Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

ПОКВПТГ « Полтаватеплоенерго» 05 травня 2023 року звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за період із 01.10.2018 по 01.12.2021 у сумі 7927,91 грн., за період із 21.11. 2018 по 01.02.2022 індексу інфляції в сумі 2129, 98 грн. та 3% річних в сумі 843, 83 грн. Посилаються на те, що відповідачі зареєстровані за адресою- [ADDRESS] . Підприємство свої зобов`язання виконувало належним чином, а відповідачі на надані послуги не сплачували, внаслідок чого у них утворилася заборгованість в загальній сумі 10901,72 грн., яку прохали стягнути та 2684 грн. судового збору сплаченого при подачі даного позову. 15 травня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. 21 червня 2023 року на адресу суду від відповідачів надійшов відзив, в якому останні зазначають, що позивач звернувся до суду із даним позовом, поза межами строку позовної давності. Відповідачами в свою чергу, подано до суду заяву про застосування строків позовної давності до даних правовідносин, а саме за період із 01 .10.2018 по 30.04.2020 включно. Сума заборгованості, яка є поза межами позовної давності-10091,92 грн. В цій частині позовних вимог прохають відмовити з причин пропуску строку позовної давності. Зазначають , що якщо перерахувати заборгованість за період із 01.05.2020 по 01.12.2021 , то за зазначений період заборгованість відсутня, існує переплата в спірному періоді в розмірі 2164,01 грн. За даними відповідачів за період із 01.05.2020 по 01.12.2021 сплачено за теплопостачання 20091,62 грн. , існує переплата в спірному періоді в розмірі 2 164,01 грн. Ці дані відображені в кабінеті споживача. Крім того , позивачем не правильно здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат. Вказані нарахування здійснені поза межами строку позовної давності. Зазначають про те, що оплата послуг за теплопостачання здійснювалась через електронний кабінет. Квитанції не завжди роздруковувалися. Та наразі . через воєнний стан, доступ до кабінету споживача відсутній. Роздрукувати квитанції за спірний період неможливо. Тому у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідачів боргу у сумі 10901,72 грн. Прохали відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також відповідачами окремо подано заяву про застосування строків позовної давності, в якій останні прохають до вимог про стягнення заборгованості, нарахованих за період до травня 2020 року застосувати наслідки спливу позовної давності, а саме відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період з 01.10.2018 по 30.04.2020 у зв`язку пропуском строку позовної давності. 30 червня 2023 року до суду надійшло клопотання від представника позивача-В.Титаренко, в якому остання зазначає про те, що за період із 01.10.2018 по 01.12.2021 відповідачами неодноразово здійснювались оплати, хоч із порушенням строків розрахунків, що свідчить про визнання відповідачами вказаної заборгованості. Також зазначають про те, що перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину. Тому перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину. Враховуючи вищевикладене, правові підстави для застосування судом строків позовної давності за період заявлених підприємством позовних вимог відсутні. 05.07.2023 р. представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог , з врахуванням даних , що містяться у відзиві на позов. Прохали стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за послуги з теплопостачання 7927,91 грн. , нарахований індекс інфляції в сумі 1814,68 грн., 3 % річних в сумі 742,66 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні прохала відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. Прохала застосувати строк позовної давності до даних правовідносин. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою- [ADDRESS] . ПОКВПТГ « Полтаватеплоенерго» надає послуги теплопостачання за вищевказаною адресою, загальною опалювальною площею 42,5 кв.м. Відносини підприємства та відповідачів врегульовані договором від 09.11.2007 року. Підприємство свої зобов`язання виконувало належним чином, а відповідачі за надані послуги сплачували не в повному обсязі , внаслідок чого у них утворилася заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.01.2018 р. по 01.12.2021 р. в сумі 7927,91 грн.. Оскільки послуги сплачувалися не вчасно , то відповідно до вимог ст. 625 ЦК України відповідачам нарахований індекс інфляції в сумі 1814,68 грн., 3 % річних в сумі 742,66 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64,68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідачі прохають застосувати до даних правовідносин строк позовної давності, посилаючись на те, що в позові ставиться вимога про стягнення заборгованості за період 01.10.2018 по 01.12.2021, що порушує загальний строк позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідачі невірно трактуються норми ЦК України про застосування позовної давності. Позовна давність застосовується лише у тому випадку , якщо вона не переривалася . В даному випадку відбулося переривання позовної давності проплатами. Так ,наприклад оплата від 15.07.2019 р. в сумі 4000 грн. та 2000 грн., період оплати відповідачем зазначений червень 2019 р. , в той час , коли нарахування за червень було 666,18 грн. ; оплата від 27.06.2021 р. в сумі 1000 грн. та від 27.06.2021 р. в сумі 1000 грн., період оплати позивачем зазначений травень 2021 р. , в той час коли нарахування за травень було 884,87 грн. У 2020 р. оплати також здійснювалися у сумі більшої, ніж нараховано було за місць. Суд вважає , що своїми діями , а саме оплатами більш ніж поточне нарахування , відповідачі підтвердили визнання свого боргу перед «Полтаватеплоенерго» , що відповідно до ст. 264 ЦК України перериває перебіг строку позовної давності . Крім того , строк позовної давності не пропущений . Відповідно до п.12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення « Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Закон України від 30.03.2020 р. № 540-ІХ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України , спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID 19), відповідно до якого Розділ « Прикінцеві та перехідні положення « ЦК України доповнений пунктом 12, набрав чинності 02.04.2020 р. Постановою КМУ від 11.03.2020 р. № 211 « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID 19),спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12.03.2020 р. на території України був встановлений карантин. Оскільки відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання за сплату послуг з централізованого опалення та гарячої води , заява про застосування строку позовної давності не підлягає застосуванню у даному спорі , суд дійшов висновку про необхідність стягнення із відповідачів заборгованість за період із 01.10.2018 по 01.12.2021р. в сумі 7927,91 грн. 3% річних в сумі 742,66 та інфляційні втрати в сумі 1814,68 грн. , а всього 10485,25 грн. Стягнення боргу з врахуванням 3 % річних та індексу інфляції не суперечить чинному законодавству та є правомірним з боку позивача. Дана позиція підтверджена висновком ВС від 18.03.2019 р. у справі № 210\\5796\\16-ц. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі по 1342 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved