Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем є батьками народженого сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Богородчанського районного суду від 02.10.2017 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн щомісяця до досягнення сином повноліття. На даний час значно змінилася цінова політика у державі, дитина готується йти до школи, через що потребує більшого матеріального забезпечення, однак розмір аліментів, який визначений для відповідача, не може забезпечити її потреби. Оскільки, з часу призначення аліментів змінився прожитковий мінімум для дітей, збільшився рівень доходу відповідача, а визначений рішенням суду розмір аліментів не забезпечує дитині належний рівень життя та навчання, то просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі по 4000 грн щомісяця. Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав, викладених у позові, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач є молодим працездатним чоловіком, перебуває у складі Збройних сил України, де отримує достойну грошову винагороду, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти у запропонованому нею розмірі. Зазначила, що незважаючи на те, що вона самостійно доглядає за їхньою малолітньою дитиною, вона працює, однак розмір її доходів не може забезпечити дитину усім необхідним. Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданому клопотанні просив зупинити провадження у справі, оскільки він проходить службу в Збройних Силах України. Ухвалою Богородчанського районного суду від 03.08.2023 року, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати відповідно до ч.5 ст.259 ЦПК України, у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім і проживає з матір`ю. Рішенням Богородчанського районного суду від 02 жовтня 2017 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення повноліття. Відповідно до інформації Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 22.08.2023 року (а.с.42-45) дохід відповідача за період з липня 2022 року по липень 2023 року становить 600090,19 грн. Відповідно до інформації Військової частини [NUMBER] від 28.08.2023 року (а.с.47-48) розмір грошового забезпечення військовослужбовця [PERSON] за період з липня 2022 року по липень 2023 року становить 576577,12 грн. Отже середньомісячний дохід відповідача протягом останніх 12 місяців становить близько 50000 грн. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. За правилами ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Статтею 8 вказаного Закону передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України та вказані роз`яснення, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів за вимогою матері дитини може бути вирішено питання про збільшення розміру аліментів. З огляду на наведені положення закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача протягом останнього року покращився матеріальний стан і розмір його доходу свідчить про можливість надавати більшу матеріальну допомогу синові ніж визначено у рішенні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2017 року суду. Згідно зі ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Тому судом у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження відмовлено, оскільки це суперечить інтересам дитини та порушує її право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що розмір аліментів, встановлений рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02.10.2017 року слід змінити та стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 4000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у новому розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного, ст. 180, 181, 183, 192 СК України,

Outcome: approved