Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

КНП ХОР «ОКПЛ № 3» в особі .о. генерального директора О.Сніжко звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] . Направлення на госпіталізацію було видане лікарем БШМД № 504 фельдшером Рудий № 120131 , який після особисто огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для лікування у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих . На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянута лікарем -психіатром КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» [PERSON] у прийомному відділенні о 23 го. 00 хв. 08.08.2023, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. 09.08.2023 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів -психіатрів КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії , в результаті чого вона становить небезпеку для себе та оточуючих та підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію, згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що обстеження і лікування [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня у зв`язку з неможливістю мати згоду останньої на госпіталізацію. В судовому засіданні, лікар-психіатр [PERSON] підтримала у повному обсязі заявлені в заяві вимоги. Присутній в судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Присутня в судовому засіданні [PERSON] щодо застосування стосовно неї примусової госпіталізації заперечувала . Адвокат Папая С.О. проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши учасників справи та думку прокурора, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з вимогами ст.340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Судом встановлено, що [PERSON] о 23 го. 00 хв. 08.08.2023 року госпіталізована в КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Відповідно до акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 09.08.2023 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії , в результаті чого вона становить небезпеку для себе та оточуючих, потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричному стаціонарі, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу у формі: параноїдної шизофренії , в результаті чого вона становить безпосередню загрозу для себе та оточуючих , має потребу в примусовій госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару. Відповідно до ч.6 ст.284 Цивільного кодексу України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Частиною 2 ст.27З Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з ст.16ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. У зв`язку з викладеним, аналізуючи обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи висновок лікарсько-психіатричного огляду комісії лікарів-психіатрів комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В зв`язку з наведеним, суд застосовує у відношенні хворої [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу. Суд роз`яснює учасникам справи, що відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» клопотання про припинення госпіталізації в примусовому порядку можуть направлятися до суду особою, яку було госпіталізовано в примусовому порядку, або її законним представником через кожні 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про продовження такої госпіталізації На підставі викладеного,

Outcome: approved