Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Мироненко В.В. 28.06.2023 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харкова) Судачок Катерина Владиславівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі №246157, про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 16842 грн. 93 коп. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивачу стало відомо про відкрите старшим державним виконавцем Київського ВДВС у місті Харкові СМУМЮ (м. Харкова) Судачок К.В., виконавче провадження №АСВП: 66771853. У постанові зазначеного вище виконавця про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2021 зазначено, що виконавче провадження №АСВП: 66771853 відкрито на підставі виконавчого напису № 246157 від 28.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. З оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса стало відомо що даний напис видано відповідно до Кредитного договору № 6323997 від 01.05.2020 року між ТОВ «Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] , а також що право вимоги передано ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» відповідно до договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 року. Позивач вказує, що про існування даного виконавчого напису він не знав та не міг знати, тобто нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не здійснено ретельного дослідження поданих йому документів, оскільки не з`ясовано, чи взагалі наявний між позивачем та відповідачем кредитний договір або чи виникали якісь зобов`язання перед відповідачем, чи є безспірною заборгованість за кредитним договором, враховуючи, що переліку документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис не зазначено виписку по особовому рахунку боржника та чи засвідчувався даний виконавчий напис нотаріусом чи ні невідомо, тому дату здійснення останнього погашення за кредитним договором нотаріус встановити не міг ні в якому разі, а також і існування самого Кредитного договору, а тому дану вимогу неможна назвати безспірною, у зв`язку з цим даний виконавчий напис є не обгрунтований та таким що не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Також позивач не укладав жодного договору з відповідачем та йому не находило жодне повідомлення про те, що відповідач отримав до неї право вимоги та може стягнути з неї заборгованість. Крім то го, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження із штрихкодом ідентифікатором, та перевіривши документи, що містяться у Автоматизованій системі виконавчих проваджень стало відомо про відсутність кредитного договору між позивачем та відповідачем, оскільки такий договір не було надано приватному виконавцю. Також у матеріалах виконавчого провадження взагалі відсутня заява стягувана про відкриття виконавчого провадження. Вчиняючи оспорюваний виконавчий напис нотаріусом не було взято до уваги умови договору в частині розміру наданого позивачу кредиту, незрозуміло звідки така сума, якщо позивач не отримував від відповідача жодних грошових коштів. Вказує, що нотаріус не звернув увагу на те, що відповідач не направив вимогу про погашення заборгованості, а одразу звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, чим позбавив позивача можливості висловити свої заперечення щодо нарахування заборгованості. Крім того, відповідачем не було надано нотаріусу виписку з рахунку [PERSON] з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення та з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором. При вчиненні виконавчого напису №246157 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. керувався п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р., але цей пункт постанови визнано незаконним та не чинним постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. (справа №826/20084/14). Отже, на час вчинення виконавчого напису перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містив п. 2 та стосувався лише нотаріально-посвідчених договорів і не міг застосовуватись до стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі. Нотаріус не повідомляв боржника про те, що до нього звернулися кредитор з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора. А тому даними діями нотаріус і тут порушив права позивача, що є не законним та не припустимим. Відповідачем для вчинення виконавчого напису не надано нотаріусу оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості, та не було направлено письмову вимогу до боржника. Тобто умови одержання виконавчого напису не виконанні, а тому даний виконавчий напис виданий не законно і тому підлягає скасуванню. Тому позивач\~вважає,\~що у\~даному випадку,\~нотаріус при\~вчиненні оспорюваного\~виконавчого напису\~не переконався\~належним чином\~у безспірності\~розміру сум\~заборгованості,\~не отримав\~оригінал кредитного\~договору та\~інших документів\~згідно переліку,\~чим порушив\~норми Закону\~України «Про\~нотаріат» та\~Порядку вчинення\~нотаріальнихдій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, тому проценти які зазначені у виконавчому написі нотаріуса не можуть бути стягнені (не наведено їх детальний розрахунок та період нарахування, не надано виписки по рахунку, з якої міг би вбачатися період їх нарахування). Про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору за наведених вище обставин зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17. Враховуючи зазначене вище, на думку позивача виконавчий напис, вчинений 28.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі № 246157, про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 16842 грн. 93 коп. є таким, що не підлягає виконанню. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2023 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, 17.07.2023 представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовільнити. Стосовно клопотання про врегулювання спору за участю судді заперечує (а.с.42). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином. 02.08.2023 до суду від директора ТОВ «Фінансова компанія управління активами» надійшли заяви про визнання позовних вимог та врегулювання спору за участю судді (а.с.40-41). Третя особа: Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М.\~ у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином (а.с. 22). Третя особа: Старший державний\~виконавець Київського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Харкові СМУМЮ\~(м.\~Харкова)\~Судачок К.В. у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином (а.с.21). Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 246157, яким запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія управління активами», стягнути з [PERSON] за період з 20.06.2021 по 28.06.2021 включно, суму у розмірі: 5\~823,40 грн. заборгованість за тілом кредита; 10\~994,53 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 16\~842,93 грн. (а.с.10) 13.09.2021 старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові СМУМЮ (м. Харкова) Судачок Катериною Владиславівною на примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження №66771853 (а.с.11). Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" (в редакції від 08.08.2020) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.88 цього Закону (в редакції від 08.08.2020) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018 справа №61-10285св18. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику та отримання ним повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржником, а тому у приватного нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед стягувачем є безспірними. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Виписка з особового рахунка боржника (яка за своїм змістом є розрахунком заборгованості за кредитним договором) не може вважатись первинним документом та доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. В постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі №6-887цс17 . З тексту оспорюваного виконавчого напису №246157 від 28.06.2021 встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за №1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №910/13233/19), розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: "Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами". Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 до Переліку змін, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів нотаріально посвідчених договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на вищевикладене, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису №246157 від 28.06.2021. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з тим, що представник відповідача до початку розгляду справи по суті, направив до суду заяву про визнання позову, а позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави 50% судового збору, а іншу частину слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved