Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2022 року позовні вимоги [PERSON] - задоволено частково. Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового слідства, прокуратури, на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) грошові кошти в розмірі 1 000 000 ( один мільйон ) грн. Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України в рахунок відшкодування втраченого заробітку внаслідок незаконних дій органів досудового слідства, прокуратури, на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) грошові кошти в розмірі 25\~118, 19 грн. Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) 115 000 грн понесених витрат на правову допомогу по кримінальному провадженню. 14 лютого 2023 року від представника позивача адвоката Бурдинського С.І. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 85000 грн., оскільки такі вимоги не були вирішені судом. Заява мотивована тим, що в рішенні суду від 10.11.2022 року судом не вирішено питання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, про стягнення яких було заявлено при подачі позову та зроблено відповідну заяву до початку судових дебатів. Враховуючи, що договірні зобов`язання між сторонами виконані в повному обсязі, а також враховуючи часткове задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем при розгляді даної справи витрат у вказаному розмірі. Відповідно до частин другої, третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішеня про стягнення судових витрат, суд дійшов таких висновків. В червні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути на її користь з ДКС України в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду в загальному розмірі 4 830 951, 19 грн., посилаючись на положення\~Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»,\~конституцію україни, положення ст.\~23,\~1176 ЦК України\~ 10.11.2022 року Центральним районним судом міста Миколаєва ухвалено рішення у даній справі про часткове задволення позовнихв имог. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 січня 2023 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено частково. Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2022 року змінено в частині вирішення позовної вимоги [PERSON] до Держави Україна про стягнення моральної шкоди, зменшивши розмір відшкодування з 1 000 000 грн до 320 930 грн. Постановою від 17 травня 2023 року у справі № 490/1838/22 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду - касаційну скаргу [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Бурдинський Сергій Ігорович, задоволено частково. Постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 січня 2023 року в частині вирішення позовних [PERSON] про відшкодування моральної шкоди змінити, збільшивши розмір відшкодування моральної шкоди з 320 930 грн до 350 000 грн. Під час ухвалення рішення судом першої інстанції дійсно не вирішено питання про судові витрати, які підлягають відшкодуванню позивачеві в зв`язку з частковим задволеннім позову. Як вбачається з матеріалів спраив, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем зазначено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 75 000 грн та 10 00 грн інших фактичних витрат ( витрати на проїзд, направлення поштової кореспонденції, витрати на копіювання, тощо) . Судове засідання з розгляду заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення неодноразово відкладалося в зв`язку з відсутністю матеріалів цивільної справи, яка була направлена до суду касаційної інстанції. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно із статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частини першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правничу допомогу представником позивача долучено до позову Договір про надання правової допомоги від 0-4 квітня 2022 року, укладений між ТОВ "Адвокатська компанія "СТАТУС" в особі Бурдинського С.І. (адвокат) та [PERSON] , предметом якого є надання правової допомги з питань відшкодування шкоди, заданої незаконними діями попереднього слідства, прокуратури та суду, згідно п.3.1 якого передбачено сплата винагороди (гонорару) у фіксованому розмірі, який складає 85000 грн. На виконання умов Договору про надання правової допомоги складено Акт приймання-передачі виконаної роботи від 15.11.2020 року з детальним описом виконаних робіт , з якого вбачається, що адвокатом Бурдинським С.І. надано [PERSON] правові послуги на загальну суму 75 000,00 грн. за 40 годин роботи з розрахунку вартості однієї години роботи адвокатат 1875 грн. Також інші фактичні витрати складають 10 000 грн( витрати на проїзд, направлення кореспонденції, витрати на копіювання, тощо). Сплата 42 000 грн позивачем адвокату Бурдинському С.І, підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 16/09 від 25.05.2022 року та 43 000 грн - квитанцією до прибуткового касового ордеру № 24/05 від 06.04.2022 року Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Разом з тим, фіксація розміру гонорару відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в Постанові від 20 січня 2021 року по справі № 357/11023/18 (провадження № 61-18258св19), у якій зазначено, що «… саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. […] Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності». У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19 також судом зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Відповідач жодних заперечень з приводу заяви представника позивача про відшкодування витрат на правову допомогу до суду не направив. Дослідивши всі надані сторонами докази, враховуючи подоження вищенаведених норм закону, суд приходить до висновку, що представником позивача підтверджено належними доказами понесені позивачем витрати на надану йому правову допомогу, а саме на підготування та написання позову та направлення матеріалів позову до суду, написання клопотань під час перебування справи в суді першої інстанції на загальну суму 75 000 грн. Враховуючи, що судом задоволено позов частково - в частині стягнення компенсації моральної шкоди, в частині стягнення матеріальної шкоди позовні вимоги задволено в повному обсязі, розмір понесених позивачем витрат підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задволених позовних вимог. Так, позивачем фактично заявлено три позовні вимоги : про відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу та вимоги про стягнення заробітку , які вона втратила внаслідок незаконних дій - які задволені судом в повному обсязі, та про стягнення компенсації моральної шкоди, яка задволена судом частково, а саме на 25%. За такого, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 56 250 грн. ( 75 000/3 = 25000 х2 + 25000/4). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інших фактичних витрат, то оскільки позивачем та її представником не надано жодних доказів на понесення цих витрат - то у їх задволенні слід відмовити. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial