Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. №11392 від 22 листопада 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 33600,00 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 496,20 грн за подання заяви про забезпечення позову, 992,40 грн за подання позовної заяви. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу стало відомо, що на його карткові рахунки накладено арешт приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. та відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Виконавче провадження розпочато на підставі виконавчого напису №11392 від 22.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з заявника заборгованості у розмірі 37429 грн, яка складається з витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 469 грн, суми боргу за виконавчим документом 33600 грн, основної винагороди приватного виконавця - 3360 грн. З постанови вбачається, що начебто заявником було укладено кредитний договір з ТОВ «Українські Фінансові операції», що не відповідає дійсності, оскільки жодних кредитних договорів з цим товариством заявник не укладав, про наявність заборгованості дізнався лише після блокування карткових рахунків. Позивач стверджує, що кредитні кошти не отримував, а тому в нього відсутні зобов`язання перед ТОВ «Українські Фінансові операції». Виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчого напису нотаріусами, оскільки жодних кредитних договорів заявником не укладалось, та нотаріально не посвідчувалось, а тому наявність безспірності заборгованості відсутня. Нотаріус не повідомляв про звернення до нього з заявою про вчинення виконавчого напису. До подання цього позову позивач звертався до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 31 січня 2022 року заява була задоволена, зупинено вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № [NUMBER], відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П., на підставі виконавчого напису №11392 вчиненого 22.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу округу Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські Фінансові операції» заборгованість в сумі 37429 грн. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 03 лютого 2022 року, було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам був наданий час для подання заяв по суті. Зобов`язано: 1) приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка В.П. надати до суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження [NUMBER], 2) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. надати до суду належним чином завірену копію виконавчого напису №11392 від 22 листопада 2021 року, належним чином засвідчену копію матеріалів справи нотаріуса, щодо вчинення виконавчого напису №11392 від 22 листопада 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором, в тому числі кредитного договору та всіх документів, які подавались приватному нотаріусу ТОВ «Українські фінансові операції» для вчинення виконавчого напису та на підставі яких його було вчинено, 3) ТОВ «Українські фінансові операції» надати до суду належним чином завірені копії матеріалів кредитної справи. Приватним нотаріусом Золотих О.О. надано до судуписьмове пояснення та документи на виконання ухвали суду від 03 лютого 2022 року, а саме: копії виконавчого напису, заяви про вчинення виконавчого напису, договору про надання споживчого кредиту, виписки з особового рахунку за кредитним договором, графіка платежів (додаток №1 до договору), довідки про ідентифікацію, списка згрупованих поштових відправлень, повідомлення. Відповідачем ТОВ «Українські фінансові операції» та третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. ухвала суду про витребування доказів не виконана, затребувані документи до суду не надані. Ухвалою Кегичівського районого суду Харківської області від 13 квітня 2022 року провадження у справі зупинено до припинення перебування позивача [PERSON] у складі Збройних Сил України. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 22 червня 2023 року провадження у справі поновлено. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Треті особи, які належним чином повідомлялись про розгляд справи у судове засідання не з`явились. Приватним нотаріусом Золотих О.О. надіслано письмове пояснення, згідно з яким ним, на підставі статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, було вчинено 21.11.2021 виконавчий напис, а саме: з [PERSON] , який є боржником за договором № 3817007 від 13.03.2021, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», правонаступником всіх прав та обов`язків, якого за договором факторингу № 18/10/2021 від 18.10.2021 є ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за договором № 3817007 від 13.03.2021. Строк платежу за договором № 3817007 від 13.03.2021 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.10.2021 по 10.11.2021. Виконавчий напис вчинено в рамках діючого законодавства України на підставі наступних документів: заява вих. № 896 від 22.11.2021, заява-договір №3817007 від 13.03.2021 з додатками; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашения з відміткою стягувача про непогашену заборгованість; повідомлення, довідка про ідентифікацію. Порушень норм законодавства України при вчиненні виконавчого напису здійснено не було. Просить розглянути справу у його відсутність з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. На підставі викладеного та у відповідності до ст. 280 ЦПК, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. В судовому засіданні встановлено, що відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. з заявою про вчинення виконавчого напису від 22.11.2021 в якій просив вчинити виконавчий напис на кредитному договорі №3817007 від 13.03.2021 та додав до заяви договір про надання споживчого кредиту, виписку з особового рахунка за кредитним договором, графік платежів до договору (додаток №1, довідку про ідентифікацію електронного підпису, список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та з вимогою про дострокове повернення кредиту. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. на підставі цих документів 22.11.2021 вчинив виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції», який є правонаступником ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу № 18/10/2021 від 18.10.2021, заборгованість за кредитним договором № 3817007 від 13.03.2021, укладеним з ТОВ «Авентус Україна». Строк платежу за договором № 3817007 від 13.03.2021 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.10.2021 по 10.11.2021. Сума заборгованості становить 32800 грн, що складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1000 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 22800 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 800 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. при примусовому виконанні виконавчого напису №11392 від 22.11.2021 накладено арешт на грошові кошти [PERSON] . Позивач вважає вчинений виконавчий напис незаконним, оскільки порушені його права, так як напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства. Будучи не згодним з вказаним написом, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат». При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору між сторонами стосовно заборгованості, як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою та другою статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Наявність цивільно-правової відповідальності повинна бути доведена належними та допустимими доказами. Підлягає доказуванню наявність правових підстав для стягнення штрафу та пені, а також розмір заборгованості, заявлений до стягнення. Як вбачається з матеріалів справи приватному нотаріусу товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «Аланд» на підтвердження заборгованості у [PERSON] було подано наступні документи: копію договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0497/82/0102167 від 03.12.2013 укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , виписка з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №014/0497/82/0102167 від 12.03.2013, витяг з договору відступки прав вимоги №02/10/2019 - КА від 02.10.2019 укладеного між ТОВ «ФК «Аланд» та ТОВ КУА «Прімоколект-капітал», письмова вимога (повідомлення) ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» від 12.11.2019 адресована [PERSON] з вимогу виконання зобов`язання, копія статута ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Відповідно до Постанови Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц висловлено позицію про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми процентів, зазначені у написі, є безспірними. Таким чином, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та процентів за користування кредитом. ТОВ «Українські фінансові операції» надав нотаріусу виписку з особового рахунку за кредитним договором №3817007 від 13.03.2021 [PERSON] із зазначенням суми заборгованості станом на 10.11.2021 в розмірі 32800 грн за період з 17.10.2021 по 10.11.2021, складається з прострочееної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10000 грн та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 22800 грн. Зазначено, що заборгованість станом на 10.11.2021 не погашена. Проте вказана виписка з рахунку не містить відомостей щодо строків погашення заборгованості, сум погашення, тобто вказана виписка не відповідає вимогам Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також судом було встановлено, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено не на документі, який встановлює заборгованість, а на окремому новоствореному нотаріусом документі, що не передбачено чинним законодавством. Крім того досліджуючи матеріали справи, судом встановлено відсутність документів за якими ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право вимоги за кредитним зобов`язанням [PERSON] . Крім того, слід зазначити, що матеріали справи не містять відомостей про те, що боржником отримане повідомлення про зміну кредитора та про порушення зобов`язання з вимогою про погашення заборгованості. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності усіх необхідних для вчинення такого напису документів, перелік яких передбачений пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, положення ч.10 ст. 84 ЦПК України, суд приходить до висновку, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.7, ч.8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується положеням ст. 141 ЦПК України. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 992,40 грн. Щодо решти сплачених коштів судового збору, то вони можуть бути повернуті позивачу в порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved