Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

05.06.2023 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги між ними немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. На даний момент сторони спільного господарства не ведуть та разом не проживають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, між ними немає. Інших майнових спорів між ними також немає. Примирення та збереження шлюбу неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та інтересам позиваки; розвиватися в умовах свободи та гідності, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд шлюбу розірвати. 06.06.2023 року винесено ухвалу про залишення позову без руху. Позивачці надано десятиденний строк для з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків. 24.07.2023 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Вислухавши позивачку, відповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з такого. 23 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 320, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] . Від спільного проживання та шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини виданого Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 28.10.2016 року серії [NUMBER] . Із позовної заяви та пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що подружні відносини фактично перестали існувати, втрачено почуття любові, взаємоповаги один до одного, відсутнє взаємопорозуміння, подальше спільне проживання між ними є неможливим, сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що відносини, які склалися між подружжям, вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливим, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище [PERSON] . Враховуючи відсутність заяв позивачки судові витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved