Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстровано Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 135. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 2015 року сімейні між сторонами погіршилися, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають конфлікти на фоні необґрунтованих ревнощів відповідача, під час яких відповідач ображає позивача та застосовує фізичну силу, що негативно впливає на розвиток та виховання дітей. Вказала, що сторони фактично не ведуть спільного господарства та проживають окремо з 2022 року, коли відповідач поїхав проживати у Хмельницьку область, де постійно проживає та працює. Вказала, що збереження сім`ї неможливе. Від шлюбу у сторін народилося п`ятеро дітей: донька [PERSON] , 1999 року народження, донька [PERSON] , 2003 року народження, донька [PERSON] , 2006 року народження, син [PERSON] , 2009 року народження та донька [PERSON] , 2012 року народження. Просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.05.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку із тим, що станом на 06.07.2023 року у суду були відсутні відомості про отримання позивачем скерованого поштового відправлення, а також не отримано відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області щодо місця реєстрації відповідача, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.07.2023 року строк розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку спрощеного провадження без повідомлення /виклику/ сторін продовжено на термін не більше двадцяти днів з дня отримання судом відомостей щодо вручення поштових відправлень сторонам. Судом вжито заходів щодо забезпечення дотримання прав сторін щодо належного повідомлення про розгляд справи судом, зокрема, відповідачу, за зареєстрованим місцем його проживання скеровано копію позовної заяви разом із ухвалою про відкриття провадження у справі, проте конверт було повернуто суду 12.07.2023 року за закінченням терміну зберігання. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Відповідач відзив на позовну заяву не подав та не вказав поважних причин такого. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Статтею 1 Сімейного кодексу України визначено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Як встановлено судом, 17 травня 1997 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, актовий запис: 137, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] / /а.с.6/. У поданій позовній заяві позивач ствердила про стійкий розлад у сім`ї, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не подав суду відзив на позов у порядку ст. 178 ЦПК України. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони фактично не ведуть спільного господарства та проживають окремо з 2022 року, коли відповідач, поїхав проживати у Хмельницьку область, шлюб існує формально, а тому такий шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, із відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позову до суду у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved