Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 18.09.2004 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох синів, неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] та малолітнього - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної поваги та любові, різних поглядів на виховання дітей, ведення домашнього господарства, наявності безпідставних сварок та непорозуміння, сторони проживають окремо, не підтримують спільного господарства та сімейно - шлюбних відносин, шлюб між ними носить формальний характер, а тому позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 29.06.2023 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій вказала, що просить позов розглядати без її участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. (а.с. 35). Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 18.09.2004 року зареєстрували шлюб, у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 1008, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.6) Від шлюбу мають двох синів - неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] .(а.с.7, 8). Зі змісту позовної заяви слідує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя та сімейні обов`язки, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач просила залишити судові витрати за собою. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved