Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивачем, [PERSON] , через свого представника - адвоката Костюченка В.К. пред`явлено до суду позов до відповідачів, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заводський», Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив про те, що йому на праві власності належить будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка площею 0,0743 га з кадастровим номером 7423610000:00:009:0349 за адресою: [ADDRESS] . Належна йому земельна ділянка межує з земельною ділянкою, на якій розташований багатоквартирний двоповерховий будинок за адресою: [ADDRESS] . Біля паркану, що відмежовує належну йому земельну ділянку та прибудинкову земельну ділянку багатоквартирного двоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , розташована елемент водовідведення багатоквартирного будинку - відстійник (розподільчий колодязь), в який потрапляють каналізаційні стоки з одного з під`їздів багатоквартирного будинку, які в подальшому з цього колодязя мають відводитися в вигрібну яму. Вказує, що зазначений колодязь не є водонепроникним. Більш того, в стінці колодязя спеціально зроблено отвір, через який каналізаційні стоки з колодязя витікають та вільно течуть по вулиці, повз земельну ділянку позивача, утворюючи калюжі, внаслідок чого на вулиці та у дворі позивача постійно стоїть сморід. Вказує, що зазначені обставини підтверджуються актом обстеження від 15 серпня 2022 року, листами Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 21 червня 2022 року та 11 листопада 2022 року. Згідно з ст. 4 ч. 2. Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIІІ) власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників (ч. 1 ст. 5 Закону № 417-VIII). При цьому спільним майном є також: сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на гірибудинковій території а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок, належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (п.6 ч. 1 Закону № 417-VIII). Управителем будинку являється відповідач, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заводський». Вказує що саме останньому належить 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. Наполягає що відстійник (каналізаційний колодязь) взагалі не чиститься тому належним чином не функціонує (не забезпечує перетікання каналізаційних стоків у вигрібну яму). Стверджує, що одного разу він намагався самостійно зацементувати отвір в стінці каналізаційного колодязя, проте мешканці будинку перешкодили йому це зробити та ледь не побили. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Згідно з частиною сьомою стаття 41 Конституції України, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів. Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 6 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року N 7, спори щодо додержання правил добросусідсгва - обов`язку власників і землекористувачів обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо), - розглядаються судами відповідно до статей 103 - 109 ЗК і в тому разі, коли вони попередньо не розглядалися відповідним органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Відповідно до пункту 1.1. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць - вигрібна яма (вигріб) - це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Згідно пункту 2.21. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення. Згідно примітки 5 таблиці 3.2а* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», вигрібні ями дворових вбиралень повинні бути виконані з конструкцій, які запобігатимуть фільтрації фекальних стоків у грунт. Частиною 1 статті 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Позивач вважає, що його права на безпечне для життя і здоров`я довкілля відповідачами порушені, оскільки ситуація з вільним витіканням каналізаційних стоків з каналізаційного колодязя багатоквартирного будинку існує декілька тривалих років, що приводить до великих незручностей позивачу в ході його належного існування та його моральних страждань. Відповідач відмовляється вчиняти будь-які дії, спрямовані на вирішення проблеми, що змусило позивача звернутись до суду для захисту своїх прав. Також вважає, що в результаті протиправних дій відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 10000,00 гривень. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Позивач погодився з позицією свого представника та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач - правом на відзив не скористався. Представникі відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заводський» у судовому засіданні позов не визнали. Не заперечували що проблема існувала, але на даний час проблема вирішена, витікання рідких побутових відходів з вигрібної ями візуально немає. Вказали що на підставі укладеного Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Заводський» з ТОВ «Комунальник» договору № 1 від 06.06.2029 про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів, вирішена проблема щодо вивезення рідких побутових відходів. Також наполягають, що позивач не є власником або користувачем вищезазначеної земельної ділянки тому його права не порушені ні яким чином. Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області вважала себе неналежним відповідачем. В подальшому її представник, як представник залученої третьої особи без самостійних вимог вказав що до теперішнього часу проблема витіканням рідких побутових відходів існує, тому позов в цій частині підтримують. Щодо відшкодування моральної шкоди поклався на розсуд суду. Заяви та клопотання учасників справи. 15.03.2023 через канцелярію суду від представника відповідача адвоката Сльозки А.Ф. надійшло клопотання про долучення доказів. 07.04.2023 представник позивача у підготовчому судовому засіданні заявив усне клопотання про залишення позову до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області без розгляду та залучення її як третьої особи без самостійних вимог. 01.05.2023 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справ в зв`язку з хворобою позивача, який бажає власноручно дати пояснення щодо його моральних страждань. 11.04.2023 через канцелярію суду від представника відповідача адвоката Сльозки А.Ф. надійшло клопотання про допит свідка [PERSON] . Також представником відповідача адвокатом Сльозкою А.Ф. було подано п`ять клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, які були задоволені. Інших заяв та клопотань від сторін у справі не надходило. Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023 визначено головуючим суддею у справі № 739/110/23 Іващенка І.К. Ухвалою суду від 25 січня 2023 року судом прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання та викликом учасників справи у судове засідання, при цьому роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачем відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки. 02.03.2023 протокольно ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про залишення позову відносно Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області без розгляду та залучення її в якості третьої особи без самостійних вимог. 07 квітня 2023 року ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду по суті. 23.05.2023 протокольно ухвалою суду за клопотанням представника позивача справа відкладена на іншу дату. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Заслухавши вступне слово позивача та його представника у справі, вступне слово представників відповідача пояснення третьої особи свідків дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності будинок з надвірними будівлями розташованій на земельній ділянці площею 0,0743 га з кадастровим номером 7423610000:00:009:0349 за адресою: [ADDRESS] . Належна йому земельна ділянка межує з земельною ділянкою, на якій розташований багатоквартирний двоповерховий будинок за адресою: [ADDRESS] , який на даний час перебуває на балансі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заводський». Біля паркану, що відмежовує належну позивачу земельну ділянку та прибудинкову земельну ділянку багатоквартирного двоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , розташований відстійник (розподільчий колодязь), в який потрапляють каналізаційні стоки багатоквартирного будинку, які в подальшому з цього колодязя відводяться у вигрібну яму. Згідно відомостей акту обстеження від 15 серпня 2022 року, проведеного комісією у складі працівників відділу ЖКГ Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, Новгород-Сіверського КП «Добробут» та депутата Новгород-Сіверської міської ради було оглянуто провулок Заводський міста Новгород-Сіверського, Чернігівської області. В ході обстеження встановлено, що в наслідок порушення герметичності і несвоєчасної очистки вигрібної ями відбувається витікання рідких побутових відходів на прилеглі території (а.с. 10). При обстеженні велась відеофіксація . До акту додається 3 фото, на яких видно витік рідких побутових відходів на прилеглі території (а. с. 11-13). В зв`язку з чим спеціалістами міської ради проведена бесіда з головою ОСББ № 6 та проводилась нарада з мешканцями будинку [ADDRESS] . Згідно договору № 1 від 06.06.2019 укладеного ТОВ «Комунальник» з відповідачем, акту огляду території біля багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] від 27 лютого 2023 року встановлено що відповідачем проводяться роботи по вивозу рідких побутових відходів, згідно заявці (2022 року - 10,8 м.куб, 2023 січень, лютий - 64,8 куб.м.). Згідно рішення Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 08 червня 2023 року № 127 «Про розгляд заяви ОСББ «Заводський» щодо порушення об`єкта благоустрою в частині облаштування вигрібної ями на землях загального користування» відмовлено останньому у наданні дозволу на облаштування вигрібної ями на землях загального користування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із введеним у будинок водопроводом та наявністю обладнаної внутрішньо будинкової каналізації з відведенням побутових стоків. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які попередженні про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, в судовому засіданні підтвердили витікання каналізаційних стоків із колодязя зі «специфічним запахом». Останній вказав що дана проблема почала існувати ще при здачі дому в експлуатацію. А в подальшому ця проблема в результаті зносу системи водовідведення тільки погіршилося. Вважає сама система водовідведення не відповідає належним нормам. Свідок [PERSON] , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, в судовому не заперечував щодо витікання стоків, але вважає що витікає природня вода без «запаху», та наполягає що повз земельну ділянку позивача вода не протікає. Інших письмових доказів, що стосуються предмету спору, матеріали цивільної справи не містять. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦК України, фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Частиною 2 статті 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду. Відповідно ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до абз. 2 п. 33 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. З матеріалів справи вбачається, що на земельну ділянку позивача витікають з відстійника (розподільчий колодязь) каналізаційні стоки, які в свою чергу повинні потрапляти до вигрібної ями, призначеної для обслуговування багатоквартирного двоповерхового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповідним актом обстежень від 15.08.2022 (а.с. 10), доданими фотографіями до нього листами Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області за № 04-24/869 від 21.06.2022, № 04-24/2115 від 11.11.2022 (а.с. 14, 15). Комісією встановлено що на землях комунальної власності, біля будинку [ADDRESS] , знаходиться вигрібна яма, до якої стікають рідкі побутові відходи з зазначеного будинку. Внаслідок порушення герметичності і несвоєчасної очистки вказаної вигрібної ями відбувається витікання рідких побутових відходів на прилеглі території. При обстеженні велась фото фіксація. Про дану проблему з головою ОСББ будинку [ADDRESS] була проведена бесіда та проводились загальні збори мешканців цього будинку. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству (ст. 13 Конституції України). Статтею 41 Конституції України встановлено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 391 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства. Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з п. 1.1 розділу І Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 березня 2011 року № 145 у цих Державних санітарних нормах та правилах утримання територій населених місць (далі - Санітарні норми) терміни вживаються у такому значенні: вигрібна яма (вигріб) - інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Відповідно до п. 2.21 санітарних норм рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення. Перевезення рідких відходів з вигребів та розміщення їх на території приватних володінь, а також використання їх як добрива в сільському господарстві забороняється. Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку із введеним у будинок водопроводом та наявністю обладнаної внутрішньо будинкової каналізації з відведенням побутових стоків у наданні дозволу на облаштування вигрібної ями на землях загального користування за адресою: [ADDRESS] відповідачу відмовлено. Вирішити це питання можливо шляхом відремонтування системи водовідведення відповідачем ОСББ «Заводський», як особою на балансі якої знаходиться будинок [ADDRESS] . Суд критично ставиться до наданих відповідачем доказів, які підтверджують вивезення відходів та відсутність на день огляду місцевості витіку рідких побутових відходів. По-перше відповідач не надав жодного доказу на підтвердження відремонтування системи водовідведення. По-друге відповідачем не спростовано твердження позивача що в інші дні, під час збільшення навантаження по водовідведенню, каналізаційні стоки в зв`язку з недоліками системи водовідведення продовжують витікати на прилеглу територію. Враховуючи наведене вище суд приходить до висновку що права позивача порушені тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди. Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що позивачу були спричинені моральні страждання, які полягали у стражданнях з приводу порушених його прав відповідачем на належне життя (постійний сморід, дискомфорт, головні болі). Судом встановлено, що порушення прав позивача з боку відповідача заподіяло позивачу моральні страждання, однак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. оцінені ним суб`єктивно, є завищеними, в зв`язку з чим вважає за необхідне задовольнити їх на суму 2000 грн., виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості та зважаючи на реальність відшкодування даної шкоди. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду у січні 2023 року був звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 2147,20грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial