Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

06.06.2023 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.07.2015 між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 1174. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, з його ініціативи виникають сварки та бійки при дітях. У зв`язку з чим, шлюбні стосунки фактично припинені у 2021 році. Спільне господарство не ведеться. Ухвалою суду від 29.06.2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач до суду не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, проте двічі поспіль 27.07.2023 та 28.08.2023 до суду не з`явився, причина неявки суду не повідомлена. Клопотань будь-якого змісту не надавав. Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.07.2015, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), 10.07.2015 року укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 1174 (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8-9). Таким чином суд встановив, що між сторонами, які маюють двох неповнолтніх дітей, існує спір з приводу розірвання шлюбу, що регулюється нормами Сімейного кодексу України. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, її рішення є остаточним, а відповідач правом на подачу відзиву та спростування позову не подав, відтак у суду нема підстав сумніватися у доводах позивача, а відмова в розірванні шлюбу буде примушенням позивача до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просить відновити дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому суд вважає за необхідне і після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем " [PERSON] ". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову до суду згідно Закону України "Про судовий збір" понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн., а тому вони підлягають стягненню з відповідача

Outcome: approved