Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

адвокат Маліцький Д.В., діючи в інтересах [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1090616 від 8 червня 2023 року, звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з часу подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. Позов мотивує тим, що за час перебування з відповідачем в шлюбі в період часу з 26 січня 2008 року до [INFO] , в них народилось троє дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30 травня 2023 року в справі №463/9290/23 шлюб між сторона було розірвано. Двоє старших синів з вересня 2022 року проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідач в добровільному порядку участі в утриманні дітей не приймає. Як на підставу позову посилається на положення ст.ст. 150, 180-184 СК України. Матеріали позову подані до Личаківського районного суду м. Львова 20 червня 2023 року. Ухвалою суду від 21 червня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено у такій судове засідання з повідомленням (викликом) осіб на 4 липня 2023 року. 30 червня 2023 року адвокат Макух А.В., діючи в інтересах відповідача [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1214071 від 29 червня 2023 року, подала до суду зустрічний позов про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10300 гривень щомісячно, починаючи з дня подання зустрічного позову та до досягнення дитиною повноліття; а також про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи та витрат на правову допомогу в загальному розмірі 5507,24 гривень. Зустрічний позов мотивує тим, що перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2008 року до 30 травня 2023 року. Від шлюбу мають трьох спільних дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Вказує, що з вересня 2022 року двоє старших дітей проживають з батьком, а наймолодший з матір`ю. Зазначає, що проживає за межами України, а отримувана допомога від волонтерів покриває лише вартість орендованого житла, а тому вважає, що батько повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій формі, оскільки добровільно участі в утриманні дитини не приймає. Щодо судових витрат, то просить стягнути такі в розмірі 2000 гривень на понесену правову допомогу, 3507,24 гривень витрат пов`язаних з перекладом і завіренням документів, які підтверджують проживання дитини. 3 липня 2023 року до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, відповідно до якого просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, а саме призначити сплату на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно, а також не стягувати з неї судових витрат. Крім того вказує, що з чоловіком припинили фактично проживати з березня 2022 року. З початком вторгнення російської федерації на територію України та загрозою застосування ядерної зброї, тимчасово покинула країну з дітьми, виїхавши за кордон 5 березня 2022 року до Італії, за місцем проживання бабусі дітей. Вказує, що батько дітей будь-якої участі з цього часу в утриманні дітей не приймав, яких вона утримувала виключно за свій рахунок та допомогу благодійників. У вересні 2022 року свекруха та батько дітей викрали двох дітей, [PERSON] та [PERSON] , про що було повідомлено місцеву поліцію. Зазначає, що жодним чином не припиняла спілкуватись з дітьми, окрім того, систематично бере участь в матеріальному забезпеченні дітей, для чого постійно надавала кошти бабусі дітей, своїй мамі для забезпечення їх продуктами харчування, іншими необхідними речами. Вважає вимоги позивача про стягнення аліментів та судові витрати надуманими та передчасними, оскільки це її рідні сини, яких вона любить і буде матеріально допомагати незалежно від того чи буде рішення суду чи ні. Протокольною ухвалою судового засідання 4 липня 2023 року судом було прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним, об`єднано вимоги за таким в одне провадження з первісним позовом, та відтак постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з чим вирішено вважати вказане засідання першим підготовчим засіданням у справі. 1 серпня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні 14 серпня 2023 року позивач [PERSON] первісний позов підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в ньому, просив його вимоги задовольнити в повному обсязі. Зустрічний позов визнав частково, а саме вказав, що готовий сплачувати аліменти на молодшого сина в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на його думку буде справедливо, оскільки при такому розмірі на всіх дітей фактично буде присуджено стягнення аліментів у рівних частках. Крім того вказав, що зараз між сторонами відбувається спір про поділ спільного майна подружжя, предметом якого є квартира, автомобіль. Підтвердив, що молодший син проживає з матір`ю. Представник позивача адвокат Маліцький Д.В. первісний позов підтримав з підстав викладених в ньому, щодо зустрічного підтримав позицію позивача. Відносно судових витрат на правничу допомогу вказав, що докази понесення таких буде надано після ухвалення рішення у справі у встановленні законом строки. Просив первісний позов задовольнити повністю, зустрічний частково. Представник відповідача адвокат Макух А.В. в судовому засіданні первісний позов визнала частково з підстав викладених у відзиві, зустрічний позов підтримала повністю, пояснення надала аналогічні викладеним в ньому. Крім того, пояснила, що між сторонами відбувається спір з приводу поділу майна подружжя, предметом якого є квартира, два автомобілі та депозит на ім`я позивача. Підтвердила, що сторона відповідача визнає, що старші двоє дітей проживають з батьком. Просила первісний позов задовольнити частково, зустрічний - повністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували з 26 січня 2008 року в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30 травня 2023 року в справі №463/9290/22, що стверджується копією вказаного рішення долученого позивачем до матеріалів справи. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 18 липня 2008 року, серії [NUMBER] від 10 вересня 2009 року та серії [NUMBER] від 8 липня 2014 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , відповідно. В судовому засіданні сторони визнали, що [PERSON] і [PERSON] проживають з батьком [PERSON] , а [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] . Сторони доказів отримуваних ними доходів суду не надали. Відповідач [PERSON] надала суду копію наказу № 02/05/23 про припинення трудового договору з ТОВ «ЛОГА» (а.с. 69). Сторони у справі погоджуються в необхідності сплати аліментів на дітей, які проживають з іншим з подружжя, однак не можуть дійти згоди щодо розміру таких. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, заслухавши пояснення учасників процесу, беручи до уваги часткове визнання позовів з обох сторін, суд дійшов висновку що вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів є підставними, оскільки шлюб між сторонами розірвано, старші двоє дітей проживають разом з ним, відповідач проживає окремо, беручи до уваги відсутність інформації про доходи відповідача, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2023 році, а також наявність у відповідача [PERSON] на утриманні однієї дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення первісного позову, а саме про стягнення аліментів у розмірі однієї третини частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Також суд приходить до висновку про підставність зустрічного позову, оскільки молодша дитина проживає разом з відповідачем [PERSON] , а батько проживає окремо. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання молодшого сина, суд враховує, що на його утриманні перебувають двоє старших синів сторін у справі, бере до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2023 році. Оскільки всі діти є однієї вікової групи у розумінні статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» щодо встановленого прожиткового мінімуму, а тому справедливо і пропорційно було б стягувати аліменти в 1/6 частки від доходів батька, однак враховуючи заявлений спосіб стягнення аліментів матір`ю, суд самостійно не може вийти за межі позовних вимог. А тому, беручи до уваги відсутність інформації про місце праці матері і батька та їхні доходи на момент ухвалення рішення, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, перебування молодшої дитини разом з матір`ю за межами України, про що надано відповідні докази, зокрема рішення про надання тимчасового захисту громадянину України [PERSON] (а.с. 82-87), необхідність оренди житла (а.с. 42-44), суд приходить до переконання про часткове задоволення зустрічного позову про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення зустрічного позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалюючи рішення у справі, судом враховано матеріальне становище сторін у справі, зокрема наявність нерухомого та рухомого майна, з приводу яких іде спір в суді, про що сторонами підтверджено під час розгляду справи. При цьому, суд не бере до уваги подані відповідачкою квитанції №261347221 і №261345688 від 6 травня 2023 року про перерахунок 10150 гривень і 17000 гривень своїй матері для утримання дітей, оскільки відсутні докази, що такі кошти були витрачені на утримання дітей. Однак вказані перекази свідчать про наявність у відповідача певних доходів, оскільки сума переказів значна і здійснена в один день. Крім того, тривале перебування відповідача за межами України, свідчить про наявність в неї отримуваних доходів. Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами в заявах по суті справи доводи, а також в судовому засіданні, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України зі сторін у справі підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 1073,6 гривень судового збору з кожного. Оскільки сторона позивача заявила, що докази понесення судових витрат будуть подані у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову, а тому питання стягнення інших судових витрат понесених сторонами, судом буде вирішено після отримання відповідних доказів понесених витрат, або закінчення строку на подання таких. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial