Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався, що він є власником автомобіля Ford Fiesta, держаний номер [NUMBER] .12.08.2022 року о 14:00 годині його автомобіль потрапив у ДТП внаслідок якого автомобіль отримав значні механічні пошкодження. У вказаній ДТП винним визнано [PERSON] , який під час цієї пригоди керував автомобілем «Lada 212140» державний номер [NUMBER] не дотримався вимог п.12.1, 13.1\~ПДР\~і останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст.124 КУпАП. За висновком авто товарознавчого дослідження за фактом аварійних пошкоджень автомобіля, вартість відновлювального ремонту складає 238050,18грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 238050,18 грн, моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн, витрати на авто товарознавче дослідження в розмірі 4500 грн, витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3454,10 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00 грн. Рух справи у суді. Ухвалою від 18.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позиція учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Суду пояснив, що 12.08.2022 року о 14:00 годині в м. Добропілля по проспекту Перемоги. [PERSON] , керуючи транспортним засобом Lada 212140 державний номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечну швидкість та інтервал, допустив наїзд на припаркований автомобіль Ford Fiesta державнй номерний знак [NUMBER] що належить [PERSON] , внаслідок чого транспортний засіб Ford Fiesta державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Зазначив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 238050,18 грн. Також вказав, що на даний час відновлення автомобіля не відбулось через відсутність коштів у позивача. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Lada 212140 державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП не була застрахована. Позивач також не мав діючого полісу цивільно-правової відповідальності на дату ДТП. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик за місцем реєстрації. Відзиву чи будь-яких клопотань, заяв від відповідача на адресу суду не надходило. На підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач є таким, якому вручена судова повістка. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Встановлені судом обставини та факти. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорту [NUMBER] (а.с.14). Згідно постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2022 року (а.с.11), яка набрала чинності 30.08.2022 року, 12.08.2022 року о 14-00 годині водій [PERSON] , в м. Добропілля по проспекту Перемоги, керуючи транспортним засобом Lada 212140 номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечну швидкість та інтервал, що спричинило до зіткнення з авто Ford Fiesta номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за\~ст.\~124\~КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч.4\~ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, факт вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і його вина не підлягає доказуванню. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.12) транспортний засіб Ford Fiesta державнй номерний знак [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Ford Fiesta державнй номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП не була застрахована. Судом встановлено, що [PERSON] керував автомобілем Lada 212140 номерний знак [NUMBER] , який на праві власності належить засновнику ТОВ «ТОП-ОІЛ» [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Володіння вказаним автомобілем з боку [PERSON] було правомірним, оскільки останній в момент ДТП мав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Lada 212140 номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність на момент настання дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, що підтверджується перевіркою чинності полісу внутрішнього страхування ( а.с. 48). Даних, які б свідчили про те, що [PERSON] шкоду, завдану ДТП було відшкодовано [PERSON] , тобто особі яка правомірно володіла і керувала транспортним засобом Ford Fiesta державнй номерний знак [NUMBER] , в момент ДТП, судом не встановлено. \~ \~ \~ \~Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 018 від 23.08.2022 року (а.с.26-31), проведеного на підставі заяви [PERSON] від 17.08.2022 року, експертом встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Ford Fiesta державнй номерний знак [NUMBER] , на момент проведення дослідження, становить 139214,40 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 238050,18 грн. \~ \~ \~ \~Зазначене також підтверджується ремонтною калькуляцією № 018 від 17.08.2022 року (а.с.37-39), фотоіллюстрацією до дослідження № 018 від 17.08.2022 року (а.с.32-36). \~ \~ \~ \~Доказів, які б вказували на інший розмір матеріального збитку та відновлюваного ремонту вказаного автомобілю, відповідачем в судовому засіданні надано не було. \~ \~ \~ \~Крім того, з матеріалів справи (а.с.23) вбачається, що позивач, в порядку досудового врегулювання спору, направляв відповідачу претензію з вимогою щодо сплати суми вартості відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 238050,18 грн, однак, останній жодних дій щодо сплати збитків не вчинив. Застосоване судом законодавство та мотиви суду. Згідно положень ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті\~ 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 5 вказаної статті передбачає, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі постанова Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166\~ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі\~Закон) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу(ст.6 Закону). Відповідно до ст.6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/180065/15-ц сформульовано правовий висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (пункт 35 цієї постанови). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому\~цим\~Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22 Закону). Згідно з ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст.29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи наведене, оскільки в судовому засіданні встановлені: факт дорожньо-транспортної події за участю сторін та вина відповідача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу), що підтверджується постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2022 року (справа 227\\1060\\22) факт відсутності як у позивача, так і у відповідача на момент ДТП полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується інформацією на сайті МТСБУ (Моторного транспортного страхового бюро України) https://policy-web.mtsbu.ua/ вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача Ford Fiesta номерний знак [NUMBER] в сумі 238050,18 грн, що підтверджується висновком експерта Дегтяр В.О. № 018 від 23.08.2022 року, який виготовлений на замовлення [PERSON] (вказаний висновок відповідачем не оспорювався. Сумнівів у правильності вказаного висновку експерта у суду не має), суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням автомобіля в сумі 238050,18 грн підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про те чи заподіяно позивачу моральну шкоду та визначаючи її розмір суд виходить з такого. Відповідно до ч.3\~ст. 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням, інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. 9\~Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4\~Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди), зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 25.05.2001р. № 5 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» остаточне рішення щодо розміру відшкодування моральної шкоди приймає суд. При визначенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен враховувати в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як зазначено в Постанові КЦС ВС у справі № 447/2015/16-ц від 02.10.2019 року наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Звертаючись до суду з вимогами до відповідача про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка трапилась 12.08.2022 року позивач зазначає, що внаслідок ДТП, яка трапилась з вини саме [PERSON] йому були заподіяні фізичні та душевні страждання, які виразились в позбавленні його можливості на тривалий час реалізовувати свої потреби без належного йому автомобіля, неможливості його використання за призначенням у зв`язку з його пошкодженням, що викликало стан пригнічення. Крім того зазначав, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому були спричинені моральні страждання, які полягали у моральних стражданням з приводу пошкодження належного майна, а також душевних страждань перенесених під час ДТП. Суд вважає, що позов в частині відшкодування позивачу моральної шкоди підлягає задоволенню, оскільки останньому дійсно була заподіяна така шкода, яка полягає у моральних стражданнях з приводу пошкодження належного майна, а також душевних страждань перенесених під час ДТП і розмір заявленої позивачем моральної шкоди є обґрунтованим та справедливим і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 10 тисяч гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved