Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до Піщанського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. У вказаній позовній заяві позивач просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Грабарівка Тульчинського району Вінницької області. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] помер її свояк [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина - житловий будинок та земельна частка (пай) площею 3,1214 га, кадастровий номер 0523281100020010120, яка розташована на території Студенянської (колишьої Грабарівської) сільської ради. Після смерті [PERSON] залишилося два спадкоємці: син померлого - [PERSON] та вона. Про наявність інших спадкоємців їй не відомо. До смерті покійного [PERSON] вона здійснювала догляд за ним, після смерті здійснювала його поховання. Покійний [PERSON] , за життя, обіцяв, що заповість позивачу усе належне йому майно, в тому числі житловий будинок та земельну ділянку (пай). Розраховуючи на те, що покійний [PERSON] виконає свою обіцянку - зробить заповіт на її користь та бажаючи прийняти спадщину, вона звернулася до приватного нотаріуса Дорошенко Н.І. Проте, нотаріус їй відмовила та повідомила, що нею було пропущено строк на прийняття спадщини, встановлений законом. Також їй було повідомлено, що син покійного також звернувся по питанню прийняття спадщини і він як спадкоємець першої черги за законом має переважне право на спадщину, а в спадковому реєстрі відсутня інформація про заповіти, згідно яких вона є спадкоємцем. Вона зробила висновок, що покійний [PERSON] не виконав своєї обіцянки і не заповів їй своє майно. Як виявилося пізніше, висновок був помилковий. В липні 2022 року, вона дізналася від колишніх працівників сільської ради, що покійний [PERSON] виконав свою обіцянку і заповів їй усе своє майно. Пізніше вона витребувала із Студенянської сільської ради копію заповіту від 05 вересня 2016 року (посвідчений секретарем Грабарівської сільської ради). Зі змісту заповіту випливає, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] на все майно на яке покійний мав право на момент смерті. Про факт існування та зміст заповіту вона була необізнана, тому й пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що необізнаність про існування та зміст заповіту є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, є підстаною для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищезазначені\~обставини,\~вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Панасюк В.Б. позовні вимоги підтримали повністю. Просили задовольнити позов. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак 14 листопада 2022 року подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Просить справу розглянути без його участі. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в с. Грабарівка Тульчинського (Піщанського) району Вінницької області. На даний час не працює, а раніше працювала соціальним працівником. Знає [PERSON] та їй відомо, що остання здійснювала догляд за [PERSON] , так як він потребував догляду. Вона декілька раз підміняла [PERSON] коли та її просила, та знає, що [PERSON] був незрячою людиною та потребував сторонньої допомоги. Чула, як [PERSON] казав, що віддячить [PERSON] за її допомогу, однак яким чином він не говорив, про заповіт вона нічого не чула від [PERSON] . Із відповідачем по справі [PERSON] - сином [PERSON] - не знайома, поховання [PERSON] здійснювала [PERSON] . Про заповіт дізналася від жителів села вже після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знав [PERSON] , оскільки працював разом із останнім. Також йому відомо, що [PERSON] здійснювала догляд [PERSON] , а його син [PERSON] - не цікавився життям своїх батьків, не допомагав їм. Приїздив до них дуже рідко, один раз у три місяці, а то і один раз на півроку. Про заповіт, який склав [PERSON] йому нічого не відомо. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, взявши до уваги доводи представника позивача, враховуючи відзив відповідача, дослідивши матеріали справи, надані сторонами та долучені до матеріалів справи письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. \~ \~ \~ \~05 вересня 2016 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, та земельною ділянкою площею 0,2700 гектарів, що знаходиться в [ADDRESS] , на день його смерті і на що він за Законом матиме право заповів [PERSON] , 1960 року народження. (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки № 131 від 03 серпня 2020 року, виданої виконкомом Грабарівської сільської ради Піщанського району Вінницької області [PERSON] про те, що вона дійсно хоронила свого дядька [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с.9). \~ \~ \~ \~Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 155937, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,1214 гектарів у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Грабарівської сільської ради Піщанського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до розпорядження Піщанської районної державної адміністрації від 22 квітня 2004 року № 96. (а.с.8). \~ \~ \~ \~11 жовтня 2021 року позивач звернулася до Приватного нотаріуса Піщанського районного нотаріального округу Дорошенко Ніни Іванівни із заявою про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса Піщанського районного нотаріального округу Дорошенко Ніни Іванівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 жовтня 2021 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском останньою шестимісячного строку для прийняття спадщини.(а.с17). \~ \~ \~ \~Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. \~ \~ \~ \~Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно достатті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третястатті 46 цього Кодексу). \~ \~ \~ \~Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. \~ \~ \~ \~Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, в якій зазначив, що необізнаність спадкоємця щодо порядку та строків прийняття спадщини є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~У вирішенні питань про важливість причини пропуску строки для прийняття спадщини потрібно знати свободу заповіту як основний принцип спадкового права. \~ \~ \~ \~Крім того, у постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 Верховний Суд зробив висновок, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Вимоги позивача про надання їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає обґрунтованими, а причини пропуску строку на прийняття спадщини, поважними. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України, докази в їх сукупності, оскільки позивач, являючись спадкоємцем за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , про наявність заповіту на своє ім`я обізнана не була, пропустила строк прийняття спадщини, а тому суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними. \~ \~ \~ \~Таким чином суд, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визначивши позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved