Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача в якому просить стягнути із останнього заборгованість за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування від 02 серпня 2016 року у розмірі 38111,43 грн та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.08.2016 відповідачем подано до позивача заяву-анкету на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування, у які погоджено умови кредитування та графік платежів, надано споживчий кредиту у розмірі 14800,00 грн, строком на 80 місяців, розмір процентної ставки - 46,80% річних. Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 1054, 1055 Цивільного кодексу України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. 30 червня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання з викликом осіб, що беруть участь у справі. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 02 серпня 2016 року відповідачем подано до позивача заяву-анкету на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування (далі - договір), у які погоджено умови кредитування та графік платежів, надано споживчий кредиту у розмірі 14800,00 грн у безготівковій формі для оплати товару та/або робіт та/або послуг, строком на 80 місяців, розмір процентної ставки - 0,0001 % в пільговий період, реальна річна процентна ставка 46,80 %, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 50 % річних. Згідно з договору відповідачу відкрито поточний рахунок у позивача № [NUMBER] . У зв`язку із виникненням заборгованості за вказаним договором, банк звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно з ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Положення щодо сплати процентів міститься у додатку до договору, що є невід`ємною його частиною. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до умов договору банк має право вимагати від клієнта (відповідача) дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав (п. 1.23 договору). Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором станом 01 лютого 2023 року заборгованість складає у розмірі 38111,43 грн, з яких: 24129,61 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 13981,82 грн - прострочена заборгованість по процентам. Будь-яких заперечень із сторони відповідача щодо розміру заборгованості суду не подано, такий розрахунок є чинним, а відтак приймається судом до уваги. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за цим договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять у розмірі 30078,75 грн. Щодо розподілу судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов наступного. Із матеріалів справи убачається, що 05 грудня 2022 року між позивачем та адвокатом Прохоренко В. П. укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 051222. Представництво інтересів позивача у суді адвокат здійснював на підставі довіреності від 05.12.2022, яка містить у матеріалах справи. У позовній заяві позивач наводить попередній розрахунок понесення судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу домовому у розмірі 6000,00 грн. Відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає про те, що відповідно до укладеного договору позивач сплачує адвокату гонорар за наданні послуги, який визначається за домовленістю сторін та становить 1500,00 грн. Копія договору міститься у матеріалах справи. Сторони погодили, за кожне судове рішення на користь банку клієнт сплачує адвокату гонорар успіху, який встановлюється у розмірі 3000,00 грн (п. 3.2 договору). Адвокатом надані наступні правові послуги: проведення зустрічі із клієнтом, ознайомлення із документами, надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення даної справи - 2,0 годин, вартість 3000,00 грн; складання позовної заяви, формування пакету документів для подання до суду позовної заяви та додатків до неї, відправлення рекомендованим листом через засоби поштового зв`язку - - 2,0 годин, вартість 3000,00 грн. Дані обставини підтверджено актом від 19.06.2023 № 01/53 до договору від 05.12.2022. На підтвердження понесення позивач витрат на професійну правничу допомогу за гонорар за наданні послуги до суду подано платіжне доручення від 19.06.2023 № 3402. Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved