Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

17 лютого 2022 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідачки [PERSON] із вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 15583 гривні 52 копійки, яка складається із загальної суми заборгованості у 13854 гривні 64 копійки, відсотків за користування кредитом у сумі 1711 гривень 88 копійок, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 08 гривень 68 копійок, 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом у сумі 04 гривні 72 копійки та витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 03 гривні 60 копійок (а. с. 2-4). В обґрунтування позовних вимог вказано, що 05 жовтня 2017 року відповідачка звернулася до АТ «Ощадбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № 336291806 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до п. 3.4.1 вказаної заяви позивач відкрив відповідачці поточний рахунок з тарифним пакетом «Мій комфорт» та надав відповідачці платіжну картку типу «Mastercard Debit Standart». Вказано, що відповідно до п. 6.3. Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) відповідачці було надано кредит у розмірі 10000 гривень з відсотковою ставкою 11% річних строком на 36 місяців з можливим подовження на той самий строк. При цьому, було визначено, що при випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) подовжується на строк дії платіжної картки. Позивач зазначає, що згодом між ним та відповідачкою було укладено Заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), згідно якої остання просила встановити (збільшити) наданий їй кредит, метою отримання якого є споживчі потреби в національній валюті шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (кредиту) в розмірі 17000 гривень за вищевказаних умов. При цьому, позивачем всі зобов`язання за вказаною заявою виконав, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, зокрема відповідачці був\~наданий кредит\~у розмірі\~15583\~гривень 52\~копійки. Однак відповідачка своїх обов`язків за угодою не виконує, оскільки не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Внаслідок цього, за ним утворилася заборгованість у сумі 15583 гривні 52 копійки, яка складається із загальної суми заборгованості у 13854 гривні 64 копійки, відсотків за користування кредитом у сумі 1711 гривень 88 копійок, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 08 гривень 68 копійок, 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом у сумі 04 гривні 72 копійки та витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 03 гривні 60 копійок, яку позивач прохає стягнути з відповідача разом із судовими витратами у сумі 2481 гривня. Ухвалою суду від 18 березня 2022 року у справі відкрито спрощено позовне провадження, з викликом сторін (а. с. 58), копія якої надіслана сторонам у справі за вихідним № 235/1046/22/4823/2022 від 18 березня 2022 року (а. с. 29). 26 квітня 2023 року вказана цивільна справа надійшла на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 08 квітня 2022 року № 17/0/9-22 (а. с. 63). Ухвалою суду від 01 серпня 2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду (а. с. 66), копія якої надіслана сторонам у справі за вихідним № 10817/23-вих/2/204/2131/23 від 01 травня 2023 року (а. с. 68), яка отримана відповідачкою 31 травня 2023 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи (а. с. 72). Представниця позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі (а. с. 79-82). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення на офіційному сайті «Судова влада» оголошення про її виклик (а. с. 74, 78), про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення. Судом встановлено, що 05 жовтня 2017 року відповідачка підписала заяву № 336291806 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а. с. 44 та на звороті). На підставі вказаної заяви позивачем відповідачці відкрито рахунок № [NUMBER] . Також 05 жовтня 2017 року між банком та відповідачкою було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) в сумі 10000 гривень (а. с. 45 та на звороті) на строк до 10 жовтня 2017 року. Відсоткова ставка за кредитом складає 11% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між клієнтом та організацією або розірвання договору зарплатного проекту. Підписавши заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідачка погодилася, що всі умови кредитного договору містяться у договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також з тим, що вона ознайомилася з загальною вартістю кредиту, реальною річною відсотковою ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці обчислення вартості кредиту, та підтверджує факт отримання у письмовій формі паспорту споживчого кредиту. Крім того, 27 листопада 2018 року відповідачка підписала заяву № 2969555/181116 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а. с. 37 та на звороті). На підставі вказаної заяви позивачем відповідачці відкрито рахунок № [NUMBER] . Також 27 листопада 2018 року між банком та відповідачкою було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) в сумі 17000 гривень (а. с. 38 та на звороті) на строк до 02 грудня 2018 року. Відсоткова ставка за кредитом складає 11% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між клієнтом та організацією або розірвання договору зарплатного проекту. Підписавши заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідачка погодилася, що всі умови кредитного договору містяться у договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також з тим, що вона ознайомилася з загальною вартістю кредиту, реальною річною відсотковою ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці обчислення вартості кредиту, та підтверджує факт отримання у письмовій формі паспорту споживчого кредиту. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 21 січня 2022 року, за нею утворилася заборгованість у сумі 15583 гривні 52 копійки, яка складається із загальної суми заборгованості у 13854 гривні 64 копійки, відсотків за користування кредитом у сумі 1711 гривень 88 копійок, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 08 гривень 68 копійок, 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом у сумі 04 гривні 72 копійки та витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 03 гривні 60 копійок (а. с. 9-12 та на звороті). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Вимогами ч.\~2\~ст. 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. На підтвердження того, що між банком і відповідачкою було укладено договір про надання кредиту, позивачем надано в якості письмового доказу заяву № 336291806 від 05 жовтня 2017 року та № 2969555/181116 від 27 листопада 2018 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 05 жовтня 2017 року й від 27 листопада 2018 року. Вказані заяви підписані від імені [PERSON] . Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається із заяв про приєднання № 336291806 від 05 жовтня 2017 року та № 2969555/181116 від 27 листопада 2018 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а. с. 38 та на звороті, 45 та на звороті ), у ній зазначені персональні дані відповідачки щодо дати народження, місця проживання, реквізитів паспорту громадянина України, РНОКПП, займаної посади та стажу роботи, відомості щодо її фінансового стану, а також міститься інформація про те, що відповідачка беззастережно приєдналася до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви була розміщена на офіційній інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Із заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 05 жовтня 2017 року вбачається, що відповідачка прохає надати їй кредит на задоволення споживчих потреб, в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії на її картковий рахунок № [NUMBER] із зазначенням "Бажаного розміру кредиту" у сумі 10000 гривень та "Максимального розміру кредиту" у сумі 50000 гривень, строком кредитування на 36 місяців. Також в заяві зазначено, що відповідачка усвідомлює, що на момент підписання цієї заяви розмір кредиту (окрім розміру "0.0") в полі "Бажаний розмір кредиту" та у п. 6.4 цієї заяви вноситься виключно у разі виявлення нею бажання та за її згоди на одержання кредиту з урахуванням умов кредитування, які пропонуються банком на момент підписання цієї заяви, та що вона погоджується з визначеним цим пунктом порядок дій банку, спрямованим на направлення їй пропозицій щодо встановлення (збільшення) кредиту в межах, визначеного в цій заяві максимального (загального) розміру кредиту, який може бути їй доступний. Також вказано, що відповідачка усвідомлює та погоджується з тим, що у разі надання нею в телефонному режимі згоди на встановлення (збільшення) бажаного розміру кредиту в межах визначеного в цій заяві максимального (загального) розміру кредиту, вона зобов`язана буде сплачувати банку проценти за (фактичне) користування кредитом та комісійні винагороди, визначені в цій заяві та у тарифах банку. Вказано, що відсоткова ставка за кредитом є фіксованою та становить 11 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору клієнтом та організацією або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між банком та організацією, відрахування та/або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі. 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки (а. с. 45 та на звороті). Разом з цим, із заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 27 листопада 2018 року вбачається, що відповідачка прохає надати їй кредит на задоволення споживчих потреб, в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії на її картковий рахунок № [NUMBER] із зазначенням "Бажаного розміру кредиту" у сумі 17000 гривень та "Максимального розміру кредиту" у сумі 50000 гривень, строком кредитування на 36 місяців. Також в заяві зазначено, що відповідачка усвідомлює, що на момент підписання цієї заяви розмір кредиту (окрім розміру "0.0") в полі "Бажаний розмір кредиту" та у п. 6.4 цієї заяви вноситься виключно у разі виявлення ним бажання та за його згоди на одержання кредиту з урахуванням умов кредитування, які пропонуються банком на момент підписання цієї заяви, та що він погоджується з визначеним цим пунктом порядок дій банку, спрямованим на направлення йому пропозицій щодо встановлення (збільшення) кредиту в межах, визначеного в цій заяві максимального (загального) розміру кредиту, який може бути йому доступний. Також вказано, що відповідачка усвідомлює та погоджується з тим, що у разі надання нею в телефонному режимі згоди на встановлення (збільшення) бажаного розміру кредиту в межах визначеного в цій заяві максимального (загального) розміру кредиту, вона зобов`язана буде сплачувати банку проценти за (фактичне) користування кредитом та комісійні винагороди, визначені в цій заяві та у тарифах банку. Вказано, що відсоткова ставка за кредитом є фіксованою та становить 11 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору клієнтом та організацією або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між банком та організацією, відрахування та/або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі. 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки (а. с. 38 та на звороті). При цьому, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі обумовленому кредитним договором, підтвердженням чого є виписка по її картковому рахунку (а. с. 13-36 та на звороті), скористалася наданими коштами, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до\~наданого суду\~розрахунку заборгованості,\~станом на\~21\~січня 2022\~року,\~за відповідачкою\~утворилася заборгованість\~у сумі\~15583\~гривні 52\~копійки,\~яка складається\~із загальної\~суми заборгованості\~у 13854\~гривні 64\~копійки,\~відсотків за\~користування кредитом\~у сумі\~1711\~гривень 88\~копійок,\~3%\~річних за\~несвоєчасне погашення\~основного боргу\~у сумі\~08\~гривень 68\~копійок,\~3\~%\~річних за\~несвоєчасне погашення\~відсотків за\~користування кредитом\~у сумі\~04\~гривні 72\~копійки та\~витрати від\~інфляції за\~несвоєчасне погашення\~процентів за\~користування кредитом\~у розмірі\~03\~гривні 60\~копійок (а. с. 9-12 та на звороті). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальниці у кредит. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка отримала від позивача грошові кошти у розмірі та на умовах, визначених договором, однак прострочила погашення поточних платежів за договором та не повернула отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд доходить висновку, що право позивача на повернення його власності кредитних коштів, сплати відсотків, нарахованих за час користування ним та інших платежів у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON] , реалізував це право, звернувшись до суду. Натомість, відповідачка жодних заперечень на предмет позову до суду не надала. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги підтверджені належними, допустимими, чіткими та достатніми доказами, які узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України». З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та із [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню заборгованість за кредитом, що утворилася станом на 21 січня 2022 року, на загальну суму 15583 гривні 52 копійки, яка складається із загальної суми заборгованості у 13854 гривні 64 копійки, відсотків за користування кредитом у сумі 1711 гривень 88 копійок, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 08 гривень 68 копійок, 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом у сумі 04 гривні 72 копійки та витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 03 гривні 60 копійок. Понесені позивачем судові витрати суд стягує з відповідачки на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved