Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 13.11.2018 року в сумі 17059,36 грн та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 13.11.2018 року. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 14.09.2021 року має заборгованість в сумі 17059,36 грн. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідачки просила розглядати справу без її участі, заперечувала проти задоволення позовних вимог. Від представниці відповідача до суду надійшли пояснення, в яких остання заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вказала, що у підписаній відповідачем Анкеті-Заяві не зазначена сума кредитного ліміту і позивачем не зазначено та не додано доказів на підтвердження суми встановленого кредитного ліміту. Також вказана Анкета-Заява не містить процентної ставки за користуванн кредитним лімітом, а Умови та Тарифи, які додані позивачем до позову, датовані 2017 роком, натомість саму Анкету-Заяву підписано у 2018 році. Також зазначила, що не погоджується з розрахунком заборгованості, оскільки останній не містить суму грошових коштів, надану відповідачці, та не надано жодних належних доказів на підтвердження розміру кредиту, виписки з рахунку відповідачки по руху коштів, що зумовлює прийти до висновку про самостійне обчислення позивачем заборгованості без належного обґрунтування. Натомість позивач наполягав на задоволенні позовних вимог повністю, оскільки вважає, що всі умови спірного кредитного договору були погоджені між сторонами, що зумовлює необхідність належного виконання відповідачкою своїх обов`язків за останнім. Також вказав на те, що відповідачка не зверталася до банку з жодними письмовими заявами щодо її непогодження зі зміненими Умовами кредитного договору, продовжувала користуватися послугами за наданим кредитом. Окрім цього, допоки відповідачка не погодилася з Умовами та Тарифами за наданим кредитом, вона не мала б можливості користуватися додатком Monobank. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 13.11.2018 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг та підписано Анкету-заяву до вказаного договору. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Згідно п.5.16 Умов і правил обслуговування фізичних осіб у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами але не більше 50% від суми, одержаної клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. Відповідно до п.5.19 Умов і правил обслуговування фізичних осіб у випадку якщо Істотне порушення Клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18, Кредит стає у формі «на вимогу», а Банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою Мобільного додатку направляє Клієнту Вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення Вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф у розмірі 100 грн. та пеня у розмірі 6,4 % на місяць за кожен день прострочення виконання. Відповідач взятих на себе зобов`язань по кредиту не виконав, і, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором від 13.11.2018 року, станом на 14 вересня 2021 року заборгованість за кредитним договором становить 17059,36 грн. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд не погоджується з доводами представниці відповідачки, зазначеними нею в поясненнях. Так, остання вказала, що не погоджується з розрахунком заборгованості, оскільки він не містить суму грошових коштів, надану відповідачу, та не надано жодних належних доказів на підтвердження розміру кредиту, виписки з рахунку відповідача по руху коштів, що зумовлює прийти до висновку про самостійне обчислення позивачем заборгованості без належного обґрунтування. Проте згідно копії руху коштів по картці відповідача, наданій позивачем, вбачається повний розрахунок використаних останнім коштів зі встановленого кредитного ліміту та наявність заборгованості по останньому за період саме з 13.11.2018 року по 14.09.2021 року, що підтверджує факт наявної заборгованості у розмірі 17059,36 грн. Посилання ж представниці відповідача на те, що кредитний ліміт було збільшено банком самостійно без погодження з відповідачем не відповідає дійсності. Так, зміна розміру кредитного ліміту здійснюється виключно за повідомленням клієнта на його особистий номер телефону, який надається при заповненні Анкети-Заяви, що підтверджується довідкою позивача від 10 червня 2023 року. Таким чином суд приходить до висновку, що і посилання представниці відповідача ще й на те, що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем, оскільки останній погасив заборгованість перед банком у сумі, яка значно переважає суму коштів, надану банком, не є обґрунтованим з боку представниці відповідача на підставі всього вищевикладеного. Зазначене вбачається з наданої позивачем роздруківки руху коштів по рахунку відповідача. При цьому довод представниці відповідача про дію на момент укладення кредитного договору Умов та Тарифів, датованих 2017 роком, не свідчить про порушення прав самого відповідача як клієнта вказаного банку, оскільки зазначені Умови та Тарифи були ним самостійно погоджені в додатку Monobank, а доказів на підтвердження зворотнього відповідачем не зазначено та суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, беручи до уваги встановлені по справі обставини, звертаючи увагу на досліджені на їх підтвердження докази, зважаючи на доведеність з боку позивача довлдами, викладеними ним у поясненнях, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved