ТАСКОМБАНК». Відповідно до Умов Заяви-Договору, підписавши даний договір відповідач підтвердив достовірність, повноту та дійсність відомостей відображених в Заяві-Договорі, та в офіційних документах наданих позичальником банку; повідомив про відсутність наміру здійснювати будь-які угоди за дорученням третіх осіб і в інтересах третіх осіб; засвідчив відсутність можливості вирішального впливу з боку інших осіб на проведення Позичальником фінансових операцій; погодився з тим, що Публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua), (на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб) і беззастережно приєднався до умов Договору. Згідно даної Заяви Договору [PERSON] згідний, що Тарифи Банку разом з цією Заявою-Договором є невід`ємними частинами договору; під час укладання договорів і додаткових угод до них Банк і клієнт допускає використання факсимільного відтворення печатки банку та підпису особи, яка уповноважується на підписання договору та додаткових угод до них від імені банку, які зроблені за допомогою засобів копіювання; підтвердив, що ознайомлений зі змістом Договору банківського обслуговування, зокрема з термінами "публічні особи їх пов`язані та близькі особи", "кінцевий бенефіціарний власник (контролер)", та зобов`язався їх виконувати; відповідач надав дозвіл на обробку персональних даних з метою та на умовах, які встановлено в Договорі про банківське обслуговування та інше. До позову також було додано паспорт споживчого кредиту «Велика п`ятірка», де зокрема міститься строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, базова процентна ставка 44,7%, штрафи\~100 грн за кожен факт, пеня\~відсутня, орієнтовна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування 12307,95 грн на прикладі суми кредитного ліміту 10000 грн та його погашення впродовж 12 місяців та інші необхідні умови передбачені для даного виду договорів, що доведено до відповідача та підтверджується його підписом. Строк дії паспорту до 01.01.2020. 02.12.2022 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ТАСКОМБАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» зобов`язується Передати (сплатити) АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги . Згідно п. 2.1 договору факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору. Як вбачається з п. 2.3 договору факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку № 2, але не раніше здійснення оплати фактором згідно п. 3.1 цього договору після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього Договору. Актом прийому-передачі Реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 від клієнта до фактора перейшли права вимоги боргу від позичальника і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів, в тому числі і позичальника - відповідача [PERSON] . Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги від 22.06.2023 до Договору факторингу №НІ/11/7-Ф ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23948 грн. 10 коп, з яких: 14909,55 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9038,55 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №024/6971454-СК від 10.09.2019 станом на 05.12.2022 в загальній сумі становить - 23948,10 грн., з яких: - 14909,55 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9038,55 грн. - сума заборгованості за відсотками. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) суд дійшов висновку, що\~ст. 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Станом на час подання позову та вирішення справи Договір факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, яким відступалися права вимоги за Кредитним договором №024/6971454-СК від 10.09.2019 від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», є чинним і саме ТОВ «ФК «ЄАПБ» за відповідним договором є новим кредитором за кредитним договором №024/6971454-СК від 10.09.2019 і має право вимоги до [PERSON] . Згідно з ч. 1\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України, \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1\~ст. 634 ЦК України). У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, \~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). ТОВ «ФК «ЄАПБ», на підтвердження позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором, до суду надано копію Заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № №024/6971454-СК від 10.09.2019, паспорт споживчого кредиту «Велика п`ятірка» від 10.09.2019 (строк дії до 10.10.2029) та розрахунок заборгованості. Заява-договір, на яку посилається ТОВ «ФК «ЄАПБ» в позовній заяві, містить лише суму бажаного кредитного ліміту у розмірі 10000 грн, прохання відкрити поточний рахунок у гривні, бажання оформити на своє ім`я платіжну картку та її отримання: тип MASTERCARD WORLD PUDRA Миттєва № 5366395301980729 (строк дії картки відсутній). Крім того, вказана заява не містить умов договору щодо строку дії договору, відсотків за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, тощо. При цьому в заяві зазначено зокрема, що публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua), на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно [PERSON] приєднався до умов Договору, а Тарифи Банку разом з цією Заявою-Договором є невід`ємними частинами договору. Проте, звертаючись в суд з даним позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало суду докази того, які ж саме діяли умови кредитування та були розміщені на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua та з якими ознайомився та погодився позивач, не надано суду також Тарифів Банку, про які зазначено в заяві. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, зауважила на тому, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді відсотків за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та штрафу, що повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. До того ж, у даному випадку, необхідно зауважити, що міжнародними актами, зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, у зв`язку з чим сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів. На ряду з цим, у доданому до позовної заяви паспорті споживчого кредиту, який підписаний 10.09.2019 [PERSON] , зокрема зазначено строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, базова процентна ставка 44,7%, штрафи\~100 грн за кожен факт, пеня\~відсутня, орієнтовна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування 12307,95 грн на прикладі суми кредитного ліміту 10000 грн та його погашення впродовж 12 місяців та інші необхідні умови передбачені для даного виду договорів, що доведено до відповідача та підтверджується його підписом. Разом з тим, підписаний сторонами 10.09.2019 паспорт споживчого кредиту є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до\~ЗУ «Про споживче кредитування». Закон України «Про споживче кредитування»\~визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Стаття 9 ЗУ «Про споживче кредитування»\~визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2\~ст. 9 Закону). Частиною 3\~ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування»\~визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку (п. 12). Зі змісту самого паспорту споживчого кредиту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. При цьому суд зауважує, що в даному випадку, інформація, яка міститься в паспорті зберігає чинність до 10.10.2019. Враховуючи, що паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана [PERSON] до укладення кредитного договору та втратила чинність 10.10.2019, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20. Крім того, розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані Банком у позовній заяві, та не може бути взятий до уваги судом, оскільки з аналізу останнього вбачається, що в ньому включенні нараховані відсотки, розмір та порядок нарахування яких не було узгоджено між сторонами. Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом Банку та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити правильність нарахування відсотків та штрафів (пені), а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17 (провадження № 61-1211св19). А оскільки встановлено судом, що [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №024/6971454-СК від 10 вересня 2019 року, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, не подав відзиву на позовну заяву, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом №024/6971454-СК від 10 вересня 2019 року в сумі 14909 грн. 55 коп, а саме: сума заборгованості за основною сумою боргу 14909,55 грн., в той же час в задоволенні іншої позовної вимог в частині стягнення суми заборгованості за відсотками в сумі 9038 грн 55 коп слід відмовити за їх безпідставністю. Що стосується кредитного договору № 10002189503, укладеного 03 серпня 2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТ ФІНАНС» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС») та [PERSON] та Договору Позики\~№ 9282233від 17 липня 2020 року укладеного між ТОВАРИСТВОМ\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «І\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~(далі\~Первісний кредитор,\~ТОВ «\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»)\~та [PERSON] ,\~судом встановлено наступне: Відповідно до п.9.10 Кредитного договору № 10002189503 від 03 серпня 2020 року, даний договір підписано електронних підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений в п.10 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Згідно п.п. 2.1. даного Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. А як зазначено в п.п. 2.4. Кредитного договору № 10002189503 від 03 серпня 2020 року, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» суми кредиту. В п.п. 9.14 Кредитного договору № 10002189503 від 03 серпня 2020 року, Відповідач підтвердив, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; 6) вказана в ч.1,2) ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб- сайті Товариства; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» (далі Правила), що розміщені на Веб-сайт Товариства https://cashberry.com.ua/, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 11.05.2021 між ТОВ "ІНВЕСТ ФІНАНС" та ТОВАРИСТВОМ З ОМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №11052021, відповідно до якого ТОВ "ІНВЕСТ ФІНАНС" передає належні йому Права Вимоги, а ТОВАРИСТВО З ОМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ "ІНВЕСТ ФІНАНС" Прав Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу №11052021 від 11.05.2021, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Як зазначено в п. 1.2 Договору факторингу №11052021 від 11.05.2021, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу). Відповідно до Реєстру боржників від 11.05.2021 до Договору факторингу №11052021 від 11.05.2021 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 2415 грн., з яких: - 700 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1715 грн, сума заборгованості за відсотками. Окрім того, 17 липня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі Первісний кредитор, ТОВ « БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] (було укладено Договір Позики № 9282233 (далі Договір Позики). Договір позики № 9282233 від 17 липаня 2020 року підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики, реквізити та підпис сторін. Згідно з п.1 Договору позики № 9282233 від 17 липаня 2020 року, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору, строк (Строк Позики»), шляхом їх перерахування набанківський картковий рахунок Позичальника, Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчен Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті http://mycredit.ua/ru/documents-license з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 4.1. п. 4 Договору позики) А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайт http://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та укладення цього Договору йому зрозумілі. (п.п. 4.2. п. 4 Договору позики) Правила надання грошових коштів y позику ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», перебувають в ЗАГАЛЬНОМУ доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 14.06.2021 між ТОВ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір № 14/06/21 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до п. 2.1.7. Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, на день підписання відповідного Рестру Боржників, Право Вимоги, яке відступається за відповідним Рестром Боржників, не перебуває в заставі, дійсно мас місце заборгованість Боржників перед Клієнтом, що ця заборгованість виникла на законних підставах (незалежно від наявності факту прострочки зобов`язань з боку Боржників, але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), що вона повністю не погашена, не прощена, не стягнена, а також, що права вимоги повернення заборгованості по Боржникам не відступлені Клієнтом третім особам, Клієнтом не укладено угод про заміну зобов`язань по поверненню такої заборгованості іншими зобов`язаннями. Згідно з п. 1.3. Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, Фактор протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня підписання Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників зобов`язуються направити, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції, підготовлені за формою згідно Додатку № 3 до цього Договору, письмові повідомлення Боржникам про відступлення Клієнтом Прав Вимоги Заборгованості Фактору. А як зазначено в п. 3.7. Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», будь-які грошові кошти, отримані від Боржників на виконання ними своїх зобов`язань за Договорами позики, Право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі Права вимоги до фактора. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 14.06.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 876 грн., з яких: 300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 76 грн. сума заборгованості за відсотками. За змістом статей 525,526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Отже, обов`язок відповідача повернути кошти позивачу передбачений законом та договором між ними. Згідно ст.. 626 ЦПК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Із зазначеного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із матеріалів справи вбачається, що договори №10002189503 від 03 серпня 2020 року та №9282233 від 17 липня 2020 року між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефон одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який [PERSON] використав для підтвердження підписання кредитного договору. Частиною ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Отже, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологія (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони. У оферті первісним кредитором було чітко визначено, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. [PERSON] ініціював укладення вищезазначених договорів, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Індивідуальна частина оспорюваного договору про надання фінансового кредиту містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк його повернення, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору такого змісту. Згідно ст.638 ЦПК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦПК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.642 ЦПК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. У частинах першій, третій статті 509 ПК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також беручи до уваги вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Перша судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду своїй правовій позиції, викладеній у постанові від 16.12.2020 році у справі № 561/77/19 (провадження № 61-20799св19) щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора зазначає: «Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом б частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону. вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа....». Сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі [PERSON] для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що спростовує доводи апелянта. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу [PERSON] на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між [PERSON] та Первісним Кредитором (Позикодавцем) не було б укладено. Таким чином, договори №10002189503 від 03 серпня 2020 року та №9282233 від 17 липня 2020 року, підписані [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між апелянтом та Первісними кредиторами не були би укладені, а тому суд приходить до висновку про наявність волевиявлення з боку відповідача на укладення договору кредиту в електронній формі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зазначено, що «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 вказано, що факт не вчинення жодних дій щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати апелянтом в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами є нічим іншим, як визнанням вище наведених кредитних договорів такими, що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ передбачених кредитними договорами. [PERSON] не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, а договори кредиту є дійсними та ніким не скасовані, а тому підлягають виконанню. Таким чином, суд вважає, що умови договору, в тому числі і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, були узгоджені сторонами на момент підписання договору, позичальник погоджувався на вказані умови, крім цього, умови договору чітко прописані у тексті договору, наведено розрахунок відсотків за весь період кредитування коштами. Однак, судом встановлено що в частині нарахування заборгованості відповідачу за відсотками за договором позики № 9282233 від 17.07.2020, на дату відступлення права вимоги слід зазначити, що договором № 9282233 від 17.07.2020 визначено умови кредитування, зокрема: розмір кредиту: 300,00 грн; строк кредитування кредитом 30 днів; строк дії Договору 3 роки; відсоткова ставка 1,60% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 584 %, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 3 469, 21 грн, за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; максимальна відсоткова 2,70% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору; максимальна річна відсоткова ставка 444%, застосовується за умови неналежного виконання умов договору; всі інші умови викладені у Правилах які є невід`ємною частиною Договору. Крім того, слід зазначити, що на обґрунтування правомірності нарахування відсотків за кредитним договором позивач посилається на Правила надання грошових коштів у позику. Однак, до позовної заяви не долучено таких правил. Позивач недовів, що відповідач ознайомився з ними та підтвердив таке ознайомлення своїм підписом. Позивачем не надано підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо нарахування відсотків за користування кредитом. У зв`язку з цим, Правила надання грошових коштів у позику, на які посилається позивач не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.07.2020. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності та уможливив би покладення на слабшу сторону - споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Схожий правий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у цивільній справі №342/180/17. Більше того, на переконання суду вказана умова щодо щоденного нарахування відсотків на суму простроченого грошового зобов`язання, поза межами строку користування кредитом, відповідає положенням ч. 2 ст. 625 ЦК України, як міра відповідальності, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню лише проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказане узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі N 912/1120/16. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що нарахована позивачем заборгованість за відсотками на загальну суму 576 грн не відповідає вимогам ч. 2 ст.625 ЦК України, оскільки така не обумовлена підписаними відповідачем умовами та значно перевищує передбачені вказані нормою три проценти річних від простроченої суми, а тому не може бути задоволена судом. В свою чергу, суд також бере до уваги, що прохальна частина позовної заяви не містить вимог позивача щодо стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми, в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, а тому суд не в праві виходити за межі заявлених позивачем вимог. Однак зважаючи на те, що відповідачем зобов`язання за договором належним чином виконані не були, а сторонами Договору було обумовлено максимальна відсоткова ставка у розмірі 2,70% за один день користування кредитом, яка повинна застосовуватися за умови неналежного виконання умов договору, то беручи до уваги строк кредитування та суму наданого кредиту, з відповідача також підлягає стягненню сума в розмірі - 243 грн, як відсотки за користування кредитом. (строк кредитування -30 днів помножити на максимальну відсоткову ставку у розмірі 2,70% за один день користування кредитом та помножити на строк кредитування (30 днів) що становить 243 гривні відсотків. Нарахування позивачем заборгованості по процентам понад строк користування позикою є безпідставними, оскільки після спливу строку кредитування, нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦК України (висновки Великої Палати ВС, пункти 48-55 постанови від 28.03.2018 № 444/9519/12). За таких обставин позов\~Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договороами слід задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі - 17867 (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) гривень 55 копійок, а саме: - за Кредитним договором № 024/6971454-СК від 10 вересня 2019 року в розмірі 23948,10 грн., з яких: - 14909,55 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - за Кредитним договором № 10002189503 від 03 серпня 2020 року в розмірі 2415,00 грн., з яких: 700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1715,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - за Договором позики № 9282233 від 17 липня 2020 року в розмірі 543,00 грн., з яких: 300,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 243,00 грн. сума заборгованості за відсотками. З приводу стягнення судових витрат судом встановлено наступне. Згідно з п.3) ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 26906,10 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 17867 грн, що становить 74,61 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2002,53 грн., що складає 74,61 % від 2684 грн.

Outcome: partial