Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Заявниця звернулася\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить видати\~обмежувальний припис,\~яким вжити\~заходи тимчасового\~обмеження прав\~ [PERSON] \~та покладення\~на нього\~певних обов`язків.\~Заява обґрунтована\~тим,\~що [PERSON] \~проживає у\~квартирі [ADDRESS] .\~ [PERSON] \~є її\~колишнім чоловіком,\~який проживає\~у свого\~батька в\~с.\~Красне.\~Після розірвання\~шлюбу [PERSON] \~потерпає від\~насильства зі\~сторони [PERSON] ,\~що виражається\~у психологічному\~насильстві,\~словесних образах,\~нецензурній лайці,\~приниженнях,\~погрозах фізичною\~розправою,\~залякуванні,\~контролі у\~пересуванні,\~переслідуванні та\~інших діяннях,\~у фізичному\~насильстві,\~а саме:\~ляпасах,\~стусанах,\~штовханнях,\~шарпаннях за\~волосся,\~заподіяннях тілесних\~ушкоджень різного\~ступеня тяжкості.\~30.06.2023\~ [PERSON] \~перебуваючи у\~стані алкогольного\~сп`яніння,\~спричинив легкі\~тілесні ушкодження\~заявниці,\~а саме\~наніс удар\~правовою рукою\~по обличчю\~ [PERSON] .\~Внаслідок звернення\~в поліцію\~було внесено\~до ЄРДР\~кримінальне провадження\~№12023142390000277\~від 01.07.2023\~року за\~ознаками кримінального\~правопорушення,\~передбаченого ч.1\~ст.\~125\~КК України.\~18.07.2023\~та 28.07.2023\~ [PERSON] \~вчиняв домашнє\~насильство психологічного\~характеру відносно\~ [PERSON] ,\~до якої\~виражався нецензурною\~лайкою та\~погрожував фізичною\~розправою.\~Працівниками поліції\~були складені\~тимчасові заборонні\~приписи АА\~№337598\~та АА\~№3337647\~строком на\~9\~діб з\~накладенням зобов`язання\~залишити місце\~проживання постраждалої\~особи,\~заборони на\~вхід та\~перебування в\~місці проживання\~та заборони\~в будь\~який спосіб\~контактувати з\~постраждалою особою.\~Постановою Залізничного\~районного суду\~м.Львова\~від 08.08.2023\~р.\~у справі\~№ 462/5611/23\~ [PERSON] \~було визнано\~винним у\~вчиненні правопорушення,\~передбаченого ч.1\~ст.\~173-2\~КУпАП,\~притягнуто до\~адміністративної відповідальності\~та накладено\~на нього\~адміністративне стягнення\~у виді\~штрафу у\~розмірі 170\~гривень в\~дохід держави. [PERSON] вчиняє насильство щодо заявниці, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом, після кожного рішення суду він і надалі їй погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності. Зважаючи на це, заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я її та благополуччя дітей є дуже високою, і тому звертається до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства. Просить заяву задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.08.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представниця заявниці заяву підтримала, дали пояснення аналогічно наведеним у заяві та просить таку задоволити. В судовому засіданні [PERSON] та його представник проти задоволення заяви заперечили, покликаючись на те, що така не обґрунтована та не підтверджена жодними доказами. Зокрема зазначили, що між сторонами дійсно виник словесний конфлікт, однак жодних ознак домашнього насильства він не набув. На даний час [PERSON] проживає окремо, з заявницею не спілкується, жодних розмов з нею не веде, а тому підстав для видачі обмежувального припису не має. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15.11.2022 розірвано /а.с. 9/. Від спільного подружнього життя вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 5, 6/. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 08.08.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, і накладено на нього штраф у розмірі 170 грн. Згідно даної постанови, 18.07.2023 року, близько 21 год. 30 хв., по [ADDRESS] , [PERSON] , перебуваючи із ознаками алкогольного сп`яніння, погрожував фізичною розправою та виражався нецензурною лексикою в сторону колишньої дружини [PERSON] , чим вчинив психологічне домашнє насильство /а.с. 21/. Судом також встановлено, що відносно [PERSON] 18.07.2023 та 28.07.2023 інспекторами ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області були винесені термінові заборонні приписи стосовно кривдника строком на 9 діб, згідно яких вказані приписи винесені у зв`язку із вчиненням [PERSON] домашнього насильства відносно постраждалої особи [PERSON] /а.с. 10, 11/. Крім цього, у провадженні ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Л/о наявні матеріали кримінального провадження за №12023142390000277 від 01.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Дане кримінальне провадження внесене в ЄРДР за заявою [PERSON] , яка звернулась в поліцію із заявою, в якій вказала, що 30.06.2023 [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , завдав їй удару правою рукою по обличчю в ділянці лівого ока, чим спричинив тілесні ушкодження. Постановою про закриття кримінального провадження від 28.07.2023, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023142390000277 від 01 липня 2023 закрито, у зв`язку з встановленою відсутністю у даному випадку складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.08.2023 скаргу [PERSON] на постанову дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Л/о лейтенанта поліції Цікало А.Д. від 28.07.2023 про закриття кримінального провадження №12023142390000277 від 01.07.2023 задоволено. Постанову дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Л/о лейтенанта поліції Цікало А.Д. від 28.07.2023 про закриття кримінального провадження №12023142390000277 від 01.07.2023 скасовано. Згідно з ч. 3 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати\~в місці\~спільного проживання\~(перебування)\~з постраждалою\~особою;\~ усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях . В ході судового розгляду знайшло своє підтвердження наявність між сторонами одиничних конфліктних ситуацій, які не є систематичними, однак, оцінюючи докази, на які заявниця покликається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що такі не мають ознак домашнього насильства (ні фізичного, ні психологічного). Крім того, заявниця не надала будь-яких доказів того, що після винесення тимчасових заборонних приписів [PERSON] він такі порушував, чи продовжував вчиняти відносно неї будь-які дії, які б могли підпадати під ознаками домашнього насильства. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці про видачу обмежувального припису не доведені, а тому в задоволенні заяви слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed