Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним\~ право власності за набувальною давністю на будинок [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що в конці літа 2006 року йому стало відомо, що жителька\~ с. Височанське Тарутинського району Одеської області [PERSON] у зв`язку з переїздом на нове місце проживання вирішила продати свій житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Дізнавшись про це, він вирішив його купити, тож звернувся до [PERSON] і, домовившись з нею про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, 02 вересня 2006 року у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] сплатив їй повну вартість будинку в сумі 1600 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.09.2006 року, за яким 100 доларів США\~ дорівнювало 505,0000 гривен, складало 8080,00 гривень. На підтвердження правочину [PERSON] надала йому розписку, яка також була засвідчена підписами свідків [PERSON] та [PERSON] .. У зв`язку з тим, що отримання документів, які посвідчують право власності на зазначений житлової будинок [PERSON] знаходилося в процесі оформлення, ми не могли\~ вчинити правочин у письмовій формі та нотаріальне його посвідчити. Незабаром після цього [PERSON] переїхала на нове місце проживання, і отримавши документи, які посвідчували її право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] передала їх мені, але пославшись на хворобу відмовилася здійснювати подальші дії щодо переоформлення належного їй на праві приватної власності житлового будинку згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Височанської сільської ради 09.10.2006 року. [INFO] [PERSON] померла, що взагалі стало перешкодою для оформлення переходу прав на житло з додержанням необхідних для чинності правочину вимог. Разом з тим, з часу досягнення з [PERSON] домовленості про купівлю-продажу будинку та передачі їй грошових коштів 02.09.2006 року і по теперішній час він разом з дружиною та дітьми постійно мешкає в ньому та несе витрати по його утриманню. З того часу він доглядає за будинком, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонти, веде домашнє господарство та сплачує комунальні послуги.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Також, він доглядає та утримує в належному стані присадибну ділянку на якій розташований житловий будинок. Однак, належним чином оформити свої права на зазначений будинок позивач не має змоги. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом. Позивач в судове\~ засідання не з`явився, на розгляд суду від представника позивача\~ надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області у судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшла заява від представника відповідача, в якій він зазначив, що згоден з позовними вимогами позивача та просить розглянути справу без його\~ участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті\~ ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~\~ З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Височанської сільської ради 09.10.2006 року, згідно якого [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Також, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССВ № 843902 від 30.10.2006 року, виданого Тарутинським районним бюро технічної інвентаризації за [PERSON] зареєстровано на праві приватної власності будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Крім цього, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно серії ССІ № 929308, виданого Тарутинським районним бюро технічної інвентаризації 23.05.2008 року за [PERSON] зареєстровано на праві приватної власності будинок за адресою: [ADDRESS] , який відчужується за заявою власника (а.с. 15). 02 вересня 2006 року у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] позивач [PERSON] сплатив [PERSON] \~ повну вартість будинку в сумі 1600 доларів США (а.с. 16). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом про смерть №661 від 11.08.2017 року (а.с. 71). Згідно довідки, виданої Височанським старостинським округом Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №145 від 26.04.2023 року у будинку [ADDRESS] мешкає з 2006 року по теперішній час [PERSON] разом зі своєю сім`єю (а.с.9). З копії з погосподарського обліку форми №1 з особистого рахунку № [NUMBER] про список членів домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , відповідного до якого головою зазначеного домогосподарства є [PERSON] , а\~ членами його родини - дружина та троє дітей (а.с. 17-20). Таким чином, на даний час позивач добросовісно, відкрито та безперервно майже 17 років володіє даним нерухомим майном. Зазначені обставини також підтверджуються наступним: договором від 17.09.2010 року між [PERSON] та Тарутинським РЕМ про користуванню електроенергією споживачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-22); договором від 23.12.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Одесагаз» про надання населенню послуг з газопостачання споживачу за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-24); договором від 01.01.2017 року між [PERSON] та КП «Висачанське 2» про надання населенню послуг з водопостачання споживачу за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що вони добре знали померлу [PERSON] та добре знають [PERSON] , а також їм відомо про те, що у 2006 року [PERSON] продала [PERSON] належний їй на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та 02 вересня 2006 року у їх присутності була складена розписка відповідно до якої [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в еквіваленті 1600 доларів США, що засвідчено їх\~ підписами. З цього часу [PERSON] та його сім`я розпоряджаються та користуються даним будинком (а.с. 26, 29).\~ 31 травня 2023 року позивач звернувся до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області із заявою про передачу йому у власність за набувальною давністю зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, але позивачу було відмовлено на тій підставі, що у органу\~ місцевого самоврядування не має таких повноважень, та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинству (а.с. 54). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти,\~ користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій ст.344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. № 24-150/0/4-13 « Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав ». Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Також, зазначеною постановою роз`яснено порядок застосування норм, передбачених статтею 344 ЦК України, а саме: пунктом 9\~ передбачено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК; пунктом 11 передбачено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК); пунктом 13 передбачено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади; рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Тобто, судом встановлено, що правочин обома сторонами повністю виконаний, оскільки позивач придбала вказаний вище житловий будинок у свою власність у третьої особи, виконавши взяті на себе зобов`язання, а\~ третя особа виконала зобов`язання по передачі будинку позивачу. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу будинку, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України. З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту добросовісного, законного та відкритого\~ заволодіння ним вказаним житловим будинком. Однак, оскільки судом було встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] спадкова справа не заводилась (а.с. 62), тож саме Бородінська селищна рада Болградського району Одеської області є\~ належним відповідачем по справі. Таким чином, беручі до уваги наявні докази, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] добросовісно, законно та відкрито заволодів спірним майном, а саме житловим будинком [ADDRESS] та безперервно, відкрито володіє ним вже більше десяти років. З огляду на вищевказане, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин суд прийшов до висновку, що існують підстави для визнання за позивачем права власності в порядку набувальної давності на зазначений житловий будинок, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved