Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] , укладений 19 вересня 2008 року та зареєстрований Кузьмівською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №6. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі із 19 вересня 2008 року. В шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, відносини між ними погіршились, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Чоловік, під час конфліктів, вчиняє фізичне та психологічне насильство. Шлюбні відносини між ними припинено, духовні та фізичні зв`язки втрачено. Вважає подальше спільне життя неможливим, збереження шлюбу є недоцільним. Ухвалою суду від 07 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 04 квітня 2023 року з метою збереження сім`ї надано сторонам строк для примирення терміном 4 місяці. До закінчення наданого строку, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 07 серпня 2023 року поновлено провадження у справі, оскільки обставини зупинення провадження у справі усунені. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, пояснила, що у наданий судом строк, примирення з відповідачем не відбулось. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що вважає, що збереження шлюбу відповідає як їх інтересам так і інтересам їх дітей. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Кузьмівською сільською радою Сарненського району Рівненської області,\~актовий запис\~№6.(а.с.3). В шлюбі в них народилися діти: дочка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в свідоцтві\~про народження\~яких,\~сторони вказані\~батьками(а.с.10, 11) Згідно ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.24 та ст.25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до\~ст.112 ч.2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Сторонам з метою збереження сім`ї надався строк для примирення, але сторони не примирились. Подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України,\~право дружини та чоловіка на особисту свободу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Беручи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім`ю не бажає, суд з урахуванням того, що фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать про те, що сімейне життя у сторін не склалося, між ними втрачено взаєморозуміння, а розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті і майнові права сторін, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Позовних вимог щодо місця проживання дітей, порядку їх виховання та утримання, поділу спільного майна сторін\~\~не заявлено.

Outcome: approved