Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович, Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з вимогою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М., 10 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 7005, щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у розмірі 22018,25 гривень та стягнення з відповідача судових витрат. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7005, відповідно до якого з позивача стягується на користь відповідача заборгованість в розмірі 22018,25 гривні. На підставі даного виконавчого напису, державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яровим Віталієм Михайловичем 09 липня 2021 року відкрите виконавче провадження № 66036257. 13 липня 2021 року, в рамках виконавчого провадження № 66036257, були винесені постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанова про арешт майна боржника. 26 липня 2021 року та 26 листопада 2021 року, в рамках цього ж виконавчого провадження, були винесені постанова про арешт коштів боржника та, відповідно, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вказану інформацію позивач отримав з мобільного застосунку «Дія» та з Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі АСВП). З огляду на викладене позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням норм діючого законодавства. Зокрема, будь яких повідомлень від відповідача не надходило; відповідач попередньо з жодними вимогами до нього не звертався, суми заборгованості не пред`являв, обґрунтувань не надавав, погашення не вимагав. Вказані порушення зі сторони відповідача позбавили можливості позивача виконати вимоги відповідача або оскаржити їх, що не може свідчити про безспірність суми пред`явленої до стягнення. Таким чином, на думку позивача, приватний нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню на підставі виконавчого напису, тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. 3. Представник відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач разом з позовною заявою надав клопотання про витребування доказів від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенка Євгенія Михайловича. (а.с. 4-5) 5. Разом з позовною заявою позивач надав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. (а.с. 6-9) 6. Позивач у судове засідання не з`явився, але представник надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності. (а.с. 35-37) 7. 10 квітня 2023 року на електронну адресу суду, без накладення електронного цифрового підпису, від представника відповідача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді. (а.с. 46) 8. 10 квітня 2023 року на електронну адресу суду, без накладення електронного цифрового підпису, від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК України). (зворотній а.с. 46) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 9. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2022 року, цивільну справу № 496/350/22, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. (а.с. 20) 10. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 24 січня 2022 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з проведення підготовчого судового засідання та визначено відповідачу строк для подання відзиву, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів. (а.с. 21-22) 11. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 24 січня 2022 року заяву позивача про забезпечення позову повернуто заявнику в зв`язку з недодержанням вимог, встановлених ст. 151 ЦПК України та роз`яснення про можливість повторного звернення після усунення умов, що стали підставою для її повернення. (а.с. 23-25) 12. У зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів, судом був направлений лист до Управління нотаріату Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с. 40) 13. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 18 квітня 2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті на 31 серпня 2023 року. (а.с. 49-50) 14. Верховний Суд у своїй постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 15. Судом на підставі ч. 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 16. Судом встановлено, що 09 липня 2021 року заступником начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яровим В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66036257 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М. 10 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7005, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 22018,25 гривень. (а.с. 12) 17. 13 липня 2021 року заступником начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яровим В.М., в рамках виконавчого провадження № 66036257, винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. (а.с. 13) 18. 13 липня 2021 року заступником начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яровим В.М., в рамках виконавчого провадження № 66036257, винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] , [INFO] . (а.с. 14) 19. 26 липня 2021 року заступником начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яровим В.М., в рамках виконавчого провадження № 66036257, винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] , [INFO] . (а.с. 15) 20. 26 листопада 2021 року заступником начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яровим В.М., в рамках виконавчого провадження № 66036257, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] , [INFO] . (а.с. 16) V. Оцінка Суду. 21. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 22. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 23. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 24. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. 25. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. 26. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 27. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. 28. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 29. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 30. Так, згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передбачену або повернення майна. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 31. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. 32. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. 33. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. 34. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. 35. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 36. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 37. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. 38. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. 39. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. 40. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). 41. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. 42. Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. 43. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 44. Також, стосовно клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді та заяви представника відповідача про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК України) суд дійшов наступного висновку. 45. Статтею 58 ЦПК України\~передбачено, що сторона, третя особа, а також особа якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесу особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 46. Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. 47. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. 48. Відповідно до п. 3 ст. 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. 49. У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки. 50. Згідно з ч. 1 ст. 92 ЦК України - юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. 51. Статтею 39 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»\~визначено, що виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є «директор», якщо статутом не передбачена інша назва. Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад. Назвою колегіального виконавчого органу є «дирекція», а його голови - «генеральний директор», якщо статутом не передбачені інші назви. Одноосібний виконавчий орган товариства або голова колегіального виконавчого органу товариства може діяти від імені товариства без довіреності. Статут товариства може передбачати можливість кожного або окремих членів колегіального виконавчого органу діяти від імені товариства без довіреності або можливість усіх чи окремих членів виконавчого органу вчиняти дії від імені товариства без довіреності виключно разом. 52. Директор, у разі вчинення правочину юридичною особою, виступає в такому разі не як фізична особа, а як орган юридичної особи, тобто є її частиною. На це звернув увагу Касаційний цивільний суд у постанові від 27.04.2022 року № 761/1062/21. У постанові ВС від 16.02.2022 року у справі № 554/7761/20 зроблено висновок, що: «дієздатністю юридичної особи, як і особи фізичної, є її здатність набувати для себе цивільні права та здійснювати їх, а також набувати та виконувати цивільні обов`язки. Одна якщо для фізичної особи це є природними діями, які вона виконує власне сама, то юридична особа в силу того, що вона є штучним утворенням, невидимим, невідчутним на дотик і таким, що існує лише у вимірі правової дійсності, набуває прав та обов`язків через, зокрема, свої органи управління. 53. Отже, процесуальний документ може бути поданий та/або підписаний як безпосередньо особою, яка подає заяву, так і її представником. У разі, якщо із заявою звертається керівник юридичної особи (директор) повноваження останнього підтверджуються статутом, протоколом загальних зборів засновників (учасників), наказом про призначення на посаду та випискою з Єдиного державного реєстру фізичних та юридичних осіб підприємців. Такий перелік документів підтверджує 2 факти: особа дійсно є керівником юридичної особи, і в неї відсутні обмеження повноважень щодо представництва у суді. 54. З матеріалів справи вбачається, що вищезазначені клопотання та заява від імені ТОВ «Фінпром маркет» підписано директором Яворським Р.І. На підтвердження своїх повноважень [PERSON] до вищезазначених клопотання та заяви не долучив копії протоколу загальних зборів засновників (учасників) про обрання його директором, наказу про призначення на посаду, статуту, виписки з Єдиного державного реєстру фізичних та юридичних осіб підприємців з даними, які є актуальними на момент подачі клопотання про врегулювання спору за участю судді та заяви про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК України). 55. Окрім цього відповідно ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», вказано, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис, накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. 56. Відповідно ст. 8 \~Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. 57. Відповідно до п. 8.2.8 Положення про порядок використання ресурсів локальної обчислювальної мережі в Державній судовій адміністрації України, територіальних управліннях Державної судової адміністрації України, місцевих та апеляційних судах загальної юрисдикції, офіційні документи, що вкладаються до електронного листа-повідомлення, за умови впровадження електронного цифрового підпису, обов`язково підписуються з використанням посиленого сертифіката відкритого ключа після внесення реєстраційних дати та номера особою, що реєструє та відправляє лист. 58. Вищевикладене позбавляє суд можливості перевірити повноваження заявника та врахувати при розгляді справи вищевказані документи. 59. На підставі вище викладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а також нотаріусом не було належним чином дотримано і самого порядку вчинення виконавчого напису, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 60. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 61. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 7010-9995-8415-9069 (а.с. 17) та квитанції № 0621-7764-3834-4766 (а.с. 18) від 18.10.2022 року позивачем було сплачено 992,40 гривень судового збору за подання позовної заяви та 496,20 гривень за подання заяви про забезпечення позову, відповідно, всього 1488,60 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved