Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Представник позивача Замура Людмила Павлівна в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 3,58 га за Державним актом на право приватної власності на земельні ділянки Серія ЯБ №256723, сіножать 0.18 га кадастровий номер 7422487900080150234; пасовище 0.13 га кадастровий номер 7422487900080190234; рілля 3,27 га кадастровий номер 7422487900080120234 та право власності на земельну ділянку площею 4,50 га за Державним актом на право приватної власності на земельні ділянки Серія ЯБ № 256732, сіножать 0,18 га кадастровий номер 7422487900080150244; пасовище 0,13 га кадастровий номер 7422487900080190244; рілля 4,19 га кадастровий номер 7422487900080120244, землі сільськогосподарського призначення розташовані на території Рибинської сільської ради Корюківської міської ради Чернігівської області. повернути [PERSON] від Корюківської міської ради Рибінський старостинський округ Чернігівської області земельну ділянку в натурі площею 4,50 га за Державним актом на право приватної власності на земельні ділянки Серія ЯБ № 256732, сіножать 0,18 га кадастровий номер 7422487900080150244; пасовище 0,13га кадастровий номер 7422487900080190244; рілля 4,19 га кадастровий номер 7422487900080120244 та земельну ділянку в натурі площею 3,58 га за Державним актом на право приватної власності на земельні ділянки Серія ЯБ № 256723, сіножать 0,18 га кадастровий номер 7422487900080150234; пасовище 0,13га кадастровий номер 7422487900080190234; рілля 3,27 га кадастровий номер 7422487900080120234. Також представник позивача просить стягнути судові витрати. Вимоги мотивовані тим, що дядько позивача [PERSON] помер [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,58га за Державним актом на право приватної власності на земельні ділянки Серія ЯБ №256723 та земельної ділянки площею 4,50 та за Державним актом на право приватної власності на земельні ділянки Серія ЯБ № 256732. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем залишився племінник [PERSON] , який прийняв частину спадщини від дядька, про що приватним нотаріусом йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.02.2023. Однак, рішеннями Корюківського районного суду Чернігівської області від 11.05.2018 та 07.09.2017 спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON] , яка складається із земельних ділянок, право власності на які підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 256732, серії ЯБ № 256723 визнано відумерлою та передано у власність територіальної громади Рибинської сільської ради. Позивач вважає, що згідно ст. 1280 ЦК України, він як спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, має право на повернення майна, що відійшло територіальній громаді і яке збереглося. Крмі того, позивач зазначає, що у зв`язку із розглядом справи він здійснив ряд витрат, а саме декілька разів приїздив з м. Чернігова до м. Корюківка для консультацій у приватного нотаріуса, а тому має транспортні витрати, а також здійснював оплату послуг нотаріуса, що він відносить до витрат за вказаною справою. Окрім того, позивач просить компенсувати йому витрати за рахунок відповідача на правничу допомогу. Ухвалою суду від 15.05.2023 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача 06.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Корюківська міська рада заперечує проти стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, оскільки вони не підтверджені належним чином, а також Корюківська міська рада вказує на те, що відповідно до вимог ст. 1280 ЦК України позивач має право вимагати передати в натурі спадкове майно, а тому вважає, що позивачем обрано не належний спосіб захисту. Ухвалою суду від 29.06.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача та позивач у судовому засіданні, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідач проти задоволення позовних вимог про повернення [PERSON] спадкового майна не заперечив, зазначив, що сума витрат, яка заявлена позивачем до відшкодування за рахунок Корюківської міської ради є завищеною та не підтвердженою документально. Представник третьої особи, Приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Дремлюга Р.М. в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про розгляд справи. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у віці 76 років помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №12 від 26.05.1999 виданим Рибинською сільською радою Корюківського району (а.с. 17). Відповідно до довідки Корюківської міської ради від 03.06.2022 року № 10/15-02/22, на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті були зареєстровані та проживали його дружина [PERSON] , [INFO] , його син [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] мав у приватній власності землі сільськогосподарського призначення за Державним актом на право приватної власності на земельні ділянки Серія ЯБ № 256723. Землі розташовані на землях Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області загальною площею 3,58 га: сіножать 0,18 га кадастровий номер 7422487900080150234, пасовище 0,13 га кадастровий номер 7422487900080190234, рілля 3,27 га кадастровий номер 7422487900080120234. Державний Акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010584100170 21.02.2005 Корюківським районним відділом земельних ресурсів, [PERSON] , отримав його 09.08.2005. [PERSON] померла [INFO] у віці 93 роки, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області 06.02.2013, актовий запис № 01 (а.с. 19). На день смерті [PERSON] [INFO] проживала разом із сином [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] мала у приватній власності землі сільськогосподарського призначення за Державним актом на право приватної власності на земельні ділянки Серія ЯБ № 256732. Землі розташовані на землях Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області загальною площею 4,50 га, а саме: сіножать 0,18 га кадастровий номер 7422487900080150244, пасовище 0,13 га кадастровий номер 7422487900080190244, рілля 4,19 га кадастровий номер 7422487900080120244. Державний Акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010584900180 Корюківським районним відділом земельних ресурсів [PERSON] , отримала його 15.04.2005 (а.с. 39). Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 18). Родинні стосунки між [PERSON] , [PERSON] та сином [PERSON] підтверджуються копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. (а.с. 23-24). За життя [PERSON] та [PERSON] належним їм майном не розпорядилися, заповітів не склали. Згідно із ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] , тобто на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР). Згідно із ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже аналіз наведених норм говорить про те, що [PERSON] та [PERSON] після смерті їхнього чоловіка та батька, стали спадкоємцями першої черги та фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном. Так само відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, [PERSON] на день відкриття спадщини, а саме на день смерті [PERSON] , проживаючи разом із нею вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки від нього не надходило заяв про відмову від спадщини. [PERSON] [INFO] у віці 60 років помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 15.07.2013 Рибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 07 ( а.с. 21). За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому на його майно відкрилась спадщина за законом. На день смерті він проживав один. [PERSON] мав сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] 14 липня 2022 в порядку ст. 1273 ЦК України склав нотаріальну заяву якою відмовився від прийняття спадщини (а.с. 25). Позивач є рідним племінником по відношенню до померлого [PERSON] . Батько позивача, [PERSON] , у віці 44 роки помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 08.08.1990 Рибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області актовий запис № 16 ( а.с. 20). Тому прийняти спадщину, як спадкоємець другої черги не міг. Родинні стосунки між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] підтверджуються витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1265 ЦУ України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Частиною 3 ст. 1266 ЦК України визначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, позивач, [PERSON] , належить до п`ятої черги спадкоємців за законом по відношенню до свого дядька [PERSON] , а також є спадкоємцем за правом представлення за своїм батьком. А тому позивач має право на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач, звернувся до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за рідним дядьком, але приватний нотаріус відмовив позивачу у прийнятті заяви та надав лист роз`яснення від 20.09.2022 року за № 156/01-16 де його повідомлено про те, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 26). Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області 31 жовтня 2022 року у справі № 736/1135/22, позовні вимоги [PERSON] щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було задоволено, надано додатковий строк два місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його дядька - [PERSON] . Після набрання законної сили рішенням, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса. 20.12.2022 року приватним нотаріусом Дремлюгою Р.М. у спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа за номером 70061403. [PERSON] 09 лютого 2023 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано за № 138 Спадкова справа № 92/2022 року. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Колос» с. Рибинськ, Корюківського району Чернігівської області, розміром 5,3 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) яке належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313480, виданого Корюківською районною державною адміністрацією 30 квітня 1997 року та зареєстрованого 24 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 380, що належав [PERSON] , батьку спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем якого є син [PERSON] , що помер [INFO] та його дружина [PERSON] , що померла [INFO] , які прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав, спадкоємцем [PERSON] був син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Також, 06.02.2023 року за № 42/02-31 позивачу [PERSON] була видана постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії (а.с. 47-49). Відмовляючи у вчиненні нотаріальних дій нотаріус зазначила, що 20 грудня 2022 року на підставі заяви №187 [PERSON] про прийняття спадщини за законом у [PERSON] , приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області заведено спадкову справу №92/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №256723, виданого Корюківською районною державною адміністрацією 21 лютого 2005 року, власником земельних ділянок є [PERSON] та відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №256732, виданого Корюківською районною державною адміністрацією 21 лютого 2005 року, власником земельних ділянок є [PERSON] . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру «заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою 06.02.2023, номер інформаційної довідки: 321985531 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованим 24.01.2023, номер витягу: НВ-0000110042023, власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 3,2650 га, кадастровий номер земельної ділянки: 7422487900:08:012:0234 є Рибинська сільська рада. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою 06.02.2023, номер інформаційної довідки: 321986030 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованим 24.01.2023, номер витягу: НВ-0000109602023, власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1773 га, кадастровий номер земельної ділянки: 7422487900:08:015:0234 є Рибинська сільська рада. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою 06.02.2023, номер інформаційної довідки: 321986211 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованим 24.01.2023, номер витягу: НВ-00001 09842023, власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1281 га, кадастровий номер земельної ділянки: 7422487900:08:019:0234 є Рибинська сільська рада. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою 06.02.2023, номер інформаційної довідки; 321984412 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованим 21.01.2023, номер витягу: НВ-0000092222023, власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 4,1910 га, кадастровий номер земельної ділянки: 7422487900:08:012:0244 є Рибинська сільська рада. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою 06.02.2023, номер інформаційної довідки: 321984801 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованим 21.01.2023, номер витягу: НВ-0000092202023, власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1773 га, кадастровий номер земельної ділянки: 7422487900:08:015:0244 є Рибинська сільська рада. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою 06.02.2023, номер інформаційної довідки: 321985066 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованим 21.01,2023, номер витягу: НВ- 0000092212023, власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1281 та, кадастровий номер земельної ділянки: 7422487900:08:019:0244 є Рибинська сільська рада. Судом встановлено, що рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 07.09.2017 у справі № 736/421/17 заяву Менської місцевої прокуратури Чернігівської області було задоволено, визнано спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , що помер [INFO] та складається з земельної ділянки, розміром 3,58 га, на території Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право власності, якої посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ №256723, виданого 21.02.2005 на підставі розпорядження голови Корюківської районної державної адміністрації № 303 від 21.06.2004, вартістю 53322,44 грн., відумерлою та передано її територіальній громаді Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Так само, рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 11.05.2018 у справі № 736/182/18 заяву Менської місцевої прокуратури Чернігівської було задоволено, визнано спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка складається з земельної ділянки, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 256732 на земельну ділянку площею 4,50 га, вартістю 53322,44 грн., відумерлою та передано її територіальній громаді Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Як свідчить рішення Корюківської міської ради Чернігівської області від 15.12.2020 № 19-2/VII юридичну особу Рибюинська сільська рада припинено в результаті реорганізації шляхом приєднання до Корюківської міської ради. Надаючи правову оцінку обставинами справи, суд виходить з наступного. За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (частина третя статті 1277 ЦК України та частина перша статті 60 Закону України № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року «Про місцеве самоврядування в Україні»). Частиною четвертою статті 334 ЦК України визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Зміст зазначених норм права свідчить про те, що спадщина набуває статусу відумерлої саме після набуття чинності рішенням суду про визнання її такою, а право власності на зазначене майно набувається у територіальної громади з моменту реєстрації цього права за громадою. Згідно ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Аналіз змісту зазначеної норми свідчить про те, що право на отримання спадкового майна в натурі виникає у спадкоємця лише якщо майно, що було визнане відумерлою спадщиною, збереглося і не було відчужене територіальною громадою. Якщо ж воно було відчужене іншій особі за договором або не збереглося, то спадкоємець має право лише на компенсацію його вартості у грошовому еквіваленті. Земельні ділянки, які належали [PERSON] та [PERSON] , визнані відумерлою спадщиною та передані у власність територіальній громаді Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, правонаступником якої є Корюківська міська рада Чернігівської області. Відповідачем не було надано суду доказів того, що відумерле майно не збереглося та було реалізоване будь-кому іншому. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, а саме, те що передана за рішенням суду відумерла спадщина збереглася, і позивач, який є спадкоємцем п`ятої черги та спадкоємцем за правом представлення, і подав заяву про прийняття спадщини і має право на повернення такої спадщини в натурі, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Згідно з ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Судом встановлено, що позивачем до відшкодування заявлені суми понесених ним витрат: витрати на послуги нотаріуса у сумі 2215,80 грн., транспортні витрати в сумі 4075,00 грн. На підтвердження вказаних витрат позивачем подано до суду квитанції про оплату послуг нотаріуса від 09.02.2023 та від 06.02.2023, квитанції про сплату певних сум на користь центру надання адміністративних послу від 21.01.2023, про оплату бюджетних платежів від 24.01.2023, а також квитанції про оплату палива на АЗС у м. Чернігів від 15.01.2023, 25.12.2022, 20.10.2022, 14.12.2022 (а.с. 50-55). Суд не знаходить підстав для задоволення вимог [PERSON] про відшкодування вказаних витрат, як інших судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, адже з наданих позивачем доказів не вбачається, що суми сплачені згідно зазначених квитанцій пов`язані з будь-якими процесуальними діями у справі за його позовом про повернення відумерлої спадщини, жодна з квитанцій по своїй даті не відповідає проведеним процесуальним діям у справі, а також з цих квитанцій взагалі не вбачається які саме процесуальні дії оплачував позивач. Щодо транспортних витрат, то відповідно до ст. 138 ЦПК України такі витрати покладаються на сторони. Крім того, позивач здійснював купівлю палива в інші дати, ніж ті, в які було призначено справу до слухання. Також суд зауважує, що ці витрати були здійснені задовго до подачі позову до суду, і позивач приїздив в судове засідання одного разу, а саме 10.08.2023. З огляду на наведене, суд враховуючи заперечення сторони відповідача, вважає за необхідне відмовити [PERSON] у відшкодуванні за рахунок відповідача витрат на послуги нотаріуса у сумі 2215,80 грн. та транспортних витрат в сумі 4075,00 грн. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд вважає, що вони підлягають стягненню із відповідача частково. Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Замурою Л.П. було укладено Договір про надання правової допомоги № 177 від 12.09.2022, відповідно до виконаних робіт адвокатом складено акт розрахунок витрат на правову допомогу станом на 27.04.2023, в якому наведено опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги. Так відповідно до цього акту на виконання умов договору № 177 від 12.09.2022 були надані відповідні послуги: проведена усна консультація з питань діючого законодавства щодо порядку формування списків осіб на обмін полонених - 500,00 грн.; подано заяву до суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини - 3000,00 грн.; збір документів щодо спадкового майна - 1000,00 грн., отримання архівних документів по справам № 736/421/17, № 736/182/18 - 1000,00 грн.; складання позовної заяви про повернення відумерлої спадщини та визнання право власності за [PERSON] - 4500,00 грн. [PERSON] сплачено за надані послуги адвоката 10000,00 грн., що посвідчується квитанціями від 27.09.2022 та 27.04.2023. Згідно із ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, стосовно усної консультації з питань діючого законодавства щодо порядку формування списків осіб на обмін полонених суд вважає, що ця сума не підлягає відшкодуванню, оскільки не пов`язана із розглядом справи про повернення відумерлої спадщини. Так само не стосуються справи про повернення відмерлої спадщини, надані адвокатом послуги з підготування позовної заяви про надання додаткового строку для прийняття спадщини, адже вони стосуються іншої справи, і позивач має заявляти їх до відшкодування у іншому цивільному провадженні. Таким чином сума 3000,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача в якості витрат на правову допомогу. Щодо суми гонорару за складання позовної заяви про повернення відумерлої спадщини та про визнання права власності [PERSON] в сумі 4500, 00 грн., а також збору документів щодо спадкового майна - 1000,00 грн., і отримання архівних документів по справам № 736/421/17, № 736/182/18 - 1000,00 грн., суд вважає наступне. З аналізу ст. 137 ЦПК України вубачається, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved