Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

19 квітня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про припинення стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі Рішення Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2014 (справа 643/17729/14-ц) з нього стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму на користь відповідача [PERSON] .. На даний час, донька [PERSON] , з 01.06.2018 року проживає разом з ним за адресою [ADDRESS] . Донька відвідує навчальний заклад ХЗОШ № 150 за адресою вул. Ахсарова 3-А. Він виховує доньку і вона знаходиться на його повному утриманні: він забезпечує її харчуванням, одягом, предметами для навчання, гігієни, оплачує гуртки, факультативи, мобільний зв`язок, відпочинок, тощо. Мати дитини проживає окремо, за своєю адресою [ADDRESS] . Матеріальної допомоги дитині не надає. З липня 2018 матір дитині проживає за кордоном в зв`язку з чим він став перераховувати кошти на грошову картку юніора Приватбанка безпосередньо доньки [PERSON] .. Він сумлінно сплачує аліменти, призначені Рішенням Московського районного суду м. Харкова, заборгованість відсутня. В зв`язку з тим, що обставини змінилися, він вважає, що подальше виконування обов`язків по стягненню з нього аліментів на користь відповідача на утримання дитини, є недоречним. Ураховуючи вищевикладене, позивач просить припинити стягнення аліментів з нього як з батька дитини починаючи з дня звернення до суду з позовом, відкликати відповідний виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2023 року, цивільну справу за вказаним позовом прийнято до провадження, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20 липня 2023 року у цивільній справі за вказаним позовом закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та пояснив, що Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2014 року із нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно до повноліття дитини. З часу винесення Рішення змінилися обставини донька проживає разом з ним з червня 2018 року, оскільки мати протягом тривалих періодів проживає за кордоном. Тому відпали підстави для стягнення з нього аліменти на утримання дитини, яка проживає разом з ним. Просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату та час засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надала до суду відзив, у якому зазначила що позивач невірно зазначив суму аліментів, що з нього стягуються, оскільки за Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2014 року з нього стягуються аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно до повноліття дитини, а не як зазначає позивач - 50% відсотків прожиткового мінімуму. Неповнолітня дочка [PERSON] , знаходиться на її утриманні, мешкає та зареєстрована разом з нею за адресою [ADDRESS] . Оскільки батько дитини допомоги фактично не надавав, крім аліментів в незначному розмірі, вона була вимушена тимчасово виїхати закордон по робочій візі. На час її відсутності в країні вона залишила нотаріальну заяву від 09.07.2018 року, засвідчену приватним нотаріусом ХМНО Харківської області, № 1589, про надання дозволу тимчасового проживання дитини з батьком та бабусею, за адресою [ADDRESS] , до її повернення з-за кордону. Для зручності донька [PERSON] із вересня 2018 року тимчасово була переведена до Харківської загальноосвітньої школи № l50, за адресою м.Харків, вул. Ахсарова 3-А, що розташована біля будинку її бабусі. Перебуваючи за кордоном, вона систематично турбувалася про доньку, висилала грошові кошти на її забезпечення, та інші необхідні їй речі. Повернувшись до країни вона звернулась до [PERSON] щоб повернути доньку до її фактичного місця мешкання, однак отримала відмову. Крім того, батько дитини всіляко перешкоджає відповідачці побачитися із дочкою, до квартири, де тимчасово перебуває дочка, відповідачку не пускають, по телефону розмовляти із дочкою не дають можливості. 3 цього приводу вона неодноразово зверталася до поліції, однак ніяких дій вони не приймають. Поміж інше зазначає, що наданий позивачем суду договір оренди житлового приміщення за адресою [ADDRESS] , нібито укладений із своїм батьком - [PERSON] , є фіктивний, чим вводить суд в оману, оскільки позивач має своє житло і місце мешкання за адресою [ADDRESS] , та мешкає окремо, а неповнолітня донька тимчасово за домовленістю із позивачем мешкає разом із бабусею. Крім того, надані суду квитанції «Приватбанку» про перерахунок грошових коштів на банківську карту на ім`я дочки [PERSON] , не доводять наміру позивача про сплату аліментів, оскільки банківська карта знаходиться в володінні самого позивача. Позивач направив до суду заперечення на відзив, у якому зазначив, що до 08.07.2017 року суд міг визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка є меншою, ніж мінімальний розмір виплат, передбачених законодавством України. Але з 08 липня 2017 року набули чинності зміни до законодавства, відповідно до ст.182 ч.2 Сімейного кодексу України про те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того, визначений він у частці від доходу платника аліментів чи у твердій грошовій сумі, тому позивач сумлінно та добровільно, без відкриття виконавчої справи сплачував аліменти в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої доньки згідно рішення суду. В період з листопада 2014 по червень 2018 року безпосередньо мати дитини одержувала аліменти через перекази Укрпошти. З липня 2018 у зв`язку з довгостроковим перебуванням відповідачки за кордоном, та неможливістю отримувати кошти,

Outcome: partial