Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

19 травня 2023 року [PERSON] звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] з вимогами щодо розірвання шлюбу з відповідачем та просить суд стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання їхніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10\~000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Також, наполягає на розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 20 серпня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від подружнього життя у них народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спочатку їхнє спільне життя склалося добре, проте в цілому одруження з відповідачем виявилося невдалим. Їхні подружні відносини щодня погіршувалися. На переконання позивача головними причинами цього слугувала відсутність розуміння один одного та різниця поглядів на сімейне життя. У січня 2022 року відповідач, розпочав проживати окремо, як стало відомо пізніше, у нього з`явилася інша жінка. У зв`язку з цим, шлюбні відносини між нами фактично припинились. Вважає, що вжиття заходів щодо примирення їх як подружжя, відповідно до ст. 111 СК України, не виправить стан їхніх подружніх відносин, а тому є недоцільним. Вказане і стало обґрунтуванням для звернення до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Після чого, просить залишити їй теперішнє прізвище « [PERSON] ». Крім того, позивач стверджує, що їх спільні діти перебувають на її повному утриманні, проте її власних доходів недостатньо для їх належного матеріального забезпечення. У свою чергу, відповідач є працездатним, працює не офіційно та має мінливий дохід, однак всі отримані ним доходи він витрачає повністю на себе, уникаючи участі у матеріальному забезпеченні дітей. Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення зазначеного спору в добровільному порядку, позивач звернулася до суду з зазначеним позовом з вимогою щодо примусового стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 29 червня 2023 року. Судове засідання призначене на 29 червня 2023 року, з підстав неявки сторони відповідача та відсутність відомостей щодо його належного повідомлення про дату, час та місце судового розгляду, було відкладене на 15 серпня 2023 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. 29 червня 2023 року звернулася із заявою про здійснення розгляду справи без її участі, заявлені нею позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення (а.с. 32). Причину своєї неявки до суду не повідомляв. Відзиву чи інших процесуальних заяв від відповідача не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Судом встановлено, що з 20 серпня 2006 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №51, що доводиться оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбних відносин у сторін по справі народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось, з підстав відсутності розуміння один одного та різниці поглядів на сімейне життя. З січня 2022 року подружжя проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, примирення неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити прізвище [PERSON] , оскільки вона не виявила бажання його змінювати. У частині заявлених позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд зазначає наступне. Як вже встановлено судом у сторін по справі народилася двоє спільних дітей - донька [PERSON] та син [PERSON] , які проживають разом з матір`ю. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Положення частини 2 ст. 183 СК України визначає, що у випадку стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є працездатного віку. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про розмір заробітку, наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Крім того, судом також не встановлено відомостей щодо наявності у відповідача інвалідності або інших утриманців. При цьому, суд зважає, що на момент розгляду судом даної цивільної справи [PERSON] виповнилося повних - 16 років, та [PERSON] , 10 років. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи стан здоров`я дітей, оскільки відомості щодо наявності у них хронічних захворювань чи інвалідності відсутні, матеріальний стан матері та платника аліментів, а також їх стан здоров`я, беручи до уваги рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 5500 грн, що відповідатиме розміру прожиткового мінімум на кожну дитину відповідного віку та буде достатнім для забезпечення їх гармонійному розвитку та належного утримання до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у сумі 1\~073, 60 грн (а.с. 1, 2) за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а також 1\~073, 60 грн - в дохід держави, оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial