Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] (далі - заявник) звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою. Свої вимоги мотивувала тим, що Відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області при здійсненні державної реєстрації народження заявника було допущено помилку та неправильно зазначено у актовому записі №1 від 02.01.1980 р. дату народження заявника, а саме вказано дату народження дитини « [INFO] », хоча в дійсності дата народження заявника « [INFO] ». У заяві вказано, що 26 травня 2023 року заявник звернулась до Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про внесення змін до актового запису про народження №1 від 02.01.1980 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області на [PERSON] , а саме: виправити дату народження дитини з « [INFO] » на « [INFO] ». Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заявнику надано Висновок № 63 від 26.05.2023 р. про внесення змін до актового запису цивільного стану (далі - Висновок). У Висновку зазначено, що в актовому записі про народження № 1 від 02.01.1980 р. складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управляння юстиції у Київській області на [PERSON] , дата народження дитини вказана « [INFO] ». У Висновку вказано, що в документах наданих заявником та у актовому записі про народження існують розбіжності, внаслідок чого Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження № 1 від 02.01.1980 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області на [PERSON] , а саме: виправити дату народження дитини з « [INFO] » на « [INFO] », у зв`язку з відсутністю підстав, відповідно до довідки № 708 від 25.05.2023 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянської багатопрофільної лікарня», зазначено, що історія пологів (ф. № 096/о) зберігається протягом 25 років, «Журнал запису пологів у стаціонарі» ф.10/0 за 1979 рік втрачений, тому інформацію щодо дати народження дитини жіночої статі [INFO] у громадянки [PERSON] , [INFO] , надати неможливо. Оскільки виникають розбіжності, які неможливо змінити в позасудовому порядку, заявник просила суд встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження та зобов`язати Рокитнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження Встановлення факту неправильності у актовому записі про народження потрібне заявнику при оформленні спадкових прав після смерті батька [PERSON] [INFO] . Просила суд: встановити факт неправильності в актовому записі № 1 від 02 січня 1980 року про народження [PERSON] [INFO] , який складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, в частині запису дати народження дитини [PERSON] « [INFO] » замість правильної дати народження « [INFO] » та зобов`язати Рокитнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження №1 від 02 січня 1980 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, змінивши запис щодо дати народження дитини [PERSON] - з [INFO] року на правильну дату народження дитини - [INFO] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2023 року аяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. У судове засідання заявник не з`явилася. Представник заявника подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Рокитнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність сторін. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст.81,89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.01.1980 р., видане Рокитнянським ЗАГС Рокитнянського району Київської областізаявник народилась [INFO] у с. Рокитне Рокитнянського району Київської області, УРСР. Батьками заявника відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.01.1980 р., видане Рокитнянським ЗАГС Рокитнянського району Київської області є [PERSON] , українець, та [PERSON] , українка. 18 жовтня 2003 року [PERSON] уклала шлюб з громадянином України [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 18.10.2003 р.. Після реєстрації шлюбу заявник змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть від 18.01.2023 р. батько заявника [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Судом встановлено, що приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ласкаржевською І.З. було заведено спадкову справу №04/2023 до майна померлого [PERSON] , спадкову справу зареєстровано у Спадковому реєстрі за №70404287 відповідно до витягу про реєстрацію за №71830437 від 17.03.2023 р. Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ласкаржевською І.З. було надано заявнику письмове роз`яснення від 31.05.2023 р. №38/02-14, де вказано, що згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , дата народження зазначена як « [INFO] ». З Висновку Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 63 від 26.05.2023 р. (далі - Висновок) вбачається, що в актовому записі про народження № 1 від 02.01.1980 р. складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управляння юстиції у Київській області на [PERSON] , дата народження дитини вказана « [INFO] ». Відповідно до Висновку виправити дату народження дитини з « [INFO] » на « [INFO] » неможливо у зв`язку з відсутністю підстав, відповідно до довідки № 708 від 25.05.2023 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянської багатопрофільної лікарня», де зазначено, що історія пологів (ф. № 096/о) зберігається протягом 25 років, «Журнал запису пологів у стаціонарі» ф.10/0 за 1979 рік втрачений, тому інформацію щодо дати народження дитини жіночої статі [INFO] у громадянки [PERSON] , [INFO] , надати неможливо. Таким чином, дата народження заявника зазначене у Свідоцтві про народження серія [NUMBER] від 02.01.1980 р., видане Рокитнянським ЗАГС Рокитнянського району Київської області відрізняється від дати народження заявника, зазначеної в актовому записі про народження № 1 від 02.01.1980 р. Статтею 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-VІ (далі - Закон №2398-VІ), а також регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 № 55/18793 (далі - Правила). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2398-VІ державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, тобто дій/подій, що впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 2398-VІ актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Відповідно до п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до підпункту 2.13.1 п. 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 2.16.7 Правил встановлено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до пункту 2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу. Практика аналогічної категорії справ зазначена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», відповідно до абз. 2 п. 3 якого роз`яснено, що згідно з Законом України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» і Правил, затверджених Міністерством юстиції України, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по-батькові, тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Відповідно до пункту 7 вказаної Постанови зазначено, що питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу. У пункті 11 вказаної Постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Виходячи з того, що за ст.270 ЦПК України рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Правовий висновок щодо правильного застосування пункту 2.13 Правил викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа № 425/2737/17), у якій зазначено, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису. У даній справі судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується наступними документами: копією паспорту громадянина України [PERSON] серія [NUMBER] , виданий Києва-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області, дата видачі 01.12.2003 р.; копією диплому про повну вищу освіту [PERSON] серія [NUMBER] від 27.06.2002 р., виданим Національним медичним університетом ім. О.О. Богомольця з додатком до диплома про вищу освіту серія [NUMBER] від 27.06.2002 р.; копією трудової книжки серія [NUMBER] від 05.08.2002 р., оформлена Територіальним медичним об`єднанням м. Біла Церква; копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 18.10.2003 року, видане виконкомом Вишневої міськради Києво-Святошинського району Київської області; копією закордонного паспорту громадянки України № [NUMBER] , орган, що видав 3201 від 17.11.2015 року; копією посвідчення водія серія [NUMBER] від 07.02.2009 р., видане Києво-Святошинським МРЕВ ДАІ; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00039905754 від 31.05.2023 р., щодо [PERSON] , [INFO] ; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00039906082 від 31.05.2023 р., щодо [PERSON] , [INFO] . Судом взято до уваги, що відповідно до Листа Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київської області №8010.14-21574/80.3-23 від 19.06.2023 р. в результаті перевірки картотеки заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, які передані територіальними органами ДМС України на централізоване зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, виявлено заяву про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім?я [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 22.12.1995 року Рокитнянським РВ УМВС України в Київській області. Відповідно до Листа Державної міграційної служби України №6.1-5950/1-23 від 21.06.2023 року за наявною в ДМС інформацією на ім`я [PERSON] , [INFO] , Рокитнянським РВ УМВС України в Київській області оформлено 22.12.1995 паспорт громадянина України серії [NUMBER] у зв`язку з досягненням 16-річного віку. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою, другою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частини третьої статті12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ,від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може встановити неправильність в актовому записі про народження, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Outcome: approved