Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 11.08.2012 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу мають доньку 2013 року народження. Сім`я фактично розпалася і носить формальний характер. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам. Ухвалою суду від 27.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 11.08.2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 75, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені сторони по справі. (а.с.9) Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved