Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

[INFO] помер [PERSON] . До складу спадкового майна після його смерті входило, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину після [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , але не оформила у нотаріуса. [INFO] [PERSON] померла. Позивач є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] як її внук, прийняв спадщину, однак не може оформити в нотаріальній конторі своє спадкове право на земельний пай, яке спадкодавець прийняла, але не оформила після смерті [PERSON] , оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом прав та інтересів [PERSON] його представник - адвокат Солоненко Б.М. 14 серпня 2023 року з відповідним позовом звернувся до суду. Ухвалою від 16 серпня 2023 року (а.с. 32) відкрито підготовче провадження у справі. Сторони у підготовче засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Солоненко Б.М. просив справу слухати у його відсутність та відсутність позивача (а.с. 50). Представник відповідача також подала до суду заяву (а.с. 51), у якій позов [PERSON] визнала і просила справу слухати за її відсутності. З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об`єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов`язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. [INFO] в с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 11). Випискою із списку громадян-членів КСП «Промінь» с. Рівне, виданою старостою Рівненського старостинського округу № 01-17/359 від 10 липня 2023 року (а.с. 20), довідкою старости Рівненського старостинського округу № 358 від 10 липня 2023 року (а.с. 21), довідкою відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № С-021/25-23 від 14 липня 2023 року (а.с. 24) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входило, зокрема, право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Промінь» с. Рівне площею 2,18 умовних кадастрових гектара. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Як вбачається із довідки старости Рівнеського старостинського округу № 358 від 10 липня 2023 року (а.с. 21), спадкодавець [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишав. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР). Статтею 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця) визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Свідоцтвом про шлюб (а.с. 13) суду доведено право [PERSON] спадкувати у першій черзі спадкоємців за законом після смерті [PERSON] як його дружини. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями (ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Наведене узгоджується із позицією Верховного суду, що викладена у постанові № 305/235/17 від 25 березня 2020 року. Відповідно до довідки Рівненського старостинського округу № 358від 10.07.2023 (а.с. 21) спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, а саме: проживала та була зареєстрований за однією адресою на день смерті спадкодавця. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] . З матеріалів спадкової справи за № 139/2003 (а.с. 44-49) вбачається, що після смерті померлого [PERSON] була заведена спадкова справа, і [PERSON] оформила своє право на частину спадщини після смерті [PERSON] , яка не є предметом розгляду в даній справі (а.с. 49). Відповідно до приписів ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, з 27 квітня 1999 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Промінь» с. Рівне площею 2,18 умовних кадастрових гектара. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 12). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить, в т.ч. і право на земельну частку (пай), яке вона успадкувала після смерті [PERSON] . Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Із довідки Рівненського старостинського округу № 358 від 10.07.2023 (а.с. 21) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63606136 від 18.02.2021 (а.с. 40) слідує, що спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . Із оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 28/2021 (а.с. 36-42) вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] її спадкоємці за заповітом не прийняли. Так, довідкою Рівненського старостинського округу № 360 від 10.07.2023 (а.с. 22) стверджується, що зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини ніхто не проживав; спадкоємець за заповітом [PERSON] помер [INFO] (а.с. 16), а інформацією про місце проживання спадкоємця за заповітом [PERSON] ніхто не володіє. Окрім того, вказані особи подали свої заяви про відмову від прийняття спадщини (а.с. 46, 47). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. (ст. 1265 ЦК України). Свідоцтвами про народження (а.с. 19, 15) позивач довів своє право спадкувати після смерті [PERSON] , як її онук. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Як зазначено вище, відповідно до довідки Рівненського старостинського округу № 360 від 10 липня 2023 року (а.с. 22) на момент смерті спадкодавця [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований з нею за однією адресою. Цією ж довідкою Рівненського старостинського округу № 360 від 10 липня 2023 року (а.с. 22) та матеріалами спадкової справи № 28/2021 до майна померлої [PERSON] (а.с. 36-42) доведено, що позивач є єдиними спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , він прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріуса (а.с. 37), відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду від 29 грудня 2020 року про визначення [PERSON] додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] (а.с. 38-39). Верховий Суд у своїй постанові від 06 грудня 2021 року по справі № 554/5912/19-ц зробив висновок, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Таким чином, у цій справі позивач довів факт смерті спадкодавця [PERSON] , склад спадщини, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров`я» № 28 від 12 липня 2023 року (а.с. 25-26) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, з цієї причини нотаріус не може оформити спадкові права позивача, про що надала роз`яснення № 123/01-16 від 07.07.2023 (а.с. 23), а тому позивач не може захистити свої права спадкоємця права на земельний пай іншим чином, окрім як через суд.

Outcome: approved