Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 23 червня 2021 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Вказує, що спільних дітей з відповідачкою не мають, між ними було припинено будь-які шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Окрім цього, зазначає, що збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам, а тому примирення є неможливим. Враховуючи вищевикладене, просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив такий задоволити. Вказав, що на даний момент проживає за адресою: [ADDRESS] , відтак просить проводити рогляд справи у Франківському районному суді м.Львова. Відповідач також подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позов визнала та просила такий задоволити. Вказала, що нею не заперечується проведення розгляду справи у Франківському районному суді м.Львова. Оскільки відповідач визнала, пред`явлений до неї позов і визнання відповідає позову, не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.06.2021 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено відповідний актовий запис №567, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2021 року. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved