Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

В провадженні суду перебуває вказана справа. Відповідно до ухвали судді Благої І.С. від 14.07.2023 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем та його представником було подано відзив на позовну заяву, у якому, крім іншого, міститься клопотання про розгляд справи за його присутності відповідача в загальному позовному провадженні. Дослідивши матеріали справи в межах цього клопотання, суд приходить до наступного. Відповідно до ч 5,6 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, в тому числі якщо характер спірних правовідносин на предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. В той же час, клопотання відповідача у відзиві про розгляд справи за його участі не обґрунтоване. Так, вирішуючи питання про відкриття провадження у справи та обрання виду провадження, суд врахував усі обставини, передбачені ст.274 ЦПК України. Тобто вже на стадії відкриття суд з`ясував усі обставини, які можуть перешкоджати розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Клопотання відповідача та його представника не містить будь-яких нових обставин, які б були підставою для зміни судом виду провадження. Для виконання судом завдань, визначених ст.2 ЦПК України, враховуючи характер спірних правовідносин, обраний позивачем спосіб захисту, значення справи для сторін та відсутність суспільного інтересу у цій справі. предмет доказування, обсяг і характер доказів, кількість учасників справи, не вимагають проведення судового засідання. Правову позицію у справі її учасники викладають у заявах та клопотаннях, передбачених главою 1 ЦПК України. Відповідачем не доведено наявність таких обставин, які б були підставою для переходу до загального позовного провадження, особливо, враховуючи строки розгляду справи. З огляду на викладене вище, з урахуванням обсягу та характеру доказів у справі, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача та його представника про здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Крім того, відповідач та його представник заявили клопотання про надання строку для примирення сторін терміном на 6 місяці, в обґрунтування якого зазначено, що на даний час відповідач не втратив почуття любові та поваги до своєї дружини та їхнього сина, що між ними іноді виникали непорозуміння на побутові теми, але він вважає, що їх можна вирішити, а також він впевнений, що їх син повинен рости у повній сім`ї та мати можливість однаково сприймати виховання та турботу обох батьків, тому він вважає можливим зберегти сім`ї. Відповідь на відзив позивачки щодо вказаного відзиву на позов до суду не надійшла. Суд, дослідивши матеріали справи в межах поданого клопотання, приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 111 СК України суд повинен вжити заходів щодо примирення подружжя. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін, конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на примиренні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Враховуючи, що відповідач бажає зберегти сім`ю, суд вважає, що подружжя може примиритись, тому необхідно надати сторонам необхідний строк для врегулювання вказаного питання. Проте, цей строк має бути розумним. Отже, визначаючи строк, який необхідно надати сторонам для примирення, враховуючи дату подання вказаного позову до суду, суд вважає, що для вжиття заходів для примирення буде достатнім надати подружжю 2 місяці. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial