Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов обґрунтовано тим, що 04.05.2020 між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір позики грошових коштів у розмірі 741 987,40 грн, що в еквіваленті по курсу Національного банку України станом на день укладення договору становило 27 532,00 доларів США. У разі зміни офіційного курсу валют Національного Банку України грошові кошти за договором повинні сплачуватися у гривнях у сумі, еквівалентній 27 532,00 доларів США, за офіційним курсом валют Національного Банку України на дату платежу. Відповідач 04.05.2020 указану у договорі суму позики отримав, що підтверджується посвідченою нотаріусом його заявою. Однак у визначений договором строк - не пізніше 31.12.2020, гроші не повернув. Тому позивач звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиної С.С., за наслідком чого відповідачу 13.12.2021 було надіслано заяву про повернення боргу в розмірі 744 024,52 грн, що станом на 13.12.2021 еквівалентно 27 532,00 дол. США, за офіційним курсом НБУ та 36% річних у розмірі 251 015,35 грн, розрахованих за період з 05.01.2021 до 13.12.2021. Ураховуючи відсутність реагування зі сторони відповідача щодо повернення суми заборгованості та нарахованих 36% річних, 19.01.2022 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 79, про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у загальному розмірі 998 542,87 грн. 03.02.2022 державним виконавцем Корсунь-Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проценко Альоною Миколаївною відкрито виконавче провадження №68461453 щодо виконання вищенаведеного виконавчого напису. У процесі здійснення виконавчого провадження державним виконавцем вчинялися певні виконавчі дії. Однак у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану виконавчий документ було повернуто стягувачу. З урахуванням указаного позивач звернувся до суду з цим позовом та просить: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості за договором позики грошей у розмірі 1 006 806,69 грн, що станом на 01.12.2022 еквівалентно 27 532,00 дол. США; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 249 842,60 грн - 36% річних, що нараховані за період з 24.02.2022 до 20.07.2022 та з 21.07.2022 до 01.12.2022. Після пред`явлення позову до суду також надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 09.12.2022 задоволено та накладено арешт на частку домоволодіння, що належить [PERSON] та розташоване за адресою: [ADDRESS] . У порядку зустрічного забезпечення зобов`язано заявника у строк до 16.12.2022 внести на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна) 5 000,00 грн та подати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Відповідно до квитанції від 14.12.2022 № 9290-4617-2671-4915 [PERSON] сплачено 5 000,00 грн зустрічного забезпечення. Ухвалою судді від 20.12.2022 відкрито провадження у цивільній справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам роз`яснено права, передбачені ст.ст. 178-180 ЦПК України. У подальшому 27.02.2023 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Дороганя О.М. про збільшення позовних вимог у частині 36 % річних, за змістом якої сторона позивача просить: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості за договором позики грошей у розмірі 1 006 806,69 грн, що станом на 01.12.2022 та 24.02.2023 еквівалентні 27 532,00 дол. США; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 334 248,87 грн - 36% річних, що нараховані за період з 24.02.2022 до 20.07.2022 та з 21.07.2022 до 24.02.2023. Крім того представник позивача подав до суду заяву про стягнення з відповідача судових витрат [PERSON] , пов`язаних з наданням йому правничої допомоги, у розмірі 2 000,00 грн. Відповідач протягом підготовчого провадження звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі. Додатково зазначив, що позовні вимоги визнає, відзив на позов подавати не буде. Ухвалою суду від 12.04.2023 справу призначено до судового розгляду по суті. У подальшому, 15.05.2023 до суду надійшли письмові пояснення [PERSON] по справі, які за своїм змістом є відзивом на позов, у яких відповідач заперечує проти задоволення позову. Мотивуючи свою позицію відповідач вказує на те, що він не заперечує факту отримання коштів у позику та невиконання ним свого обов`язку щодо їх повернення. Однак за змістом договору позики звернення стягнення здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач уже скористався своїм правом та за його заявою приватним виконавцем видано виконавчий напис про стягнення з [PERSON] суми боргу та 36 % річних. Проте у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану у період його дії примусове виконання виконавчих написів забороняється, тому виконавчий напис було повернуто стягувачу. Разом з тим, законодавством виконавчі написи не скасовано, а лише зупинено стягнення по них. Тому виконавчий напис від 19.01.2022 № 79 про стягнення з [PERSON] коштів на користь [PERSON] на даний час є чинним. Відповідач вважає що стягнення вказаної заборгованості судом буде подвійним стягненням, що заборонено положеннями Конституції України. З огляду на вказане, відповідач просив відмовити у задоволенні цього позову. Представник позивача подав до суду заперечення на вказані пояснення [PERSON] , у яких зазначив, що нарахування 36 % річних у виконавчому написі та у позові проведено за різні періоди. Так, у виконавчому написі 36 % річних стягнуто з 05.01.2021 по 13.12.2021 і їх сума становить 251 015,36 грн. Однак відповідно до змісту позовних вимог 36 % річних позивач просить стягнути за період з 24.02.2022 до 24.02.2023. Також представник позивача вказав, що відповідно до умов договору в разі зміни офіційного курсу валют Національного Банку України грошові кошти за договором сплачуватимуться у гривнях у сумі, еквівалентній 27 532,00 доларів США за курсом на дату платежу. З урахуванням курсу на 13.12.2021 у розмірі 27,0241 грн за 1 долар США, сума боргу у виконавчому написі нотаріуса становить 744 027,52 грн. А станом на день пред`явлення позову офіційний курс долара США зріс до 36,5686 грн за 1 долар США, тому позивачем пред`явлена сума до стягнення у розмірі 1 006 806,69 грн. Тому посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.03.2023 по справі № 554/9126/20, представник позивача вказує на доцільність поєднання позасудового та судового захисту порушеного права позивача. Щодо надання відповідачем пояснень у справу [PERSON] зазначив, що вони по суті є відзивом на позов та подані з порушенням встановленого судом строку, тому їх слід залишити без руху. Крім того, процесуальну поведінку відповідача щодо визнання позовних вимог, а в подальшому заперечення проти позову, представник позивача вважає такою, що суперечить принципу добросовісності. З урахуванням вищезазначеного сторона позивача просила позовні вимоги задовольнити. Додатково представник позивача звернувся до суду з письмовими поясненнями, за змістом яких просив врахувати при ухваленні рішення правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, яку викладено у постанові від 17.09.2020 у справі №751/3248/17, яка на думку представника дає підстави вважати, що наявність виконавчого напису нотаріуса, який вчинено у зв`язку з невиконанням договірного зобов`язання, жодним чином не позбавляє та не обмежує права позивача задовольнити свої вимоги шляхом звернення до суду з позовом щодо виконання відповідного договірного зобов`язання за існування обставин, при яких: виконавчий напис нотаріуса не виконано та повернуто зі сторони органу ДВС чи приватного виконавця стягувачу; позасудове врегулювання щодо погашення заборгованості не завершено; вимоги позивача щодо виконання відповідачем узятого на себе зобов`язання не виконано. Позивач у судове засідання не з`явився. Разом з тим його представник адвокат Дорогань А.М., який брав участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. Проте його представник адвокат Перебийніс С.В. у судовому засіданні підтримала позицію відповідача, викладену у письмових поясненнях, та просила відмовити у задоволенні позову. Звернула увагу, що умовами договору передбачено, що примусове стягнення суми боргу може бути здійснено або за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ураховуючи наявність виконавчого напису нотаріуса, який вчинений у законний спосіб та є чинним, представник відповідача вважала недопустимим стягнення цього ж самого боргу на підставі виконавчого листа за наслідками ухвалення судового рішення, оскільки це буде подвійне стягнення боргу. Представник зазначила, що повернення виконавчого напису стягувачу не позбавляє його права повторно направити цей виконавчий напис до виконання у будь-який момент. Щодо зміни позиції відповідача з визнання позову до його заперечення представник пояснила, що відповідач не обізнаний в юридичних питаннях. Оскільки відповідач визнає наявність боргу перед позивачем та збирається повернути ці кошти, то позов він визнав. Однак у подальшому відповідач дізнався, що таким чином з нього вказана сума боргу фактично буде стягнута двічі, тому змінив свою позицію у справі, що є його безумовним правом. При цьому наміри відповідача щодо повернення суми боргу залишаються незмінними. Крім того представник відповідача повідомила, що виконавча служба дотепер примусово стягує з відповідача виконавчий збір у зв`язку з тим, що було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса від 19.01.2022 про стягнення спірної суми боргу. Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі матеріали, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов наступного. 24.05.2020 між сторонами було укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. який зареєстровано в реєстрі за № 1530. Згідно з розділом І оригіналу договору позики грошей від 04.05.2020, який було надано позивачем суду для огляду та копія якої наявна в матеріалах справи, [PERSON] (позичальник) отримав у власність від [PERSON] (позикодавець), а позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 741987,40 грн, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України станом на день укладення цього договору складає 27532,00 доларів США. У разі зміни офіційного курсу валют Національного Банку України грошові кошти за цим Договором страчуватимуться у гривнях у сумі, еквівалентній 27532,00 доларів США за офіційним курсом валют Національного Банку України на дату платежу (далі - Сума позики). Передачу грошових коштів від позикодавця до позичальника здійснено до підписання цього договору 04.05.2020 в місті Кропивницькому. Факт підписання договору позичальником буде свідчити про отримання ним усієї вказаної у договорі грошової суми та про відсутність будь-яких претензій, які б стосувалися передачі грошових коштів (Суми позики). Отримання зазначеної в п. 1.1 цього договору грошової суми від позикодавця до позичальника буде також підтверджено заявою позичальника, справжність підпису на якій засвідчено нотаріально. За згодою сторін цей договір не передбачає нарахування процентів або надання будь-яких компенсацій як сплати за використання позики. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що сторони за цим договором домовились про те, що: а) повернення грошей здійснюється однією сумою, яка повертається не пізніше 31.12.2020; б) виконання зобов`язання за договором мас здійснюватися готівкою у межах міста Кропивницького шляхом вручення грошей особисто позикодавцеві, якщо інше не буде додатково визначено (погоджено) письмовим розпорядженням позикодавця, яке має бути нотаріально засвідчено; в) факт одержання повернутої позики підтверджується розпискою про одержання виконання зобов`язання в повному обсязі, а саме - заявою позикодавця або особи, яка уповноважена на це позикодавцем нотаріально посвідченою довіреністю, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально; без цієї заяви (розписки) борг вважається таким, що не повернутий. Після повного розрахунку позикодавець повинен передати позичальнику борговий документ - цей договір позики. У разі неможливості повернення боргового документа позикодавець повинен вказати про це у вищеназваній заяві (розписці), що відповідає вимогам ст. 545 Цивільного кодексу України. Згідно з п. 2.2. Договору позичальник повинен виконати зобов`язання, яке він прийняв на себе за цим договором, особисто. Позичальник не може покласти виконання своїх зобов`язань за договором на іншу особу. Положеннями п. 2.3. Договору передбачено, що позичальник вправі повернути позику, а позикодавець зобов`язується прийняти повернуті грошові кошти. Сторони домовилися, що позичальник вправі повернути позику, а позикодавець зобов`язується прийняти повернуті грошові кошти раніше визначеного у пункті 2.1. цього договору терміну. Відповідно до п. 2.4. Договору при неповерненні позики в установлені у цьому договорі позики строки чи до встановленого терміну. Позикодавець вправі пред`явити цей договір позики до стягнення в примусовому порядку у строки, передбачені чинним законодавством України. Звернення стягнення здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно з пунктом 2.5. Договору сторони домовилися, що у разі несвоєчасного виконання взятого на себе зобов`язання по виплаті боргу позичальник відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України сплачує на користь позикодавця 36% річних, що нараховуються на загальну суму неповернутого боргу. Пунктами 3.3, 3.4 Договору передбачено, що дружина позикодавця - [PERSON] - у своїй заяві, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. 30.04.2020 за реєстровим № 1496, дала свою згоду своєму чоловікові - [PERSON] на передачу в позику грошових коштів та укладання цього договору позики. Дружина позичальника - [PERSON] - у своїй заяві, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. 04.05.2020 за реєстровим № 1529, дала свою згоду своєму чоловікові - [PERSON] на отримання в позику грошових коштів та на укладання цього договору позики. Відповідно до умов п. 4.1. Договору згідно з ч.2 ст. 1046 Цивільного кодексу України цей договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно з п. 4.2. Договору одностороння відмова від виконання зобов`язань за цим договором не допускається. За згодою сторін зміни та доповнення до договору вносяться шляхом укладення додаткового договору, посвідченого нотаріально. Таким же шляхом договір позики може бути розірвано. За відсутності домовленості (згоди) питання вирішуються у судовому порядку. У такому ж порядку (шляхом взаємних домовленостей або в разі спору в судовому порядку) вирішуватимуться питання, що стосуються тлумачення договору, виконання його умов чи визнання недійсним. Факт отримання [PERSON] грошових коштів у розмірі 741987,40 грн, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України станом на 04.05.2020 складає 27532,00 доларів США, за договором позики грошей, посвідченим приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. 04.05.2020 за реєстровим № 1530, підтверджується оригіналом нотаріально посвідченої заяви відповідача від 04.05.2020. Ураховуючи порушення зобов`язань зі сторони відповідача, позивач звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиної С.С., за наслідком чого відповідачу 13.12.2021 було надіслано заяву про повернення боргу в розмірі 744024,52 грн, що станом на 13.12.2021 еквівалентно 27532,00 дол. США за офіційним курсом НБУ та 36% річних у розмірі 251015,35 грн, розрахованих за період з 05.01.2021 до 13.12.2021. Ураховуючи відсутність реагування зі сторони відповідача щодо повернення суми заборгованості та нарахованих 36% річних, 19.01.2022 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 79, про стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] невиплачених в період з 05.01.2021 до 13.12.2021 на підставі договору позики грошей, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. зареєстровим № 1530, грошових коштів у сумі 744027,52 грн, що еквівалентно 27532,00 доларів США, за офіційним курсом Національного Банку України на дату передачі заяви про повернення боргу від 13.12.2021, а також 251015,35 грн - сума нарахованих 36% річних та плату за вчинення цього виконавчого напису у розмірі 3500,00 грн. Загальна сума грошових коштів, що стягуються за виконавчим написом становить 998542,87 грн. 03.02.2022 державним виконавцем Корсунь-Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проценко Альоною Миколаївною відкрито виконавче провадження № [NUMBER] щодо виконання вищевказаного виконавчого напису. У ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем відповідно до повідомлення КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 05.10.2022 № 298 установлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Митрофановою Л.П., зареєстроване за [PERSON] частина та за [PERSON] частина. У подальшому постановою державного виконавця Корсунь-Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проценко Альоною Миколаївною від 10.11.2022 виконавчий документ по ВП № [NUMBER] було повернуто стягувачу. Указана постанова мотивована тим, що у період дії воєнного стану законом встановлена заборона примусового виконання виконавчих написів нотаріусів, в тому числі щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 24.02.2022 ціна 1 долара США становила 29,2549 грн, станом на 01.12.2022 - 36,5686 грн, станом на 24.02.2023 - 36,5686 грн. Згідно з положеннями статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Під час судового розгляду справи відповідач та його представник визнали факт укладення договору позики грошей між сторонами, факт отримання відповідачем коштів за договором та факт наявності заборгованості перед позивачем. Однак відповідач заперечує право позивача вимагати стягнення суми заборгованості ще й в судовому порядку, оскільки щодо стягнення саме цієї суми вже є виконавчий документ - виконавчий напис нотаріуса від 19.01.2022, який вчинено у законний спосіб та є чинним. Крім того, відповідач вже сплатив майже 65 000,00 грн виконавчого збору за стягнення спірної суми заборгованості за вказаним виконавчим написом нотаріуса, що представником позивача заперечено не було. Як зазначено вище, укладеним між сторонами договором встановлено, що звернення стягнення здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. З урахуванням указаного позивач як позикодавець скористався узгодженим у договорі правом вибору способу стягнення заборгованості та звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиної С.С., яка 19.01.2022 вчинила виконавчий напис № 79 про стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] невиплачених в період з 05.01.2021 до 13.12.2021 на підставі договору позики грошей коштів у розмірі 744027,52 грн, що еквівалентно 27532,00 доларів США, а також 251015,35 грн - суми нарахованих 36% річних та плати за вчинення цього виконавчого напису у розмірі 3500,00 грн. Суд звертає увагу, що дійсно станом на 10.11.2022 пунктом 10-2 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» заборонялося у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів, на підставі чого виконавчий напис нотаріуса був повернутий стягувачу без виконання. Проте з 06.05.2023 набрали чинності зміни до вказаного вище пункту, за змістом яких забороняється відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинених на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально. Таким чином на даний час у позивача відсутні законодавчо визначені перешкоди у реалізації обраного ним способу стягнення заборгованості. У разі ухвалення судом рішення на користь позивача в частині стягнення з відповідача суми позики у розмірі, еквівалентній 27532,00 доларів США, позивач матиме два окремих виконавчих документи (виконавчий напис нотаріуса від 19.01.2022 та виконавчий лист на підставі рішення суду), які матимуть однакову законну силу та підлягатимуть примусовому окремому виконання, однак будуть стосуватися стягнення однієї і тієї ж суми боргу за договором позики. Таке стягнення матиме подвійний характер, що заборонено чинним законодавством. Щодо посилання сторони позивача на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, яку викладено у постанові від 17.09.2020 у справі №751/3248/17 суд зазначає таке. У постанові вказано «Доводи касаційної скарги, що позивач обрав позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а отже відсутні підстави для застосування судового способу стягнення, є необґрунтованими з урахуванням встановлених у цій справі обставину з яких вбачається, що виконавчий напис нотаріуса не виконано та повернуто стягувачу, позасудове врегулювання щодо погашення заборгованості не завершено, вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання не виконані, а отже кредитор не позбавлений права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості. Отже, сама по собі наявність виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки нереалізованого і невиконаного у встановленому законом порядку не позбавляє права іпотекодержателя задовольнити свої вимоги в інший спосіб, передбачений законом». Однак, суд звертає увагу сторони позивача, що вищенаведене судове рішення стосувалося звернення стягнення на предмет іпотеки, а не на грошові кошти, отже у даному випадку ця правова позиція застосуванню не підлягає. Ураховуючи, що позивач вже має отриманий у законний спосіб та чинний виконавчий документ щодо стягнення спірної суми боргу - виконавчий напис нотаріуса від 19.01.2022, законодавчих перешкод для звернення цього виконавчого документа до виконання станом на дату ухвалення рішення не існує, а подвійне стягнення заборгованості суперечить нормам закону, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми заборгованості за договором позики грошей у розмірі 1 006 806,69 грн, що станом на 01.12.2022 та 24.02.2023 еквівалентні 27 532,00 дол. США. Щодо стягнення 36 % річних слід зазначити, що ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У даному випадку між сторонами договором встановлено інший розмір процентів - 36 % річних. Однак пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2020 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діє на час ухвалення рішення. Як вбачається зі змісту позову та заяви про збільшення позовних вимог сторона позивача нарахування 36 % річних здійснює саме за період з початку дії в Україні воєнного стану - з 24.02.2022 до 20.07.2022 та з 21.07.2022 до 24.02.2023. Оскільки таке нарахування 36 % річних здійснюється позивачем за час дії воєнного стану, то вказана сума у розмірі 334248,87 грн стягненню не підлягає. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. При розподілі судових витрат між сторонами суд керується приписами ст. 133 ЦПК України, відповідно до яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ураховуючи що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed