Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

13 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до Московського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , третя особа- Служба у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що 16 серпня 2014 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 977. 02 червня 2016 року рішенням Хорольського районного суду Полтавської області шлюб був розірваний, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно. Судом було встановлено, що малолітня донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. На сьогоднішній день ситуація з проживанням та матеріальним забезпеченням дитини не змінилась. Донька [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її повному фінансовому забезпеченні. Крім того позивачка одноосібно здійснює догляд за дитиною, займається її фізичним, духовним та культурним вихованням. В свою чергу [PERSON] майже з самого народження дитини мешкав окремо. Крім того, на сьогоднішній час відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті аліментів. Як видно з довідки Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків від 07 травня 2019 року станом на 01 травня 2019 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 64774,24 гривні за період з 02.05.2016 року по 01.05.2019 року. Окрім невиконання своїх обов`язків по сплаті аліментів по рішенню суду, відповідач не бере жодної участі і у додаткових витратах, які необхідні для нормального утримання дитини. Крім цього відповідач не проявляє заінтересованості до своєї дитини, внаслідок чого не бере жодної участі в її вихованні, не займається її фізичним, духовним та культурним вихованням. Прохала позбавити [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ,батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] . По справі було відкрито провадження. 13 березня 2020 року до суду надійшов відзвив від [PERSON] , в якому останній прохає відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, винної поведінки в його діях немає, свідомого нехтування своїми обов`язками по відношенню до доньки, також . Матеріальну допомогу на утримання своєї доньки він також надавав, життям дитини теж цікавився. Підстави для позбавлення його батьківських прав відсутні. 26 березня 2020 року від представника позивача- адвоката А.Е.Дробахи надійшла відповідь на відзвив, в якому останній зазначає про те, що всі позиція відповідача, що викладена у відзиві, побудована на надуманих самим відповідачем фактам, нічим не підтверджується. З моменту народження дитини і до цього часу, відповідач являється лише біологічним батьком дитини. Участі у житті дитини не приймав і не приймає. Відповідачем не сплачуються кошти на утримання дитини, які стягуються в примусовому порядку. Жодної квитанції про перерахування коштів на утримання доньки та на підтвердження слів про матеріальне забезпечення дитини, відповідачем до суду не надано. Лише через тривалий проміжок часу, після відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів у примусовому порядку, заборгованість по аліментах відповідачем була погашена. На виконання розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 Київ № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану зміненно територіальну підсудність судових справ підсудних Московському районному суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави, тому цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа- Служба у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради про позбавлення батьківських прав було направлено до Октябрського районного суду м. Полтави для розгляду за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа- Служба у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради про позбавлення батьківських прав розподілено на суддю Г.В. Андрієнко, із присвоєнням номеру провадження-2/554/5820/2023. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2023 року прийнято до свого провадження дану справу. Представник позивача- адвокат А.Е.Дробаха надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Від представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської радинадійшла заява, в якій останні зазначають, що при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до доньки [PERSON] , 2015 р.н. служба у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради покладається на розсуд суду та просить справу розглядати без участі представника у зв`язку із виробничою необхідністю. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 16 серпня 2014 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 977. 02 червня 2016 року рішенням Хорольського районного суду Полтавської області шлюб був розірваний, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно. Судом було встановлено, що малолітня донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. На сьогоднішній день ситуація з проживанням та матеріальним забезпеченням дитини не змінилась. Донька [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її повному фінансовому забезпеченні. Крім того позивачка одноосібно здійснює догляд за дитиною, займається її фізичним, духовним та культурним вихованням. В свою чергу [PERSON] майже з самого народження дитини мешкав окремо. Крім того, на сьогоднішній час відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті аліментів. Як видно з довідки Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків від 07 травня 2019 року станом на 01 травня 2019 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 64774,24 гривні за період з 02.05.2016 року по 01.05.2019 року. Окрім невиконання своїх обов`язків по сплаті аліментів по рішенню суду, відповідач не бере жодної участі і у додаткових витратах, які необхідні для нормального утримання дитини. Крім цього відповідач не проявляє заінтересованості до своєї дитини, внаслідок чого не бере жодної участі в її вихованні, не займається її фізичним, духовним та культурним вихованням. Вказане підтверджується наступними доказами:відповіддю з Амбулаторії загальної практики - сімейної медицини, села Ковалі Хорольського району Полтавської області , в якій зазначено, що за час перебування [PERSON] під наглядом в амбулаторії з 24 липня 2017 року батько - [PERSON] до амбулаторії не приходив, не цікавився станом здоров`я своєї дочки і взагалі жодного разу самостійно не з`являвся, в тому числі до медпрацівників по телефону чи будь - яким іншим способом; у відповіді на адвокатський запит Дошкільний навчальний заклад «Теремок» с. Ковалі Новоаврамівської сільської ради Хорльського району Полтавської області зазначено, що за час перебування [PERSON] в дошкільному навчальному закладі відповідач стосовно виховання, навчання, поведінки чи з іншого приводу не звертався. Крім того зазначено, що [PERSON] не приходив до дитячого садка, не телефонував, не цікавився перебуванням дитини в садочку жодним чином. В матеріалах справи міститься висновок комісії з питань захисту прав дитини Хорольської районної державної адміністрації про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] , [INFO] по відношенню до його малолітньої доньки- [PERSON] , [INFO] та про доцільність позбавлення його батьківських прав, складений 28.11.2019 р., в якому зазначено про те, що батько неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, комісії з питань захисту прав дитини Хорольської районної державної адміністрації вважає за доцільне затвердити висновок про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та про доцільність позбавлення його батьківських прав. Вказані вище обставини свідчать про небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до сина, приймати участь у його житті , матеріально його забезпечувати, а тому існує необхідність позбавити його батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд дійшов висновку, що [PERSON] без поважних на те причин, участі у житті доньки- [PERSON] , [INFO] не приймає, та не проявляє щодо неї батьківського піклування, матеріально її не утримує. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у намірі відповідача займатися вихованням доньки, судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що відповідач намагається виконувати батьківські обов`язки, та виявляв бажання приймати участь у її житті та розвитку. Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав призводить до ряду правових наслідків, зокрема, до втрати особистих немайнових прав щодо дитини, втрати інших права, заснованих на спорідненості з дитиною. Виходячи з наведеного, а також враховуючи фактичне не бажання батька піклуватися про свою доньку суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам дитини і є доцільним. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітньої доньки- [PERSON] , [INFO] не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача підлягає також стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved