Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивач 18.09.2019 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 07.04.2014 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача із особисто підписаною заявою про отримання кредиту у розмірі 12 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.1.5 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» свої зобов?язання виконав, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення ст.ст. 526,527,530,1054 ЦК України та умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав. Станом на 07.07.2019 року заборгованість відповідача за Договором склала 40 931 грн. 59 коп., яка складається з наступного: - 13 450 грн. 22 коп. - заборгованість за тілом кредиту; - 10047 грн. 21 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; - 00 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 14 608 грн. 85 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; - 400 грн. 00 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина). - 1925 грн. 31 коп. - штраф (процентна складова). Тому, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором у розмірі 40 931 грн. 59 коп. та понесені ним судові витрати у розмірі 1 921 грн. 00 коп. Ухвалою про відкриття провадження від 09.10.2019 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Заочним рішенням від 19.11.2019 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 40 931, 59 грн. та судові витрати по справі (а.с.42-45). Ухвалою суду від 05.05.2021 року заочне рішення від 19.11.2019 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу роз`яснено її право на подачу відзиву на позовну заяву згідно вимог ст. 278 ЦПК України. 29.07.2021 року на адресу суду від [PERSON] представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», згідно якого просить у задоволенні позову відмовити, через відсутність належних та допустимих доказів, укладання кредитного договору від 07.04.2014 року між з Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] , а тому підстави для стягнення заборгованості відсутні. 13.08.2021 року на адресу суду від [PERSON] представника позивача надійшла відповідь на відзив. 31.01.2022 року до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, в якій АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.04.2014 року в сумі 25830,15 гривень, з яких 17618,99 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту та 8211,16 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,що відповідач 07.04.2014 року підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку у змісті якої зазначено: я згоен з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За правилами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 07.04.2014 року, за яким відповідачу було надано кредитну картку «Універсальна» із встановленням кредитного ліміту на платіжну картку. Посилання відповідача на те, що він не підписував анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 07.04.2014 року суд до уваги не бере, оскільки даний факт не підтверджено належними доказами. Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 та ч. 6ст. 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 103 ЦПК України якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо - суд призначає експертизу у справі. Проте, всупереч тому, що для визначення достовірності підпису [PERSON] в укладеному договорі (анкеті-заяві) необхідні спеціальні знання в галузі почеркознавства, відповідач клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи не заявляв та висновку експерта до суду не надав. За наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 07.07.2019 року становить 40 931,59 грн. і складається із - 13 450 грн. 22 коп. - заборгованість за тілом кредиту; - 10047 грн. 21 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; - 00 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 14 608 грн. 85 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; - 400 грн. 00 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина). - 1925 грн. 31 коп. - штраф (процентна складова). Натомість, позивач у заяві про зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 25830,15 грн. (17618,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 17618,99 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8211,16 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 25 830,15 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що має відображення у розрахунку заборгованості станом на 21.12.2021 року за договором від 07.04.2014 року, укладеним між АТ «Приватбанк» та [PERSON] . За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За викладених обставин суд вважає, що позов зі зменшеним розміром позовних вимог підлягає задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 25 830,15 грн. В порядку ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн. 00 коп.

Outcome: approved