Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради, орган опіки та піклування виконкому центрально-міської районної у місті Кривому Розі ради, про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на наступне: сторони по справі спільно мешкали, але не перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Батьком в свідоцтві про народження дитини записаний позивач по справі - [PERSON] . Спільне життя не склалося, та відповідачка по справі виїхали мешкати до Німеччини, де зареєстровала шлюб з громадянином Німеччини. Дитина наразі мешкає з позивачем по справі. 08 грудня 2020 наказом Костянтинівського міськрайонного Донецької області з позивача по справі було стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з чим, позивач просить суд: визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, що здійснюється на підставі судового наказу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2020 року. 02 червня 2021 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Поліщук Дмитро Петрович, до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Костянтинівської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю та надання дозволу на виїзд дитини з України без згоди та супроводу батька з оформленням проїзних документів на дитину. 16 липня 2021 року ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області справа № 233/1236/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради, про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів об`єднана в одне провадження із справою № 233/2428/21 за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Костянтинівської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю та надання дозволу на виїзд дитини з України без згоди та супроводу батька з оформленням проїзних документів на дитину. 31 травня 2023 року представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засідання заявлено клопотання про залишення без розгляду позову [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Віктор Вікторович, до [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Божина Яна Віталіївна, третя особа - служба у справах дітей Костянтинівської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю та надання дозволу на виїзд дитини з України без згоди та супроводу батька з оформленням проїзних документів на дитину. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 31 травня 2023 року провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Віктор Вікторович, до [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Божина Яна Віталіївна, третя особа - служба у справах дітей Костянтинівської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю та надання дозволу на виїзд дитини з України без згоди та супроводу батька з оформленням проїзних документів на дитину, залишено без розгляду. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 31 травня 2023 року клопотання представника позивача задоволено, залучено до участі по цивільній справі за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Божина Яна Віталіївна до [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Віктор Вікторович, третя особа - орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради, про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів, в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - орган опіки та піклування виконкому Центрально-міської районної ради у місті Кривому Розі. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили позовні вимоги задовольнити (а.с.285). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, надала заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі (а.с. 262). Представник відповідачки [PERSON] у судове засідання з`явився, не заперечував проти задоволення позивних вимог позивача у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, як органу опіки та піклування, у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, надав суду акт обстеження умов проживання від 27.07.2023 року, висновок виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, як органу опіки та піклування (а.с287-293). Згідно висновку - виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, як органу опіки та піклування, виконком Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] (а.с. 290). Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Як вбачається з документів в матеріалах справи сторони спільно мешкали, не перебуваючи у шлюбі, [INFO] у них народився син - [PERSON] , батьком в свідоцтві про народження дитини є позивач по справі - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.71-73). Відповідачка по справі [PERSON] уклали шлюб з громадянином Німеччини, та виїхала до чоловіка у Німеччину, де має зареєстроване місце проживання (а.с74-77). По узгодженню батьків, дитина [PERSON] став проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та активних бойових дій у 2022 року позивач [PERSON] разом з сином переїхав до м. Кривого Рогу за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, як органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з батьком (а.с.290) З матеріалів справи не вбачається між батьками конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків по відношенню до дитини та їх реалізації. Враховуючи вищевикладене, наявним вбачається, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, її прагнення мешкати разом з батьком, а також те, що в даному випадку відповідачка визнає позов та не заперечує щодо того, щоб дитина проживала разом з позивачем, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог та визначення місця проживання дитини разом з батьком. Враховуючи викладене, суд вважає доцільним припинити стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, на підставі судового наказу Костянтинівського міськрайонного суду № 233/5192/20 від 08 грудня 2020 року. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved