Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У червні 2023 року до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» 06.01.2021 було укладено кредитний договір № 350214396. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mymoneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. У подальшому між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників, яким, зокрема, є [PERSON] . У подальшому 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників, яким, зокрема, є [PERSON] . Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30974,64 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу - 7999,12 грн та заборгованості за відсотками - 22975,52 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки [PERSON] своє зобов`язання за договором не виконав. Ухвалою судді від 12 червня 2023 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 05 липня 2023 року, яке було відкладене на 23 серпня 2023 року. У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 07 липня 2023 року, представник відповідача зазначив, що електронний підпис з одноразовим індетифікатором, який нібито належить відповідачу, є тільки в Графіку розрахунків Додатку № 1 до договору, а не на самому договорі. У додатках не надано належних та допустимих доказів передання нібито боргу відповідача від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» , що унеможливлює їх подальшу ідентифікацію. У позові зазначено, що відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит на суму 2000,00 грн та додатковою угодою сума кредиту збільшена на 1000,00 грн. Разом сума кредиту складає 3000,00 грн. Як зазначає представник відповідача, на угоді відсутній підпис або Електронний підпис з одноразовим індетифікатором. Також, представник відповідача зазначив, що позивач повідомляє, що відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової винагороди з відповідача в сумі 30974,64грн, з яких: 7999,12 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 22975,52грн сума заборгованості за відсотками. Яким чином сума заборгованості за основною сумою боргу склала 7999,12 грн, позивач не зазначає і жодних доказів не надає, первинного розрахунку заборгованості між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з [PERSON] не надано та не надано Правил та Паспорта споживчого кредиту, що є невід`ємною частиною кредитного договору відповідно до п. 4.1. Також, представник відповідача не погоджується із визначеною позивачем сумою заборгованості за кредитним договором, яка ним визначена як тіло кредиту. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані позикодавцем Правила надання грошових коштів у позику не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому посилається на постанову Верховного Суду від 09.01.2020 у справі №643/5521/19 (а.с. 47-50). 17 липня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що було укладено кредитний договір № 350214396 та додаткові угоди. Відповідно до умов вищевказаних Договорів, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені безпосередньо на сайті Позикодавця, та зі змістом яких відповідач був ознайомлений на момент укладення Договорів, відповідач розумів, що Договори укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням Інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору позики виникають цивільні права та обов`язки. Порядок укладення (підписання) договорів передбачає направлення електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Підписуючи електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, Позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами оферти. Сформовані таким чином електронні підписи накладаються на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а договір позики є укладеним. На підписаний договір накладається кваліфікована електронна печатка Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу. Договір позики зберігається в електронному вигляді в Особистому кабінеті позичальника, а також направляється позичальнику на електронну пошту. Також, укладаючи договори, позичальник засвідчив, що погоджується, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди. Щодо ознайомлення з істотними умовами договору представник позивача зазначив, що доводи відповідача про ненадання повної інформації щодо умов та настання ризиків при укладенні договору ґрунтуються виключно його думкою і спростовуються самим змістом договору. Так всі вищезазначені договори підписані відповідачем, де прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Публічної пропозиції (оферта) на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті кредитодавця, а також отримав від кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договорів. Сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, у договорі оферти зазначено, що клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Тобто, укладання угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим. Разом з тим, представник позивача зазначив щодо суми заборгованості за тілом кредиту 7999,80 грн, що відповідачем було укладено 6 додаткових угод на отримання додаткових коштів. У відповідності до умов договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно позичальником при укладанні договору. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по вищевказаних кредитних справ, які були передані первісними кредиторами до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладених договорів факторингу (а.с. 59-72). 21 липня 2023 року до суду надійшли заперечення представника відповідача, в яких зазначено, що надана до позовної заяви копія договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з [PERSON] № 350214396 від 06.01.2021 не підписана одноразовим ідентифікатором споживача, інших доказів не надано. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором, є тільки в Графіку розрахунків Додатку №1 до договору, інших доказів не надано. Доказів передання (договорів, актів передачі ) боргу відповідача від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не надано. Позивач зазначає, що між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01(без зазначення дати його укладання, що унеможливлює визначення дати виникнення відповідних правовідносин), відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 350214396. Відповідно до п. 1.7 Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року «… оригінали документів, що стосуються заборгованостей…підлягають передачі Первісним кредитором Клієнту на умовах Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р.». Крім того у відповідності до вимог ст. 1082 ЦК України, позивачем не надані докази письмового повідомлення відповідача про відступлення права грошової вимоги від первісного кредитора - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до фактора - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а також від фактора - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до нового фактора - Позивача. У відповідності до вимог ст. 1083 ЦК України позивачем не надано належним чином засвідченої копії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», що унеможливлює визначення правомірності наступного переходу боргу і стягнення його з відповідача позивачем (а.с. 96-98). 10 серпня 2023 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача, у яких представник зазначив, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників, яким, зокрема, є [PERSON] (а.с. 100-102). У судове засідання 23.08.2023 представник позивача не з`явився, 22.06.2023 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 43). Відповідач та її представник у судове засідання 23.08.2023 не з`явилися, 23.08.2023 від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечують (а.с. 141). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 06 січня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено договір № 350214396 (далі - Договір) (а.с. 6-8). Відповідно до п. 1.1. Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Кредит надається строком на 30 днів (п. 1.2. Договору). За користування кредитом сплачуються проценти у розмірі 175,20 процентів річних, що становить 0,48% від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.4). Згідно з п. 1.7. Договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 835,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує. що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця:www.moneyveo.ua (пункт 4.1 договору). Відповідно до положень п. 4.2. Договору, строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п. 1.7.2. Договору є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ст. 625 ЦК України (пункт 4.3 договору). Згідно з п. 4.4. Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між сторонами договору в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Також, між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] були укладені додаткові угоди до договору № 350214396 від 06.01.2021: 09 січня 2023 року, 17 січня 2023 року, 23 січня 2023 року, 25 січня 2023 року, 30 січня 2023 року та 13 лютого 2023 року (а.с. 9, 74, 75, 76, 77, 78, 79). Згідно зазначених угод сторони дійшли згоди про збільшення кредиту на загальну суму 6000,00 грн. Також, до позову було додано паспорт споживчого кредиту до договору № 350214396 від 06.01.2021 та графіки розрахунків (а.с. 5, звор. а.с. 8, звор. а.с. 9, звор. а.с. 74-79). Згідно платіжних доручень від 06.01.2021, 09.01.2021, 17.01.2021, 23.01.2021, 25.01.2021, 30.01.2021 та 13.02.2021, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало [PERSON] грошові кошти на загальну суму 8000,00 грн (а.с. 105-108). Зазначені докази надійшли до суду через підсистему «Електронниий суд» та скріплені кваліфікованим електронним підписом. Згідно розрахунків заборгованості, у [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» у розмірі 30974,64 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 7999,12 грн, та заборгованості за процентами - 22975,52 грн (а.с. 104, 109-110). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги, яким, зокрема, є [PERSON] (а.с. 128, 136-137). Згідно з п. 1.3. договору факторингу, право вимоги - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Також, 31.12.2020 була підписана додаткова угода № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с. 129-135). У подальшому 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги, яким, зокрема, є [PERSON] (а.с. 10-11, 12). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. У свою чергу відповідачем не доведено того, що він сплачував заборгованість за договором позики первісному чи новому кредитору. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц. У порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2 ст. 1046 ЦК). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що 06.01.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений договір позики відповідно до чинного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача у відзиві на позов, оскільки дослідженими судом доказами підтверджуються обставини, зазначені в позові. Так, судом було встановлено, що між сторонами було укладено договір шляхом підписання електронним підписом, належними доказами підтверджено розмір заборгованості по тілу кредиту та надано розрахунок заборгованості, проведений ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Також суд не приймає посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду від 09.01.2020 у справі №643/5521/19, оскільки обставини справи вказаної справи не є релевантними даній. Так у постанові від 09.01.2020 у справі №643/5521/19 Верховний Суд дійшов наступних висновків: «встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту». Водночас у цій справі відповідачем було підписано кредитний договір, який містить домовленості сторін про сплату відсотків, про що зазначалося вище. Проте суд погоджується з тим, що Паспорт споживчого кредиту та Правила не можуть бути невід`ємною частиною, оскільки позивачем не було доведено належними та допустимими доказами підписання відповідачем Правил та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання його електронного цифрового підпису. Тим більше, що суду не доведено того, що розміщені на сайті кредитодавця:www.moneyveo.ua Правила є тими, з якими мав ознайомитися відповідач. В той же час суд вже звертав увагу на ту обставину, що у Договорі, укладеному між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», було зазначено розмір процентів за користування кредиту. Також, суд не приймає до уваги доводи заперечень, наданих представником відповідача, оскільки суду були надані докази щодо передання боргу відповідача від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Щодо неповідомлення відповідача про відступлення прав вимоги, суд вище зазначив, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту, що узгоджується з позицією Верховного Суду. Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ті обставини, що не було надано належним чином засвідченої копії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», оскільки зазначені докази надійшли до суду через підсистему «Електронний суд» та скріплені кваліфікованим електронним підписом, що засвідчує відповідність поданих документів їх оригіналам. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у відповідача утворилась заборгованість за договором № 350214396 від 06.01.2021 в розмірі 30974,64 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 7999,12 грн, та заборгованості за процентами - 22975,52 грн. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості для спростування доводів, на які посилається позивач. Зокрема, судом встановлено, що дослідженими доказами підтверджується факт відступлення прав вимоги за договором № 350214396 від 06.01.2021 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому від ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 30974,64 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 7999,12 грн, та заборгованості за процентами - 22975,52 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції про сплату судового збору № 37668 від 19.05.2023 встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн (а.с. 1). Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 2684,00 грн на користь позивача. На підставі викладеного та,

Outcome: approved