Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

[PERSON] 14.07.2023 звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2017 року по 2021 рік. В 2021 році шлюб розірвано. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначила, що вона одна не зможе забезпечити належний рівень життя дитини, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти у розмірі однієї четверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для витини відповідного віку, та не більша десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Між ними на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Відповідач є людиною працездатного віку, здоровий за станом здоров`я, має об`єктивну можливість офіційно працювати, тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Відповідач аліменти нікому не платить стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх та повнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмір частини заробітку (доходів) боржника, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; судові витрати по справі стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 17.07.2023 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України Голованівського районного суду Кіровоградської області, яке опубліковано 18.04.2023, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення представника відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно копії витягів з реєстру територіальної громади та довідки №87 від 03.07.2023 дитина [PERSON] , [INFO] , проживає за однією адресою з матір`ю [PERSON] , а саме по [ADDRESS] (а.с. 7,9, 13). Рішенням Малиновського районного суду м.Одеса від 22.12.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 25.01.2022 (а.с.11) Як вбачається з копії форми ОК-7 позивач [PERSON] в 2022 році мала дохід у розмірі 39600 грн. (а.с. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, на утриманні дітей чи непрацездатних осіб не має, заперечень суду щодо сплачувати аліменти на утримання дитини не надавав. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в заявленому розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням однієї позовної вимоги, з відповідача мають бути стягнуті 1073 грн. 60 коп. судового збору на користь держави. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved