Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

04.10.2022 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.11.2014 року між позивачем та [PERSON] , було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін народився - син [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 7 та видано свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] . Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області суду від 20.09.2016 року, шлюб - розірвано, з того часу відповідач не бачив дитину ні разу. Крім того позивач зазначає, що відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються мною самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. У зв`язку з цим, позивач звернулася до Служби у справах дітей Боярської міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що позивачу було рекомендовано звернутися до суду та паралельно після проведення перевірки Служба у справах дітей надасть висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. На підставі вище наведеного, позивач просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Тарасівки, батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 27.02.2023 року позивачем через канцелярію суду зареєстровано клопотання про долучення висновку Служби у справах дітей Боярської міської ради № 9/51 від 13.10.2022 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав до матеріалів справи. 19.04.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, та про причини неявки суд до відома не поставив, відзив на позовну заяву не подавав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином у порядку встановленому чинним законодавством України. Представник Служби у справах дітей Боярської міської ради в судове засідання не з`явився, проте останнім 14.03.2023 року, 19.04.2023 року та 10.08.2023 року було подано заяву до суду про розгляд справи без участі третьої особи та при винесенні рішення просив виходити з інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (стаття 51 Конституції України). Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові за № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.п. 15, 16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2016 року шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 7 та видано свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] . Як вбачається з письмового висновку Служби у справах дітей Боярської міської ради № 9/51 від 13.10.2022 року, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Суд вважає висновок Служби у справах дітей Боярської міської ради № 9/51 від 13.10.2022 року обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як зазначалось судом вище, до суду відповідач не з`являвся, не надав жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав та відсутність його вини у невиконанні своїх обов`язків по догляду та вихованню свого сина - [PERSON] , [INFO] . З огляду на наведене, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками стосовно своєї дитини, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним вихованням, навчанням, доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дитину та займатись вихованням останнього, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, він має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. При зверненні до суду з даним позовом позивачем за вимогу про позбавлення батьківських прав сплачено судовий збір у розмірі 992,40 гривень, які підлягають стягненню на її користь з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved