Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 20 грудня 2019 року о 00 годині 32 хвилин на автодорозі Р-14 на 68 км., поблизу с. Оконськ [PERSON] керуючи автомобілем марки Renault Megane, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , та рухаючись в напрямку смт. Маневичі, Волинської області, в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням не вибрав безпечної швидкості в результаті чого з`їхав в кювет транспортним засобом. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Renault Megane, реєстраційний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а пасажир автомобіля [PERSON] , тілесні ушкодження. Постановою судді Луцького районного суду Волинської області від 18 березня 2020 року у справі №161/21341/19 про адміністративне правопорушення за вказаною дорожньо-транспортною пригодою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано стосовно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів докодів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.Станом на 20 грудня 2019 року цивільно правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" за полісом №157243184.23 травня 2022 року Позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 102 567 (сто дві тисячі п`ятсот шістдесят сім) гривень 17 копійок. До початку судового засідання за клопотанням представника позивача [PERSON] було залучено до справи як співвідповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, та пояснив, що сам позивач [PERSON] не може з`явитись в судове засідання, так як перебуває за кордоном. Він, як представник позивача може пояснити, що [PERSON] не було відомо про те, що страхове відшкодування йому повинна виплатити ПрАТ «УПСК», а тому він не звертався до вказаної страхової компанії з відповідною вимогою. Представник відповідача "Страхова компанія "ВУСО" Сокол Д.В. та представник співвідповідача ПрАТ «УПСК» Нелин Т.М. в судове засідання не прибули, хоча завчасно були повідомлені судом про час та місце розгляду справи, про те ними було подано відзиви на позовну заяву. За таких обставин суд рахує за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача адвоката Сокол Д.В. та представника співвідповідача Нелин Т.М . В поданому на адресу суду відзиві на позовну заяву представник відповідача ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" Сокол Д.В. просить суд в позові відмовити, вказавши, що Поліс №157243184 виданий ПрАТ «СК «ВУСО» 25 червня 2019 року.Поліс №159773910 виданий ПрАТ «УПСК» згідно інформації ЦБД МТСБУ був чинним станом на 20 червня 2019 року, а отже він був укладений раніше полісу ПрАТ «СК «ВУСО» та діяв на момент укладення другого полісу. Поліс виданий ПрАТ «УПСК» діяв на момент ДТП, а отже обов`язок по врегулюванню дорожньо-транспортної пригоди та відшкодування завданої компенсації покладено на ПрАТ «УПСК».Відтак, чинним законодавством передбачено, що страхувальник вправі укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками. В разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика. Невиконання такого обов`язку тягне за собою нікчемність нового договору страхування, (ч. 2 ст. 215 ЦК). Зважаючи на все викладене та враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України - поліс №157243184 виданий ПрАТ «СК «ВУСО» є нікчемним, оскільки на момент його укладення автомобіль марки Renault Megane, vin-код [NUMBER] був забезпеченим діючим полісом №159773910 виданим ПрАТ «УПСК», про що ПрАТ «СК «ВУСО» не було повідомлено.Просить стягнути з позивача [PERSON] на користь ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" фактично понесені судові витрати. В поданому на адресу суду відзиві на позовну заяву представник співвідповідача ПрАТ «УПСК» Нелин Т.М. просить суд в позові відмовити, вказавши, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Renault Megane» реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «УПСК» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/159773910 (далі-Поліс ЕР/159773910).Позивач із повідомленням про настання ДТП чи заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УПСК» не звертався.Неподання потерпілим [PERSON] до ПрАТ «УПСК» заяви про страхове відшкодування впродовж трьох років з моменту скоєння ДТП є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Суд дослідивши матеріали справи та аналізуючи пояснення представника позивача [PERSON] прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2019 року о 00 годині 32 хвилин на автодорозі Р-14 на 68 км., поблизу с. Оконськ [PERSON] керуючи автомобілем марки Renault Megane, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , та рухаючись в напрямку смт. Маневичі, Волинської області, в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням не вибрав безпечної швидкості в результаті чого з`їхав в кювет транспортним засобом. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Renault Megane, реєстраційний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а пасажир автомобіля [PERSON] , тілесні ушкодження. Постановою судді Луцького районного суду Волинської області від 18 березня 2020 року у справі №161/21341/19 про адміністративне правопорушення за вказаною дорожньо-транспортною пригодою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Станом на 20 грудня 2019 року цивільно - правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у двох страховиків. Поліс №157243184 виданий ПрАТ «СК «ВУСО» 25 червня 2019 року.Поліс №159773910 виданий ПрАТ «УПСК» згідно інформації ЦБД МТСБУ був чинним станом на 20 червня 2019 року, а отже він був укладений раніше полісу ПрАТ «СК «ВУСО» та діяв на момент укладення другого полісу. Позивач звернувся із заявою до ПрАТ «СК «ВУСО» про виплату страхового відшкодування в сумі 102 567 (сто дві тисячі п`ятсот шістдесят сім) гривень 17 копійок. В подальшому зазначені позовні вимоги адресував до ПрАТ «УПСК». Статтею 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон № 85/96-ВР) передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків) визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настанні певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону № 85/96-ВР. До них згідно з пунктом 9 частини першої вказаної статті віднесено страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує Закон № 1961-IV. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Крім того, відповідно до ст. З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. (надалі - Закон) «обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих в наслідок дорожньо транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників». Тобто виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Судом враховано, що чинним законодавством передбачено, що страхувальник вправі укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками. В разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика. Невиконання такого обов`язку тягне за собою нікчемність нового договору страхування, (ч. 2 ст. 215 ЦК). Зважаючи на все викладене та враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України - поліс №157243184 виданий ПрАТ «СК «ВУСО» є нікчемним, оскільки на момент його укладення автомобіль марки Renault Megane, vin-код [NUMBER] був забезпеченим діючим полісом №159773910 виданим ПрАТ «УПСК», про що ПрАТ «СК «ВУСО» не було повідомлено. За вказаних підстав позовні вимоги позивача [PERSON] до ПрАТ «СК «ВУСО» не підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Із огляду на визначені ст. 11 ЦК України підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, ПрАТ «УПСК», як Страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі настання страхового випадку, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, здоров`ю, майну третьої особи, в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). У п. 2.1 ст. 2 Закону України зазначено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Порядок отримання страхового відшкодування потерпілим або особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, регламентовано статтями 35, 36 Закону України. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання страхового відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. Визначаючи обов`язок Страховика за страховим полісом виплатити страхове відшкодування, законодавцем у ст. 37 Закону України було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати. Відповідно до п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років,, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, Законом України встановлено спеціальний строк, впродовж якого потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання страхового відшкодування, може реалізувати своє право на отримання страхового відшкодування шкоди, що заподіяна життю та здоров`ю, та підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування. Верховний Суд, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 336/7752/16-ц зазначає: «Ураховуючи вказані вище положення Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки позивач ОСОБА 4 звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування з пропуском річного строку (дата настання дорожньо-транспортної пригоди - 09 грудня 2013 року; дата звернення з заявою про виплату страхового відшкодування - 21 жовтня 2015року), ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» правомірно відмовило йому у виплаті страхового відшкодування. У цьому випадку вимога заявлена про відшкодування майнової шкоди, а не здоров`ю і річний строк обчислюється з моменту настання події, а саме дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки, зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає, у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити». Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 204/446/17: «Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для подання заяви про страхове відшкодування є присічним і поновленню не підлягає. Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування». ДТП сталася 20.12.2019 року, а із заявою про страхове відшкодування [PERSON] до ПрАТ «УПСК» протягом трьох років з моменту скоєння ДТП - не звернувся. Із позовними вимогами до ПрАТ «УПСК» [PERSON] також звернувся поза межами 3-річного строку, оскільки, лише 21.03.2023 року ухвалою Мансвицького районного суду Волинської області ПрАТ «УПСК» залучено по даній справі в якості співвідповідача. Суд рахує, що позивач [PERSON] та його представник [PERSON] проявивши достатню уважність до вказаних правовідносин страхування мали достатньо часу (більш ніж 3 роки) звернутись, в тому числі з адвокатським запитом до МТСБУ з метою встановлення всіх договорів страхування станом на 20 грудня 2019 відносно транспортного засобу - автомобіля марки Renault Megane, vin-код [NUMBER] , але це ними зроблено не було. Тому посилання представника позивача [PERSON] на те, що йому та позивачу не було відомо про існування договору страхування в ПрАТ «УПСК», суд не бере до уваги. Отже, враховуючи вищенаведені правові норми, факт неподання потерпілим заяви про страхове відшкодування впродовж трьох років з моменту скоєння ДТП, що відповідно до п.п. 37.1.4 п. 37.1 cт. 37 Закону України є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, відсутні підстави й для задоволення позову. Суд враховує вимоги ст. 261 ЦК України, згідно з якими перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, при цьому бере до уваги той факт, що позивачем не додано жодних доказів звернення до страхової компанії ПрАТ «УПСК» та отримання рішення про відмову в задоволенні у виплаті страхового відшкодування вказаною страховою компанією. За вказаних обставин звернення з позовними вимогами до ПрАТ «УПСК» є передчасними.

Outcome: dismissed