Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

В квітні 2023 року позивачка [PERSON] через представника [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 09 листопада 2019 року в Драгівській сільській раді Хустського району Закарпатської області, актовий запис №38. В шлюбі є син [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання з відповідачем сімейні відносини не склались. Вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Подружніх відносин не підтримують. Фактично їхня сім`я розпалась, існує лише формально, тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Подальше примирення, спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і суперечать її інтересам. Просить розірвати шлюб з [PERSON] , стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09 листопада 2019 року, який зареєстрували в виконавчому комітеті Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис №38, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі є син [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] . За час спільного подружнього життя належної сім`ї не склалося, сторони проживають окремо більше одного року, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved