Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, третя особа: Міжрайонний відділ ДВ служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) в якому просить скасувати обтяження-арешт накладений на все майно [PERSON] на підставі Постанови про арешт майна боржника від 02.07.2019 року винесеної старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВ служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовським Р.В., в рамках виконавчого провадження ВП № 59242878, реєстраційні номера обтяження: 42763004, 42762961, 32216020 та 32215942, дата реєстрації 02.07.2019 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходився виконавчий лист виданий Жовтневим районним судом міста Харкова у справі № 639/6431/17, про зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди ХМР у користування земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого майна - нежитлової будівлі (гараж на два бокси) по [ADDRESS] за свій рахунок, про що було відкрито виконавче провадження за № 59242878. 02.07.2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовським Р. В. було винесено постанову про арешт майна боржника. 26.07.2019 року по виконавчому провадженню 59242878 старшим державним виконавцем Ростовським Р.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Однак, 01.07.2021 року позивачу стало відомо з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що все його майно до сих пір під арештом на підставі постанови про арешт майна боржника від 02.07.2019 року. 21.08.2021 року старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовський Р. В. на заяву [PERSON] № 22645 від 12.07.2021 надано відповідь № 28562 , в якій він посилається на те, що він не вбачає підстав для зняття арешту у розуміння ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження". 02.06.2023\~року представником\~відповідача [PERSON] \~надано відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~відповідач у\~задоволенні позовної\~заяви [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа: Міжрайонний відділ\~ДВ служби\~по Холодногірському\~та Новобаварському\~районах у\~місті Харкові\~Східного міжрегіонального\~управління міністерства\~юстиції (м.\~Харків) про звільнення майна\~з під\~арешту просить відмовити у повному обсязі. В обгрунтування відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначає, що позивачем [PERSON] рішення Жовтневого районного суду м. Харкова не виконано, самочинно збудоване майно (гараж та два бокси) не знесено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.05.2023 року суддя Гаврилюк С.М. заявила самовідвід, справу передано внаслідок повторного автоматизованого розподілу в провадження судді Марченко В.В. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.06.2023 року закрито підготовче провадження а справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засіданні не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача\~Харківської міської\~ради Гусєва\~А.В. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа Міжрайонний відділ ДВ служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) в підготовче судове засідання представника не направила, про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи було\~повідомлено у встановленому законом порядку. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що Жовтневим районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист по справі № 639/6431/17 про зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди ХМР у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого майна нежитлової будівлі (гараж на два бокси) по [ADDRESS] за свій рахунок. На підставі виконавчого листа по справі № 639/6431/17 було відкрито виконавче провадження № 59242878. Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження № 59242878 від 26.07.2019 року виданої державним виконавцем Ростовським Р.В. виконавче провадження було закінчено. Постановою було встановлено, що боржник [PERSON] не виконала рішення Жовтневого суду № 6396431/17 про що було направлено Подання в порядку ст. 214 КПК УКраїни до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області. Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 271710536 від 25.08.2021 року вбачається, що нерухоме майно [PERSON] знаходиться під арештом відповідно до постанови про арешт майна боржника № 59242878 від 02.07.2019 виданої старшим державним виконавцем Ростовським Р.В. Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року по справі № 658/715/16-ц, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (пункт 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 39 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі, визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставо держателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотеко держателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії`неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням. Згідно абз. 3, ч. 3, ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. За приписами ч. ч.1, 2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Аналізуючи вищевказані обставини справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved