Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

В квітні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини біля матері та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 29.10.2012 року було розірвано. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Наразі дитина проживає з позивачем та знаходиться на її вихованні. Батько участі у вихованні дитини не приймає ніякої. Претензій щодо проживання дитини з позивачем у батька не має з його слів. Крім того, позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , придбали власне житло, а тому у зв`язку з новим місцем проживання, позивач не може виписати свою дочку з будинку її батьків, та зареєструвати у нове житло без згоди батька. На її неодноразові прохання до відповідача надати згоду на реєстрацію дитини у її житло ніяких результатів не дало, у зв`язку з чим вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява в якій позов визнає, справу слухати у його відсутності. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати у його відсутності, щодо винесення рішення цілком покладається на думку суду, крім того надав висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини [PERSON] .. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від12.06.2009, №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В підготовчому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як, відповідно до висновку від 03.08.2023 року №15 органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини [PERSON] , вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] .. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved