Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] та [PERSON] подали до Миколаївського районного суду Львівської області позов до Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області, третя особа Новороздільська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] ., батько [PERSON] помер [INFO] .Після смерті померлої залишилось спадкове майно,а саме: квартира, яка знаходиться, за адресою: [ADDRESS] . Як з`ясувалось пізніше, їхня мати [PERSON] 11.11.2011 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Новороздвльської державної контори, зареєстрований в реєстрі за №4325, згідно з яким заповіла: 1/4 частку від належних їй 2/3 часток квартири за [ADDRESS] .- дочці [PERSON] ; 3/4 частки від належних їй 2/3 часток квартири за [ADDRESS] .- дочці [PERSON] ; Все інше майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповідає- дочкам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача позивачам не було відомо про існування вищевказаного заповіту. При посвідченні заповіту вони не були присутні, оскільки проживають на значній відстані від померлої. Мати про заповіт не повідомляла, і про існування такого не могли знати. Про заповіт дізналася лише 01.06.2023, під час прибирання квартири. Інших спадкоємців немає. З врахуванням наведеного позов просять задоволити. Процесуальнії дії Ухвалою суду від 22.06.2023 у справі відкрито провадження і призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження на 19.07.2023 об 14 год 30 хв. Відповідачу визначено строк для подання відзиву, заперечень. В судовому засіданні 19.07.2023 позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримують і просять задоволити. На адресу суду 28.07.2023 надійшло клопотання від Новороздільської міської ради про розгляд справи у її відсутності, заперечень проти задоволення позивних вимог не має. Новороздільська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подала до суду заяву від 27.06.2023 про розгляд справи у її відсутності, заперечень проти задоволення позивних вимог не має. На адресу суду надійшло клопотання від [PERSON] про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову повністю. [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову повністю. Ухвалою суду від 16.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 17.10.1966 та серії [NUMBER] від 19.05.1971(а.с. 8,12). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.10.1966 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , згідно якого після укладення шлюбу змінено прізвище на « [PERSON] »(а.с.9). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.09.1993, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.05.2002, виданим Новороздільським відділом РАГС Миколаївського району Львівської області [INFO] в м.Перечин Перечинського району Закарпатсько області помер [PERSON] (а.с.16). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Новороздільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] в м.Новий Розділ Стрийського району Львівської області померла [PERSON] (а.с.15). Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Новороздільської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №4325 , складеного 11.11.2011 [PERSON] , за яким на випадок своєї смерті заповіла : 1/4 частку від належних їй 2/3 часток квартири за [ADDRESS] .- дочці [PERSON] ; 3/4 частки від належних їй 2/3 часток квартири за [ADDRESS] .- дочці [PERSON] ; Все інше майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповідає - дочкам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Цей заповіт складено та підписано у двох примірниках,що мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається у Новороздільській державній нотаріальній конторі за адресою : Львівська область, м.Новий Розділ, пр.Шевченка, 16, а інший видається заповідачу - [PERSON] ( а.с.14). Постановою Новороздільської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №317/02-14 від 13.06.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.17). Постановою Новороздільської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №318/02-14 від 13.06.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.18). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, нормами статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 1169 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Вимогами частини 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів частини 1 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з положеннями частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Постановою ВСУ Першої судової палати Касаційного цивільного суду №292/564/22 від 14.06.2023 зазначено, оскільки позивач не знала про заповіт, а нотаріус про заповіт її не повідомив, тому Верховний Суд не погоджується з висновками судів про те, що незнання про наявність заповіту не перешкоджало позивачці реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом, проте вона цього не зробила при відсутності поважних причин, які би перешкоджали подачі відповідної заяви до нотаріуса, оскільки нотаріус на порушення Закону України «Про нотаріат», пункту 2.2 глави 9, пунктів 2.2 і 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 не вчинив дій для розшуку спадкоємця, зокрема й засобами публічного оголошення або повідомлення у пресі, якщо йому не було відомо місце проживання місце проживання або місце роботи спадкоємця. Отже, закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивачки [PERSON] , [PERSON] були необізнані про наявність заповіту, складеного на їх користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, тому причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини є поважними, що відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] , [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved