Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

В червні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, в якому просить зобов`язати Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області виключити з актового запису від 17 серпня 2022 року № 869 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька - [PERSON] та замінити його іншим - [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони з 29 листопада 2019 року перебували між собою в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за спільною заявою 13 листопада 2021 року. [INFO] позивач народила дитину - [PERSON] , про що 17 серпня 2022 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області складено актовий запис № 869. Батьком дитини записано колишнього чоловіка [PERSON] . Відповідно до статі 133 Сімейного кодексу України. З середини вересня 2021 року сторони не проживали спільно, а у позивача були відносини з іншим чоловіком [PERSON] , який є біологічним батьком дитини позивача та з яким позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Батьківство [PERSON] , який на даний час перебуває на військовій службі, підтверджено тестом ДНК *висновком про батьківство) від 06 червня 2023 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2023 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 06 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 13 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 31 серпня 2023 року. 24 серпня 2023 року на адресу суду надійшов лист від третьої особи у справі - Білоцерківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому представник третьої особи просить суд розглядати справу без їх участі згідно чинного законодавства. Позивач [PERSON] 31 серпня 2023 року звернувся до суду із заявою, в якій просила суд розглядати справу в підготовчому засіданні за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] 31 серпня 2023 року звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу в підготовчому засіданні за його відсутності. Позовні вимоги про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини визнає в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Третя особа [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення 02.08.2023. Правом на подачу пояснення на позовну заяву не скористався. Клопотання про відкладення підготовчого засідання до суду не подав. За таких обставин суд вважає за можливе проводити підготовче засідання у справі за відсутності учасників справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Сторони перебували в шлюбі між собою 13листопада 2021 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого у свідоцтві про народження записано сторони. Відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані на підставі актового запису про шлюб № 1676 від 29.11.2019 відповдіно до статті 133 Сімейного кодексу України. Позивачем до позовної заяви долучено ДНК звіт про батьківство, згідно з яким ймовірний батько ( [PERSON] ) не може бути виключений, як біологічний батько дитини ( [PERSON] ), яка проходила тестування. На підставі аналізу STR-локусів, ймовірність батьківства становить 99,99997%. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до статті 136 Сімейного кодексу України - особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно з пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - судам слід урахувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а вразі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне заплідення своєї дружини, не мають право оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Пунктом 1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану. Їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, відповідно до п. 2.13.1 є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Кожна сторона, відповдіно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, згідно з вимогами частин першої-третьої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач, згідно з вимогами частини першої статті 206 ЦПК України, може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій заяві. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи до уваги те, що в підготовчому провадженні відповідач визнала позовні вимоги, про що звернулася до суду з відповідною заявою, вказана заява не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за доцільне ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому провадженні. Судовий збір, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною шостою статті 141 ЦПК України зазначено наступне: якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн., з одночасним повренням 50 % від сплачнеого судовго збьору позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved