Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

[PERSON] зацікавлена особа, [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить суд: - встановити факт в тому, що [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2023 року за актовим записом №6 6 від 28.02.2023 року), є батьком [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.12.2020 року за актовим записом № 191 від 24.12.2020 року. Короткий зміст та обґрунтування заяви Починаючи з 2019 році заявниця та [PERSON] , [INFO] почали проживати разом однією сім?єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Вони проживали разом в будинку за адресою: [ADDRESS] . Вели спільне господарство, були пов?язані спільним побутом, тобто становили сім?ю в розумінні ст. 3 Сімейного Кодексу України. При цьому ні заявниці, ні [PERSON] не перебували в шлюбі між собою та в будь-якому іншому шлюбі. Під час проживання разом з [PERSON] однією сім?єю без реєстрації шлюбу, навесні 2020 року заявниця завагітніла. Під час вагітності вона перебувала на обліку у КП «Тарутинська центральна лікарня», а [PERSON] разом з заявницею здавав відповідні аналізи та донорську кров у цій установі. [INFO] заявниця народила дитину - сина [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.12.2020 р. за актовим записом № 191 від 24.12.2020 року), батьком якої є [PERSON] . Запис про батька у Книзі реєстрації народжень було проведено у відповідності до положень ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, а саме, прізвище батька дитини вказане за прізвищем матері - [PERSON] , а ім?я та по-батькові батька дитини записані за вказівкою заявниці як « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Після народження дитини, сім`я проживала разом. [PERSON] утримував, піклувався та виховував свого сина [PERSON] , приділяв йому значну частину свого життя. Заявниця зазначає, що вони разом з [PERSON] виховували спільну дитину, він завжди визнавав [PERSON] за сина, а той його - за батька. Костянтин служив у Збройних Силах України, брав участь у бойових діях та загинув [INFO] під час бойових дій у м. Бахмут Донецької області, виконуючі свій конституційний обов?язок із захисту Батьківщини (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2023 року за актовим записом № 66 від 28.02.2023 року). Після загибелі [PERSON] його малолітній син [PERSON] має право на отримання частини одноразової грошової допомоги, яка на період воєнного стану виплачується сім?ям загиблих військовослужбовцям Збройних Сил України у відповідності до п.2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року. Також син [PERSON] має право на отримання пенсії у зв?язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 ЗУ «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування». Окрім того [PERSON] має право на спадкування після смерті батька. Але для оформлення вказаних державних виплат та оформлення спадкових після смерті [PERSON] необхідно надати документ, що підтверджує батьківство померлого [PERSON] відносно [PERSON] . В даному випадку, враховуючи, що запис про батька [PERSON] у Книзі реєстрації народжень було проведено у відповідності до положень ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, таким документом може бути лише рішення суду про встановлення факту батьківства, або отримане на його підставі свідоцтво про народження. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2023 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні заявниця не з`явилась, однак надала до суду заяву в якій підтримали заявлені вимоги та просили її задовольнити, посилаючись на обставини які зазначені в заяві. Також просила суд розглядати справу без її участі. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не заперечувала проти задоволення заяви. В судове засідання зацікавлена особа [PERSON] не з`явився, але надав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність та проти задоволення заяви не заперечував. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннямист.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідност.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що з 2019 року заявниця [PERSON] з померлим [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. Від спільного сумісного проживання [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 грудня 2012 року, видане Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса, актовий запис № 191. Заявниця зазначає, що на момент реєстрації народження сина [PERSON] вчасно не звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області з відповідною заявою про реєстрацію народження сина, а тому відомості про народження дитини були внесені зі слів заявниці відповідності дост.135 СК України. Судом встановлено, що сержант [PERSON] служив у Збройних Силах України, брав участь у бойових діях та загинув [INFO] під час бойових дій у м. Бахмут Донецької області, виконуючі свій конституційний обов?язок із захисту Батьківщини, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2023 року за актовим записом № 66 від 28.02.2023 року. Заявниця вказує, що за життя померлий [PERSON] неодноразово збирався зареєструвати своє батьківство щодо спільного сина [PERSON] , проте через ряд життєвих факторів постійно відкладав вказане на іншу дату, більш того померлий [PERSON] ніколи не ставив під сумнів своє батьківство стосовно спільної з заявницею дитини, так і у самої дитини жодного разу не виникало сумнівів вважати інакше. Стосунки між померлим і сином були завжди приязні, теплі та дружні, померлий на протязі всього свого життя дбав про сина, допомагав йому як матеріально так і порадами, тобто всі його дій були направленні на забезпечення дитини всім необхідним для її нормального зростання та проживання, аби виключити з її життя всі негативні фактори які можуть пригнічувати або утискати її. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є батьком загиблого [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02.02.2000 року. 16.08.2023 року [PERSON] надав до суду заяву в якій підтвердив обставити викладені [PERSON] в заяві про встановлення факту батьківства та наполягав на задоволені її заяви оскільки його внуком є [PERSON] , батьком якого дійсно був його син [PERSON] , [INFO] . 16.02.2023 року [PERSON] , яка є рідною сестрою заявниці, надала до канцелярії суду її письмові пояснення по вказаній справи та просила суд взяти їх до уваги. В своїх поясненнях [PERSON] підтверджує обставити, які викладені заявницею в її заяві та вказує, що [PERSON] разом з [PERSON] починаючи з 2019 року і по день смерті [PERSON] , проживала разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, [INFO] у них народився спільний син [PERSON] . Заявниця звернулась до суду з зазначеною заявою, оскільки після загибелі [PERSON] його малолітній син [PERSON] має право на отримання частини одноразової грошової допомоги, яка на період воєнного стану виплачується сім?ям загиблих військовослужбовцям Збройних Сил України у відповідності до п.2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року. Крім того, син має право на отримання пенсії у зв?язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 ЗУ «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування». Окрім того [PERSON] , має право на спадкування після смерті батька. Але для оформлення вказаних державних виплат та оформлення спадкових після смерті [PERSON] необхідно надати документ, що підтверджує батьківство померлого [PERSON] відносно [PERSON] . Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбаченістаттями125, 130 СК України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно дост.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч.2ст.128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved