Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач 02.02.2023 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 225999,96 грн ., суми індексації аліментів у розмірі 2355,01 грн., посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з 25.04.2019 року і до 31.08.2020 р. Постановою Одеського апеляційного суду від 03.05.2022 року по справі №522/7294/19 - рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2021 року змінено в частині періоду сплати аліментів, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з 25.04.2019 року і до 30.06.2023 року або до закінчення навчання. З приводу виконання вказаного рішення у Другому Приморському ВДВС у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 69146232 від 02.06.2022 року та ВП № 60885821 про стягнення додаткових витрат на утримання [PERSON] у розмірі 9110, 00 гривень. На виклики державного виконавця відповідач не реагує, про що свідчить ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року про розшук відповідача, за поданням державного виконавця. Позивачка звертає увагу, що відповідач є моряком за фахом та має відкриті банківські рахунки у іншій країні (Молдова). На підтвердження цього до позову додаються відомості стосовно наявності банківського рахунку у комерційному банку Молдови «Вікторіябанк», які надавались на офіційний запит Кишинівського районного суду (запит 27-68/2020 від 19.10.2020 року). Вказані відомості свідчать про те, що відповідач відкрив рахунок на території іншої країни з метою приховання від позивачки, виконавчих органів та судів України свої статки та з метою не сплачувати аліменти. Позивачка на підставі зазначеного звернулась до суду із позовом, вважає дії відповідача стосовно несплати аліментів неправомірними та просить стягнути пеню за несплату аліментів та суму індексації аліментів. Ухвалою суду від 01.03.2023 року відкрито провадження по справі в загальному позовному порядку , засідання призначено на 06.04.2023 року. 06.04.2023 року на електронну адресу суду від [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог (а.с.47-50). Позивач просить стягнути пеню за прострочення зі сплати аліментів за період з 25.04.2019 по 31.03.2023 у розмірі 235\~999,96 гривень; індексацію аліментів за період з 01.06.2022 по 28.02.2023 у розмірі 76\~955,72 гривень, та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 30\~000 гривень. У підготовче судове засідання 06.04.2023 року представник відповідача адв. Адабаш С.А. надала заяву про відкладення розгляду справу для можливості ознайомитись з матеріалами справи . Розгляд справи відкладено на 26.04.2023 року. 25.04.2023 року позивачкою надіслано на електронну адресу суду заяву з додатковими доказами (а.с.70-80). 26.04.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача адв. [PERSON] надійшла заява про продовження строку на подання відзиву та заява про відкладення розгляду справи (а.с.82-84). Підготовче судове засідання 26.04.2023 року за клопотанням представника відповідача адв. [PERSON] відкладено на 15.05.2023 року. У підготовче судове засідання 15.05.2023 року з`явилась представник відповідача адв.Адабаш С.А., просила суд провести слухання справи без фіксування та надати строк для підготовки відзиву. Розгляд справи відкладено на 22.06.2023 року. У підготовче судове засідання 22.06.2023 року з`явилась позивачка , надала заяву про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду (а.с.98-108). Відповідач та його представник адв. [PERSON] в судове засідання не з`явились. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Ухвалою суду від 22.06.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 07.07.2023 року. У судове засідання 07.07.2023 року з`явились позивачка та представник відповідача адв. [PERSON] . Судом зобов`язано надати позивача копії рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27.04.2021 року (справа №522/7294/19) та постанови Одеського апеляційного суду, розгляд справи відкладено на 16.08.2023 року. 07.08.2023 року на адресу суду від позивачки надійшла заява про долучення копії рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27.04.2021 року (справа №522/7294/19) та копії постанови Одеського апеляційного суду від 03.05.2022 року (а.с.134-141). У судове засідання 16.08.2023 року з`явилась позивачка, відповідач та його представник адв. [PERSON] в судове засідання не з`явились. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник відповідача адв. Адабаш С.В. надала до суду заяву з повідомленням про перебування на лікарняному після потрапляння в ДТП, однак доказів перебування на лікарняному суду не надала. Розгляд справи відкладено на 29.08.2023 року. У судове засідання 29.08.2023 року з`явилась позивачка, надала суду заяву, в якій просила провести судове засідання без фіксування судового процесу та просила суд постановити рішення. Відповідач та його представник адв. [PERSON] в судове засідання не з`явились. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. На електронну адресу суду від представника відповідача адв. [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, однак доказів свого перебування на лікарняному суду також не надала. Станом на 29.08.2023 року відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, хоча неодноразово справа відкладалась саме за\~клопотанням представника відповідача адв. [PERSON] для можливості підготувати відзив на позовну заяву та продовження строку на подачу відзиву. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 27.04.2021 року (справа №522/7294/19) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти щодо утримання дитини [PERSON] , у розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з 25.04.2019 року і до 31.08.2020 р.(а.с.135-137). Постановою Одеського апеляційного суду від 03.05.2022 року апеляційну скаргу представника [PERSON] [PERSON] задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м.Одеса від 27.04.2021 року змінено в частині періоду сплати аліментів, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 гривень щомісячно ,починаючи з 25.04.2019 року і до 30.06.2023 року або до закінчення навчання. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.138-141). Постановою Другого Приморського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ від 02.06.2022 року відкрито виконавче провадження №69146232 на підставі виконавчого листа №522/7294/19 , виданого 26.05.2022 року (а.с.15). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Другого Приморського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ станом на 24.01.2023 р. заборгованість боржника [PERSON] складає 235\~999,96 грн. за період з квітня 2019 року по січень 2023 р. (а.с.16-17). Постановою Другого Приморського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ від 03.10.2022 року по виконавчому провадженні №69146232 встановлено тимчасове обмеження боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України (а.с.18-19). Постановою Другого Приморського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ від 03.10.2022 року по виконавчому провадженні №69146232 встановлено тимчасове обмеження боржника [PERSON] у праві керування транспортними засобами (а.с.20). Ухвалою Приморського районного суду м.Одеса від 14.09.2022 року (справа №522/7294/19) подання державного виконавця Другого Приморського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ Подолян А.В. про розшук боржника [PERSON] задоволено, оголошено боржника [PERSON] у розшук (а.с.21-23). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12023163500000028 від 24.01.2023 по скарзі [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по ч.1 ст.164 КК України (а.с.27). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та пені за прострочення зі сплати аліментів за період з 01.06.2022 по 31.03.2023 р. заборгованість складає 235 999,96 грн. (а.с.51-52), пеня складає суму у розмірі 645750 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Другого Приморського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ станом на 01.04.2023 р. заборгованість боржника [PERSON] складає 235\~999,96 грн. за період з квітня 2019 року по березень 2023 р. (а.с.53-54). Відповідно до розрахунку індексації аліментів за період з 01.06.2022 р. по 28.02.2023 р. загальна сума складає 76\~955,72 грн.(а.с.55-56). За змістом\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1\~ст.196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як зазначено у ч.1\~ст. 196 СК України, неустойка може бути стягнута з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. За аналогією з цивільним законодавством, у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р=(А1 х Q1 х 1 %)+(A2 х Q2 х 1 %)+………(An х Qn х l %), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Вищезазначене твердження узгоджується з правовою позицією викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Позивачем здійснено та надано суду розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до нього загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2022 по 31.03.2023 р. складає 645\~750 грн. Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. Враховуючи те, що позивач просить стягнути пеню, нараховану на заборгованість за прострочення сплати аліментів, яка на час звернення до суду з даним позовом існувала, та те, що боржник був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та знав про свій обов`язок їх сплати, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав, а тому, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню . З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 27.04.2021 року (справа №522/7294/19) та постановою Одеського апеляційного суду від 03.05.2022 року за період з травня 2019 року по березень 2023 року становить 645 750 гривень, однак враховуючи положення ст.\~196\~СК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню у розмірі 235\~999, 96 грн. , що не перевищує 100 % суми заборгованості по аліментах. Щодо позовних вимог про стягнення індексації аліментів суд зазначає наступне . Частинами першою та другою статті 184\~СК України визначено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, прийнятій у справі N 6-113цс13, висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8статті 8\~ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"). Частиною першою статті 2\~Закону України\~"Про\~індексацію грошових\~доходів населення" встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року N 1078(далі - Порядок N1078). Відповідно до положень частин третьої-четвертої статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення "\~індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і непізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього\~Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індекс у споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому, з огляду на Порядок N1078, зокрема Додаток 1 "Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації" до Порядку, індексація проводиться щомісячно (колонка "Величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації" у таблиці Додатку 1), починаючи з місяця, у якому величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації і подальша зміна розміру індексації відбувається у разі, коли індекс споживчих цін наростаючим підсумком знову перевищить поріг індексації. Відповідно до абзаців один, два пункту 104 Порядку N 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Позивачем здійснено та надано суду розрахунок суми індексації аліментів за період з травня 2019 року по березень 2023 року, відповідно до якого сума індексації становить 76\~955,72 гривень. Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки суми індексації аліментів у розмірі 76\~955,72 гривень. З приводу вимоги позивачки про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 30 000 грн. суд зазначає наступне. За нормами ч.3\~ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з вимогами ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 2\~ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст. 4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч.1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Як встановлено\~судом, позов\~ [PERSON] \~подано через\~адвоката АО\~«ЛОЯЛТІ» Кочман\~К.П.,\~однак договір\~про надання\~юридичних послуг\~позивачем та\~її представником\~не надано,\~надано лише\~свідоцтво про\~зайняття адвокатською\~діяльністю,\~позивачка [PERSON] \~приймала участь\~у судових\~засіданнях сама,\~ без\~свого представника.\~На виконання\~вимог ст.\~81\~ЦПК України\~стороною позивача\~до суду\~не було\~надано договору на підтвердження визначного сторонами гонорару за правову допомогу; не було також надано відповідного акту приймання-передачі виконаних послуг, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З огляду на що суд позбавлений можливості визначити реальність та розумність вказаних адвокатських послуг, їх обсяг, а також необхідність, пропорційність та співмірність витрат на правову допомогу до складності справи. А тому суд приходить до висновку, що стороною позивача є недоведеними вимоги у частині стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. та в цій частині відмовляє. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial