Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Ямпільської селищної ради Сумської області(далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка позов мотивує тим, що [INFO] в с.Паліївка Шосткинського району померла її двоюрідна баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді права на земельну частку (пай) (сертифікат CM №0269427 розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів розташованої на території Усоцького старостинського округу Ямпільської селещної ради. За життя [PERSON] заповіт не склала, та на день смерті була зареєстрована (постійно проживала) одна, спадщину після її смерті ніхто не прийняв. Вважає що є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті двоюрідної баби. Із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталась, оскільки разом із померлою на час відкриття спадщини постійно не проживала. До червня 2021 року про наявність спадкового майна позивачці не було відомо, а саме в цей час вона отримала лист від фермерського господарства «TOB «Гетьманське», в якому їй було запропоновано оформити спадкові права на земельну частку (пай) померлої [PERSON] , і в подальшому укласти договір оренди. Вказані причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачка вважає поважними, тому, посилаючись на положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просить визначити їй додатковий строк тривалістю у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Представником відповідача відзив не подано. Позивачка у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника Ямпільської селищної ради, щодо обставин та фактів викладених позивачем вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце його засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. Зважаючи на те, що усі учасники справи подали заяви про розгляд справи без їх присутності, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності учасників на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.05.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30.05.2023 року на 09 год 00 хв. Ухвалою суду від 31.07.2023 року підготовче провадження у справі закрито, призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 29.08.2023 року на 10 год 00 хв. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З матеріалів справи слідує, що позивачка [PERSON] , [INFO] , народилась в с.Паліївка Ямпільського району Сумської області (а.с.11), відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] зареєстроване місце проживання зазначено: [ADDRESS] (а.с.11зв.). До матеріалів справи надано ксерокопію рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.02.2023 року у цивільній справі № 590/1017/21, яким встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] є двоюрідною онукою [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Паліївка Ямпільського району Сумської області, станом на 14.02.2023 рішення не набрало законної сили (а.с.7-8). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] установлено, що [PERSON] , померла [INFO] у віці 81 рік в с. Паліївка, Ямпільського району Сумської області, актовий запис про смерть №4 від 17.02.2003 (а.с.4). Згідно з довідки-характеристики від 01.04.2021 №1131, виданої старостою Ямпільської селищної ради Сумської області, в с. Паліївка, Сумської області, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , після смерті якої залишилось спадкове майно яке складається із земельної частки (пай) загальною площею 4,72 в умовних кадастрових гектарів, від імені спадкодавця Паліївською сільською радою заповіт не посвідчувався, спадкоємці за законом не відомі, на день смерті [PERSON] проживала одна (а.с.6). Із довідки № 1130 від 01.04.2021 року виданої [PERSON] старостою Ямпільської селищної ради Сумської області слідує, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована та проживала одна в будинку який є власністю [PERSON] . Довідка видана до нотаріальної контори. (а.с.5). Із наданої копії листа TOB «Гетьманське» від 20.05.2021 (дата записана внизу під надрукованим текстом кульковою ручкою, лист не містить вихідного номеру), слідує що за наданою їм представниками Паліївського старостинського округу інформацією, після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді права на земельну частку (пай) розташованої на території Паліївського старостинського округу, оскільки жоден зі спадкоємців спадщину не прийняв, [PERSON] запропоновано оформити спадкові права та укласти договір оренди (а.с.13). Приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області Оснач Ю.І. 25.06.2021 року надано [PERSON] письмове роз`яснення про те, що нею вчасно не подано заяву про прийняття спадщини, а також запропоновано звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин із [PERSON] , а також у зв`язку із пропуском шестимісячного строку встановленого для звернення із заявою про прийняття спадщини, рекомендовано звернутись із заявою до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою (а.с.9-9зв.). Згідно із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №72690737 від 02.06.2023 за параметрами запиту « [PERSON] » дата смерті [INFO] інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.27). За даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №72690721 від 02.06.2023 за параметрами запиту « [PERSON] » інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.26). До матеріалів справи долучено ксерокопію сертифіката на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0269427 виданого на ім`я [PERSON] (в той час як позивачка просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ), яка проживала в с.Паліївка Ямпільського району Сумської області виданого на підставі рішення Ямпільської районної державної адміністрації від 05.05.2000 року №118, що посвідчує її право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства пайовиків «Паліївське» розміром 4,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі, та зареєстровано 20.06.2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 352 (а.с.10-10зв.). Зміст спірних правовідносин. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР. За змістом ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Пунктами 4-5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що його норми застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності до роз`яснень, наведених в п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 (далі - лист ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013), при обґрунтуванні застосування правил книги шостої ЦК України до спадкових правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, слід враховувати, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини. Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Аналогічний правовий висновок міститься також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 року у справі № 450/2737/14-ц (провадження № 61-557св18), 05.09.2018 року у справі № 667/8257/13-ц (провадження № 61-9324св18), від 01.11.2018 року у справі № 2-о-14/11 (провадження № 61-17452св18). Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. При цьому, як визначено положеннями ч. 2 ст. 1220 ЦК України та було передбачено ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Враховуючи вказане, з огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилась у період чинності ЦК УРСР 1963 року, упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, відтак, спадщина перейшла до держави відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР, до відносин спадкування, що є предметом даного спору, підлягає застосуванню законодавство, що діяло на час відкриття спадщини - 16.03.2003, а саме ЦК УРСР в редакції від 30.10.1999. Статтею 549 ЦК УРСР, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Частиною 1 статті 550 ЦК УРСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Цей строк може бути подовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про подовження пропущеного строку. Відтак, нормами ЦК УРСР не було передбачено надання додаткового строку для прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в постанові від 18.01.2018 в справі № 556/1354/15-ц, висновки якої суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України. У відповідності до роз`яснень абз. 4 п. 2 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, не підлягають задоволенню позови про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавців, які померли до [INFO] , і спадщина прийнята кимось із спадкоємців, у тому числі шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (ст. 549 ЦК УРСР) або перейшла до держави на підставі ст. 555 ЦК УРСР. З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відтак, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до 01.01.2004, відсутні підстави для застосування до даних правовідносин положень ЦК 2004 року, в тому числі, щодо кола спадкоємців, строків прийняття спадщини, а також встановлення додаткового строку для її прийняття відповідно до ст. 1272 ЦК України. При цьому, з огляду на обраний позивачем спосіб захисту, а саме: [PERSON] обґрунтовувала поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті двоюрідної баби [PERSON] тим, що про існування спадкового майна вона не знала, а тому не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, слід зазначити, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна. Аналогічна позиція висловлювався Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в постановах від 06.02.2018 у справі № 180/1163/16-ц, від 05.12.2018 у справі № 717/1796/16-ц, від 26.02.2020 у справі № 286/27/18, від 02.09.2020 в справі № 761/10023/13-ц. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову з огляду на його безпідставність та недоведеність. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В частині 1статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати з оплати судового збору покладаються на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed