Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

У лютому 2023 року представник позивачки звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області померла матір позивача - [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки. 25.01.2023 року позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Вважає, що строк пропустила з поважних причин, оскільки з початком повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України вчасно заяву нотаріусу подати було неможливо; у зв`язку з евакуацією міста припинили свою роботи нотаріуси, в інше місто позивачка не виїжджала. Просить визначити їй додатковий строк достатній для прийняття спадщини. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали. Представник відповідача Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області, до судового засідання не з`явися, надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив винести на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. [INFO] у м. Слов`янську Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.11.2021 року Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків). Факт родинних зв`язків між позивачкою [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 13.07.2022 року серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.09.1991 року. Як вбачається з заповіту від 07.06.2014 року, посвідченого секретарем виконкому Маяківської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі № 168 [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] все її майно, яке їй належить та буде належати на момент смерті. [PERSON] подала нотаріусу Краматорського районного нотаріального округу Паращук О.А. заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , про що до матеріалів справи додано відповідну заяву від 25.01.2023 року. Приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Паращук О.А. своєю постановою від 25.01.2023 року відмовила позивачці в заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв`язку із пропуском строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. З відповіді приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу від 20.04.2023 № 118/02-14 вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, інші особи, крім позивачки, з заявою про прийняття спадщини не звертались. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка у визначений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не звернувся, але бажає прийняти спадщину, відсутня його письмова заява про відмову в прийнятті спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що позивачка через розпочату 24.02.2022 року повномасштабну військову агресію Російської Федерації проти України не мала можливості виїхати з міста та звернутися до нотаріуса, що, на думку суду, обґрунтовано позбавило останню можливості вчасно звернутися до нотаріуса та оформити спадкові права. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] , ніхто із інших спадкоємців до нотаріуса не звертався, спадкова справа не заводилась, що підтверджується відомостями, наданими нотаріусом, всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також урахування норм європейського законодавства по правах людини, дозволяють суду задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved