Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

виклад позицій позивача та відповідача: 19 квітня 2023 року позивач Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (далі - ПрАТ «Тернопільгаз») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 року № 815 видано ліцензію Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. Шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу між ПрАТ «Тернопільгаз», як Оператором газорозподільних систем (далі - Оператор ГРМ), та відповідачкою [PERSON] , як побутовим споживачем, 27 липня 2020 року укладено Договір розподілу природного газу на підставі типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498 (далі - Договір). Після укладення договору відповідачу, як споживачу присвоєно персональний ЕІС-код 56ХМ31G55405367Р. Відповідно до заяви-приєднання об`єктом споживача, якому надаються послуги з розподілу природного є житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На об`єкті відповідача встановлено лічильники газу МЕТRIХ, G-4, заводський № 011334 та МЕТRIХ, G-4, заводський № 018868. Об`єкт [PERSON] віднесено до 16 групи споживання, а саме абоненти, що використовують газ для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготування їжі та/або підігрів води ) з опалювальною площею від 100 до 250 м. кв. включно. Опалювальна площа об`єкта 160,7 м. На підставі Договору ПрАТ «Тернопільгаз» надає послуги з розподілу природного газу відповідачу [PERSON] та членам її сім`ї, для забезпечення природним газом побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості. Одним із обов`язків, які покладені на споживача є забезпечення своєчасної та повної оплати послуг Постачальника згідно з умовами Договору (п. 6.2 Договору). Проте, [PERSON] не виконала вказаного обов`язку щодо оплати за надані послуги з розподілу природного газу, тим самим допустила виникнення заборгованості у розмірі 7203,39 грн (сім тисяч двісті три гривні тридцять дев`ять копійок). Так як відповідач частково оплатила 1100 грн за надані послуги, то позивачем 20 липня 2023 року зменшено розмір позовних вимог, згідно яких позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 6103,39 грн (шість тисяч сто три гривні тридцять дев`ять копійок) та судові витрати - сплачений судовий збір. Відповідач [PERSON] 03.05.2023 подала зустрічний позов до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про захист прав споживачів - скасування нарахованої заборгованості за розподіл природного газу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, від30.09.2015 року № 2500 були опубліковані в офіційних друкованих ЗМІ 01.12.2015 року, від 30.09.2015 року № 2496 - 27.11.2015 року та набрали чинності з моменту їх публікації. Однак, умови Типових договорів та правил зазначених договорів, тобто, і зміст самих постанов, застосовано набагато раніше. Наслідком такого застосування стало те, що її, як споживача обманом втягнуто у договірні відносини без можливості подати заперечення на умови договорів постачання та розподілу природного газу шляхом сплати квитанції за надані послуги Вказує на шахрайство зі сторони ПрАТ «Тернопільгаз» під наданням послуги з розподілу природного газу та нарахування їй заборгованості в сумі 7203 грн 39 коп, зокрема, введення її як споживача в оману з метою незаконного заволодіння її коштами під виглядом наданої послуги з розподілу природного газу. Зокрема, вказує, що газоподібне паливо за фізико-хімічними показниками та своєю природою не є природним газом, а згідно публічної інформації щодо видів діяльності компанії основним видом діяльності ПрАТ «Тернопільгаз» відповідно до КВЕД, клас 35.22 - розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи. Вважає, що ІІрАТ «Тернопільгаз» здійснює розподіл газоподібного палива, а з неї вимагає сплатити за розподіл природного газу, що є різними товарними одиницями. Об`єкти газової інфраструктури призначені виключно для розподілу природного газу, що не включає розподіл газоподібного палива. Таким чином, нарахування ПрАТ «Тернопільгаз», ЄДРПОУ 03353503, заборгованості в сумі 7203 грн 39 коп за розподіл природного газу, насправді є нарахуванням заборгованості за розподіл газоподібного палива, що не передбачено умовами Типового договору постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500. Зазначає, що ПрАТ «Тернопільгаз» по газопостачанню та газифікації незаконно використав її особовий рахунок іншої компанії за оплату за свою послугу, так як відповідно до законодавства, послуга з постачання та послуга розподілу природного газу - абсолютно окремі послуги, що надаються окремими суб`єктами господарювання. Крім цього, вважає, що типовий договір порушує права споживача, не відповідає законодавству Українита є нікчемним, так як в нього внесено зміни вісьма постановами НКРЕКП № 1437 від 27.12.2017; № 691 від 12.07.2018; № 2080 від 07.10.2019; № 1469 від 29.07.2020; № 2033 від 06.11.2020; № 1909 від 29.10.2021; № 2188 від 17.11.2021; № 416 від 03.05.2022, які не надавалися до Міністерства юстиції України на реєстрацію та не внесені до Єдиного реєстру нормативно-правових актів, що є обов`язковим відповідно ст. 117 Конституції України. Звертає увагу суду, що Постановою Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року (справа №826/15733/15) прийнято рішення, що всі нормативно-правові акти НКРЕКП (утвореного Указом Президента України) підлягають реєстрації в Міністерстві юстиції України, експертизі НПА на відповідність положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського Суду з прав людини та опублікуванню в бюлетені «Офіційний вісник України». 09 червня 2022 року, Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/2098/19, Провадження № 11-325апп21 винесла Постанову, в якій зазначила, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними. Просить суд, так як ПрАТ «Тернопільгаз» безпідставно нарахував їй заборгованість за послуги з розподілу природного газу, посилаючись на Постанови НКРЕКП № 2461 від 16.12.2020, № 130 від 30.01.2021 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПрАТ «Тернопільгаз», які не зареєстровані у Міністерстві юстиції України, скасувати нараховану постачальником ПрАТ «Тернопільгаз», ЄДРПОУ 03353503, заборгованість за розподіл природного газу у сумі 7203 грн 39 коп, що нараховано до сплати відповідачу - позивачу [PERSON] , ІПН: [NUMBER] . Позивач - відповідач 16.05.2023 подав відзив на зустрічний позов, в якому не визнає пред`явлені до нього позовної вимоги та заперечує щодо обставин викладених у зустрічній позовній заяві про захист прав споживача [PERSON] , які вважає необґрунтованими, безпідставними, тому просить відмовити в задоволені зустрічної позовної заяви [PERSON] в повному обсязі, апозовні вимоги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу та судового збору задовольнити. У відповіді на зустрічний позов відповідач - позивач [PERSON] наполягає на порушенні її права як споживача, так як договірні відносини між юридичними особами та громадянами - фізичними особами, в Україні регулюються Цивільним та Господарським Кодексами, які не може змінювати НКРЕКП, яка не є органом центральної влади, а тому типові публічні договори, які одночасно є договорами приєднання та такими, що укладаються з урахуванням вимог (тобто підміняються), а не згідно вимог статей Цивільного Кодексу України, так як Закон - Кодекс, має більшу юридичну силу ніж постанова НКРЕКП, тому вважає Типовий договір розподілу природного газу, на який посилається ПрАТ «Тернопільгаз» - сумнівним та нікчемним та таким, таким, що не відповідає вимогам Директиви Європейського Парламенту і Ради 2011/83/ЄС від 25 жовтня 2011 року про права споживачів. Зазначає, що ПрАТ «Тернопільгаз» не надав суду жодного доказу, що у його власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації в межах села Озерна, Тернопільської області перебуває газорозподільна система, володіючи якою ПрАТ «Тернопільгаз» надавав [PERSON] послуги з розподілу природного газу, а також, що вона підключена на законних підставах до належної ПрАТ «Тернопільгаз» газорозподільної системи. Село Озерна Тернопільської області увійшло в Тернопільський район з 17 липня 2020 року, до того село Озерна було Зборівського району. Ліцензію ПрАТ «Тернопільгаз» № 815 видано та оприлюднено на офіційному веб-сайті Регулятора: 20.06.2017, в якій вказано перелік населених пунктів, на території яких ПрАТ «Тернопільгаз» може здійснювати свою діяльність, в цьому переліку такого населеного пункту як село Озерна Зборівського району не зазначається. Вважає, що позивач - відповідач уклав договір сам з собою і не має до споживача [PERSON] жодного відношення, так як незаконно - без її згоди ПрАТ «Тернопільгаз» використав її персональні дані - особовий рахунок споживача іншої компанії на оплату за свою послугу, так як послуга з постачання та послуга розподілу природного газу - окремі послуги, що надаються окремими суб`єктами господарювання. Оскільки постачанням та розподілом газу займаються дві різні компанії, споживачі мають два різні особові рахунки для кожної з них, оскільки згідно закону, використання особового рахунку іншої компанії є протиправним. Звертає увагу суду, що позивачем - відповідачем ПрАТ «Тернопільгаз» не надано доказів про укладення із нею Договору розподілу природного газу, тому що вона такий договір не підписувала, а також у неї не було законних підстав для звернення до оператора ГРМ із заявою про припинення послуг з розподілу природного газу на об`єкт за адресою: [ADDRESS] . Будь яких доказів позивач - відповідач про існування такого товариства - ПрАТ «Тернопільгаз» та якими мережами, газорозподільними системами і на підставі чого він володіє суду не надав. При нарахуванні їй заборгованості ПрАТ «Тернопільгаз», посилався на постанови НКРЕКП - органу, який визнаний неконституційним, тому просила суд задоволити вимоги зустрічного позову, так як нею наведено достатньо аргументів для задоволення її позовних вимог про скасування нарахованої їй заборгованості, та відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за надані послуги [PERSON] з розподілу природного газу. У запереченнях від 31.05.2023 щодо обставин викладених у відповіді на відзив на зустрічний позов позивач відповідач спростовує аргументи відповідача - позивача [PERSON] , зазначає, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 року № 815, видано ліцензію Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПрАТ «Тернопільгаз». Газорозподільна система в тому числі села Озерна, експлуатуються ПрАТ «Тернопільгаз», згідно Договору експлуатації газорозподільних систем або їх складових № 240517/27-Тн-ГРМ від 24 травня 2017 року. Відповідно до Додатку №1 до Договору від 14.03.2013 року № 31/30 Переліку майна, право експлуатації на яке надається оператору газорозподільної системи: газопроводи високого тиску с. Озерна (п. 3770-3775, 3777, 3794, 3804, 3805) газопровід середнього тиску с. Озерна (п. 3840, 3869, 3895) та газопровід низького тиску с. Озерна (п. 3982, 3985-3989, 3992, 3996, 3999-4011, 4044-4046) та споруди на газопроводах включено до газорозподільних систем, які експлуатуються ПрАТ «Тернопільгаз». Зазначає, що на виконання вимог гл. 5 розділу III Кодексу газорозподільних систем Споживачем між [PERSON] та ПрАТ «Тернопільгаз» підписано акт № 405367 розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності від 27.07.2020 року, у якому визначено межу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін місцем приєднання (врізка) газопроводу - вводу до розподільного газопроводу. Повідомляє, що встановлена форма, зміст та порядок укладення Договору розподілу природного газу за типовою формою, яка затверджена постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, згідно вимог чинного законодавства не визнана судом незаконною. Звертає увагу суду, що [PERSON] не надано належних та допустимих доказів, яким правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послу, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визнано неконституційним. Так як, у частині перевірки на відповідність Конституції України (конституційність) абзацу другого частини третьої статті 5, частини другої статті 6, пункту 1 частини другої статті 7, абзацу другого частини сьомої статті 8, пункту 3 частини другої статті 9, частин першої, другої, третьої статті 11, частин другої, третьої, четвертої статті 12, статті 13, пунктів 2, 7 частини четвертої, частини шостої статті 14 Закону № 1540 та Закону № 1540 в цілому Конституційний Суд України Ухвалою від 4 квітня 2017 року № 4-у/2017 відмовив у відкритті конституційного провадження у справі. Роз`яснює, що ПрАТ «Тернопільгаз» для ведення обліку розрахунків з [PERSON] використовує бухгалтерський (особовий) рахунок [NUMBER] , на якому відображаються всі фінансово-кредитні операції з Позивачем за зустрічним позовом та є документом аналітичного обліку. Вважає, що так як відповідач - позивач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її права як споживача, тому у задоволенні зустрічного позову про скасування нарахованої постачальником ПрАТ «Тернопільгаз» заборгованості за розподіл природного газу просить суд відмовити та задоволити позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача - позивача [PERSON] за надані послуги з розподілу природного газу та судових витрат. Відповідач - позивач [PERSON] 19.06.2023 року подала заперечення, в яких не визнає пред`явлені до неї позовні вимоги ПрАТ «Тернопільгаз» за обставин викладених в зустрічній позовній заяві про захист прав споживачів - скасування нарахованої заборгованості за розподіл природного газу та відповіді на відзив на зустрічний позов. Судовий розгляд. Представник позивача - відповідача в суді позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, відзиві на зустрічний позов, запереченнях та надала пояснення, відповідно до обставин, якими їх обґрунтовувала. Просила суд задоволити позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача - позивача [PERSON] за надані послуги з розподілу природного газу та стягнути з судові витрати. Так як відповідач - позивач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її права як споживача, тому у задоволенні зустрічного позову про скасування нарахованої постачальником ПрАТ «Тернопільгаз» заборгованості за розподіл природного газу просила відмовити. Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. 19 квітня 2023 року ухвалою судді Зборівського районного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 03 травня 2023 року до Зборівського районного суду Тернопільської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про захист прав споживачів - скасування нарахованої заборгованості за розподіл природного газу 08 травня 2023 року ухвалою судді Зборівського районного суду Тернопільської області прийнято зустрічний позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про захист прав споживачів - скасування нарахованої заборгованості за розподіл природного газу та об`єднано в одне провадження з позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Постановлено перейти до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження та замінити засідання по суті підготовчим. 16.05.2023 представником позивача - відповідача подано відзив на зустрічну позовну заяву. 30.05.2023 року відповідачем - позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив на зустрічний позов. 31.05.2023 року від представника позивача - відповідача поступили заперечення. 19.06.2023 року від відповідача - позивача [PERSON] поступили заперечення та клопотання про розгляд справи за її відсутності. 20.07.2023 року представник позивача - відповідача подав заяву про зменшення позовних вимог. Ухвалою суду від 20.07.2023 закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті о 09.45 год 10.08.2023 року. Відповідач - позивач [PERSON] 31.07.2023 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача - позивача [PERSON] . Досліджені докази. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 року № 815 видано ліцензію Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», який є позивачем - відповідачем по справі, на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. Шляхом підписання заяви - приєднання до умов договору розподілу природного газу між ПрАТ «Тернопільгаз», як Оператором газорозподільних систем, та [PERSON] , яка є відповідачем по справі, як побутовим споживачем, 27 липня 2020 року укладено Договір розподілу природного газу на підставі типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498. Відповідачу після укладення договору присвоєно персональний ЕІС-код 56ХМ31G55405367Р. Відповідно до заяви-приєднання об`єктом споживача, якому надаються послуги з розподілу природного є житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . На об`єкті відповідача встановлено лічильники газу МЕТRIХ, G-4, заводський № 011334 та МЕТRIХ, G-4, заводський № 018868. Об`єкт [PERSON] віднесено до 16 групи споживання, а саме абоненти, що використовують газ для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготування їжі та/або підігрів води ) з опалювальною площею від 100 до 250 м. кв. включно. Опалювальна площа об`єкта 160,7 м. На підставі Договору ПрАТ «Тернопільгаз» надає послуги з розподілу природного газу Відповідачу та членам її сім`ї, для забезпечення природним газом побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості. Відповідно п. 1.2 розділу І Типового договору розподілу природного газу його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем. За умовами п. 2.1 розділу II Типового договору розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов`язаний надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити їх вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Постановою НКРЕКП від 16.12.2020 року № 2461 з 1 січня 2021 року встановлено тариф для ПрАТ «Тернопільгаз» на послуги з розподілу природного газу у розмірі 2,17 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,604 грн. (з врахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 30.01.2021 року № 130 внесено зміни до Постанови НКРЕКП від 16.12.2020 року № 2461 щодо тарифу та передбачено з 01.02.2021 року для ПрАТ «Тернопільгаз» тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 1,79 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,148 грн. (з врахуванням ПДВ). Даний тариф діяв до кінця грудня 2021 року. Для розрахунку річної замовленої потужності на 2021 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року. Одним із обов`язків, які покладені на споживача є забезпечення своєчасної та повної оплати послуг Постачальника згідно з умовами Договору (п. 6.2 Договору). Проте, [PERSON] не виконала вказаного обов`язку щодо оплати за надані послуги з розподілу природного газу, тим самим допустила виникнення заборгованості у розмірі 7203,39 грн (сім тисяч двісті три гривні тридцять дев`ять копійок). Так як відповідач частково оплатила 1100 грн за надані послуги, то позивачем 20 липня 2023 року зменшено розмір позовних вимог, згідно яких заборгованість [PERSON] за надані послуги з розподілу природного газу становить 6103,39 грн (шість тисяч сто три гривні тридцять дев`ять копійок). Газорозподільна система в тому числі села Озерна, експлуатуються ПрАТ «Тернопільгаз» згідно Договору експлуатації газорозподільних систем або їх складових № 240517/27-Тн-ГРМ від 24 травня 2017 року. Пунктами 1, 3 Договору № 240517/27-Тн-ГРМ від 24 травня 2017 року передбачено, що предметом цього договору є надання оператору в експлуатацію газорозподільних систем або їх складових (далі-майно) за переліком за формою згідно з додатком 1, до яких підключені (приєднані) інші газові мережі. Право на експлуатацію майна в оператора виникає з дати підписання сторонами цього договору. Відповідно до Додатку №1 до Договору від 14.03.2013 року № 31/30 Переліку майна, право експлуатації на яке надається оператору газорозподільної системи: газопроводи високого тиску с. Озерна (п. 3770-3775, 3777, 3794, 3804, 3805) газопровід середнього тиску с. Озерна (п. 3840, 3869, 3895) та газопровід низького тиску с. Озерна (п. 3982, 3985-3989, 3992, 3996, 3999-4011, 4044-4046) та споруди на газопроводах включено до газорозподільних систем, які експлуатуються ПрАТ «Тернопільгаз» (копія витягу додаються). Оператор має право використовувати майно, надане йому в експлуатацію, відповідно до мети та в обсязі, що визначені цим договором (п.п. 1 п. 19 Договору № 240517/27-Тн-ГРМ від 24 травня 2017 року). Враховуючи викладене вище, ПрАТ «Тернопільгаз» проводить господарську діяльність з розподілу природного газу на території населеного пункту села Озерна.На виконання вимог гл. 5 розділу III Кодексу газорозподільних систем споживачем між [PERSON] та ПрАТ «Тернопільгаз» підписано акт № 405367 розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності від 27.07.2020 року, у якому визначено межу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін місцем приєднання (врізка) газопроводу - вводу до розподільного газопроводу. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 1 Закону України від 09.04.2015 року №329-УІІІ «Про ринок природного газу» визначено суб`єктів ринку природного газу, а саме: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Господарська діяльність на ринку природного газу, пов`язана з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, провадиться за умови отримання відповідної ліцензії (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про ринок природного газу»). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 року № 815 видано ліцензію Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та розподілу природного газу «Тернопільгаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (розміщена на офіційному сайті Регулятора https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vidachu-litsenzii-na-rozpodil-prirodnogo-gazu-pat-temopilgaz). Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»). Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про ринок природного газу» Оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу. На виконання вимог чинного законодавства ПрАТ «Тернопільгаз» здійснює діяльність виключно з розподілу природного газу, а тому усі обставини та обґрунтування у зустрічному позові [PERSON] щодо постачання природного газу є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ПрАТ «Тернопільгаз» не здійснює постачання природного газу. Частиною 1 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно- правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем затверджений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Пунктом 7 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п. 5. глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно абзаців 2-4 п. 6.6 Типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. Відповідно до абз. 2 п. 6.7. Типового договору розподілу природного газу встановлено, що у разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. За нормами статей 526, 629 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-ІV (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором ( ст. 903 ЦК України). Пунктом 7 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п. 5. глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Абзацом 1 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу .природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п. З глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Відповідно до ч. 1, 2, 5, 6 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. 1.2 Типового договору розподілу природного газу, його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України від 09.04.2015 року № 3219 .«Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Враховуючи викладене вище, чинним законодавством встановлено форму, зміст та порядок укладення Договору розподілу природного газу за типовою формою затвердженою постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, окрім цього вищевказана постанова не визнана судом незаконною. Щодо твердження [PERSON] про те, що ПрАТ «Тернопільгаз», посилаючись на постанови НКРЕКП, органу, який визнаний неконституційним, діє всупереч Конституції України, то [PERSON] не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів, яким правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послу, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визнано неконституційним. В частині перевірки на відповідність Конституції України (конституційність) абзацу другого частини третьої статті 5, частини другої статті 6, пункту 1 частини другої статті 7, абзацу другого частини сьомої статті 8, пункту 3 частини другої статті 9, частин першої, другої, третьої статті 11, частин другої, третьої, четвертої статті 12, статті 13, пунктів 2, 7 частини четвертої, частини шостої статті 14 Закону № 1540 та Закону № 1540 в цілому Конституційний Суд України Ухвалою від 4 квітня 2017 року № 4-у/2017 відмовив у відкритті конституційного провадження у справі. Особовий рахунок - це бухгалтерський рахунок для ведення обліку розрахунків з фізичними та юридичними особами, на якому відображаються всі фінансово-кредитні операції з певним клієнтом, є документом аналітичного обліку. ПрАТ «Тернопільгаз» для ведення обліку розрахунків з [PERSON] використовує бухгалтерський (особовий) рахунок [NUMBER] , на якому відображаються всі фінансово-кредитні операції з нею. Відповідно до п.п. 1 п. 2 гл. 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ на підставі укладеного договору розподілу природного газу присвоює споживачу (у тому числі побутовому споживачу) персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та в установленому законодавством порядку передає його Оператору ГТС для можливості ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни постачальника. ЕІС-код (Energy Identification Code) - персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (за необхідності), присвоєний Оператором газорозподільної системи в установленому цим Кодексом порядку (п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, п. 1.4 розділу І Типового договору розподілу природного газу). Відповідно вказаної норми на ПрАТ «Тернопільгаз», як Оператора ГРМ, покладено обов`язок присвоєння споживачу (у тому числі побутовому споживачу) персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу. На виконання вимог п. 1.4 розділу II Типового договору розподілу природного газу, на підставі укладеного договору ПрАТ «Тернопільгаз» надає [PERSON] послуги з розподілу природного газу, яка включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. За умовами п. 2.1 розділу II Типового договору розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов`язаний надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити їх вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Згідно абзаців 2-4 п. 6.6 Типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань, щодо своєчасної оплати за надані ПрАТ «Тернопільгаз» послуги з розподілу природного газу у [PERSON] наявна заборгованість, яка заявлена до стягнення. Позивач (за зустрічним позовом) помилково трактує те, що ПрАТ «Тернопільгаз» не може здійснювати розподіл природного газу оскільки основним видом економічної діяльності ПрАТ «Тернопільгаз» КВЕД 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи. Основним видом економічної діяльності ПрАТ «Тернопільгаз», як статистичну інформацію визначено КВЕД 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи. Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року N 457 відповідно до Закону України «Про стандартизації» та на виконання Плану національної стандартизації затверджено національний класифікатор України з наданням чинності з 1 січня 2011 р. ДК 009:2010 Класифікація видів економічної діяльності. Відповідно до розділу II ДК 009:2010 Класифікація видів економічної діяльності КВЕД - це статистичний інструмент для впорядкування економічної інформації. Класифікація не завжди відповідає всім потребам користувачів за межами статистичної системи, у зв`язку з чим можуть виникнути суперечності стосовно юридичного використання коду КВЕД. Слід мати на увазі, що код виду діяльності не створює прав чи обов`язків для підприємств і організацій, не спричинює жодних правових наслідків. Код виду діяльності не обов`язково достатній критерій для виконання умов, передбачених нормативними актами. У застосуванні нормативних актів чи контрактів код виду діяльності - це припущення, а не доказ. Враховуючи викладене вище, основним видом економічної діяльності ПрАТ «Тернопільгаз», як статистичною інформацією визначено КВЕД 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи, який не створює прав чи обов`язків для підприємств і організацій, не спричинює жодних правових наслідків, а тому ПрАТ «Тернопільгаз» на законних підставах надає послуги з розподілу природного газу. Щодо позиції [PERSON] про безпідставне нарахування їй заборгованості за послуги з розподілу природного газу, у зв`язку з тим, що Постанови НКРЕКП № 2461 від 16.12.2020 року, № 130 від 30.01.2021 року «Про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу для ПрАТ «Тернопільгаз» не зареєстровані у Міністерстві юстиції України посилаючись на лист від 28 грудня 2021 року, є передчасними, оскільки рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою (ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»). Абзацом першим частини шостої статті 14 Закону України від 22 вересня 2016 року № 1540-УІІІ«Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Що підтверджує лист Міністерстві юстиції України від 28 грудня 2021 року (абзац 2). Посилання [PERSON] на постанову Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 826/15733/15 є безпідставним, оскільки в даній Постанові врегульовано правовідносини, які діяли до прийняття Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», яким законодавцем прямо передбачено відсутність необхідності державної реєстрації Міністерством юстиції України рішень НКРЕКП, що повністю нівелює посилання у вище зазначеному рішенні на Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затверджене постановою КМУ від 28.12.1992 №731 та Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджене указом Президента України від 10.09.2014 № 715/2014. Відповідно до пункту 1 Положення про державну реєстрацію нормативно- правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 № 731, державна реєстрація нормативно- правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, які виступають суб`єктами нормотворення, здійснюється відповідно до Указу Президента України від 3 жовтня 1992 року № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно- правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та цього Положення. В Указі Президента України від 3 жовтня 1992 року N 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» зазначено, що Законом України від 22 вересня 2016 року № 1540-УІІІ встановлено, що рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом ( ч. 2 ст. 16 ЦК України). Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача - відповідача ПрАТ «Тернопільгаз» є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки відповідач - позивач [PERSON] приєдналася до умов Договору розподілу природного газу та повинна виконувати вимоги Договору щодо своєчасної та повної оплати послуги розподілу природного газу. Нею не надано доказів, які спростовують цей факт. Відповідачкою - позивачкою, як споживачем порушено умови Договору з позивачем - відповідачем щодо своєчасної та повної оплати за розподіл спожитого газу, а тому позов щодо стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 6103,39 грн (шість тисяч сто три гривні тридцять дев`ять копійок) підлягає задоволенню. Так як, відповідач - позивач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її права як споживача, тому у задоволенні зустрічного позову про скасування нарахованої постачальником ПрАТ «Тернопільгаз» заборгованості за розподіл природного газу слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача - позивача [PERSON] .

Outcome: approved