Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У вересні 2022 р. адвоката Дубець О.С., як представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулася до Садгірського районного суду м. Чернівці із позовом до АТ «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову посилається на те, що 3 липня 2006 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк», та [PERSON] був укладений договір кредиту № 89, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 30 000 доларів США. 3 метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком та позивачами був укладений іпотечний договір №89. Відповідно до договору іпотеки в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позивачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , яка належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 листопада 1993 року. Квартира позивачам належала на праві спільної сумісної власності. 3 Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №297161883 від 31 січня 2022 року позивачам стало відомо, що право власності на вказаний вище предмет іпотеки належить на праві власності АТ «Альфа Банк» на підставі рішення приватного нотаріуса Козлової Н.В. про державну реєстрацію від 21 квітня 2021 року за індексним номером 57782106. Підставою виникнення права власності банку на спірну квартиру зазначений - дублікат договору іпотеки, серія та номер 275, виданий 16 червня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Соломко В.В. Крім цього вказують, що ними не було отримано письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття на нього права власності. Також\~ вказують, що відсутня інформація про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог та про оцінку майна предмету іпотеки на момент переходу права власності. Крім того, позивачі вважають, що в даній справі слід дослідити питання розміру самої заборгованості за кредитним договором, оскільки не зазначення іпотекодержателем у своїх вимогах складових заборгованості унеможливлює заперечення цієї заборгованості. Також, сама сума заборгованості не є безспірною на момент здійснення державної реєстрації, що в свою чергу мало\~ бути підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації. Не погоджуючись з вищевказаним обставинами, позивачі просять суд: витребувати у відповідача\~ на їх користь квартиру [ADDRESS] , скасувати реєстрацію права власності, вчинену 21 квітня 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Наталією Володимирівною на квартиру [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь [PERSON] , судовий збір в сумі 1365,00 грн., стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1365,00 грн., стягнути з Акціонерного товариства «Альфа- Банк» на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1365,00 грн. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.09.2022 р. провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Представником відповідача адвокатом Матвійчуком М.З. подано відзив на поданий позов, згідно якого просив відмовити в задоволенні позову, оскільки доводи позивачів є безпідставними з огляду на наступне. 03.07.2006 року між АК БСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 89 із наступними змінами та доповненнями, за умовами якого позичальник отримала кредиту в розмірі 30 000 дол. США зі сплатою за користування кредитними коштами 13% річних та кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 29.12.2019 року. У якості забезпечення виконання позичальником взятих на себе за Кредитним договором зобов`язань між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 03.07.2006 року було укладено Іпотечний договір № 68, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Соломко В.В., за реєстровим № 1850 з наступними змінами та доповненнями, відповідно до п.1.1 якого Іпотекодавці передають в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] та належить іпотекодавцям на праві приватної власності. Згідно статуту АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». Вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням позичальником взятих за Кредитним договором зобов`язань, утворилась заборгованість, яка станом на 21.04.2021 року становила 40203,51 дол. США, з яких: 12 171,65 дол. США - заборгованість за кредитом; 9 576,65 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом; 18 455,21 дол. США пеня. Пунктами 2.4.3, 2.4.4, 4.1, 4.2, Іпотечного договору визначено, що Іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги переважно перед іншими кредиторами, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб визначений Іпотекодержателем самостійно. Так, згідно п. 4.5 Іпотечного договору, звернення стягнення на Предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя одним із наступних способів: 4.5.3 Шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п. 4.8 Іпотечного договору, у випадку невиконання Іпотекодавцями письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим Договором кредиту у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги потекодержателя задовольняються за рахунок Предмета іпотеки. Це застереження, згідно закону України «Про іпотеку», вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього іпотечного договору, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом. Отже, вказане вище застереження в іпотечному договорі прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками, та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Крім цього вказує, що позивачі повідомлялись листом про звернення стягнення на предмет іпотеки від 22.07.202 р. та повторним повідомленням від 23.10.2020 р. Звертає увагу суду також і на те, що іпотекодержатель надав реєстратору встановлені законом документи для такої реєстраційної дії, при цьому повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідають одразу двом пунктам порядку, адже перше відправлення повернулось у зв`язку із відмовою усіх адресатів від отримання, а друге було направлено більш як через місяць після направлення першого та повернулось Іпотекодержателю без вручення по причині закінчення строків зберігання. Додатково зазначає, що відмова від одержання поштового відправлення свідчить про зловживання іпотекодавцями своїми правами і суперечить ст. 13 ЦК України, і в той же час фактично свідчить про обізнаність адресатів про вимоги кредитора. Також зазначає, що згідно висновку про вартість майна від 26.01.2021 року, вартість предмету іпотеки на час звернення стягнення на нього складала 682 500,00 грн, про що також було зазначено і в Довідці від 21.04.2021 року. Вказує, що оцінка іпотеки (висновок про вартість майна) не була оскаржена в судовому порядку, експерт не залучався до розгляду даної справи в якості співвідповідача, а тому не є предметом розгляду даної чи будь-якої іншої судової справи. Крім того звертає увагу суду на те, що стосується необхідності повідомлення Іпотекодавців про вартість майна, про що зазначено в постанові ВПВС від 20.03.2019 року по справі № 306/2053/16-ц та інших наведених позивачем постановах, то слід зазначити, що у справі, яка розглядалась ВПВС оцінка майна взагалі не була проведена, коли ж у справі, що розглядається, реєстратору було надано висновок про вартість майна, а тому вказані позивачем постанови не можуть бути застосована у даній справі, тобто наведена судова практика склалась за нерелевантних правовідносин тим, що склались у даній справі. Більше того, наведена позивачем судова практика була сформована в тому числі і за іншого правового регулювання, адже спірна державна реєстрація була вчинена 21.04.2021 року, тобто після того, як було внесено зміни до п. 61 Порядку, які набрали чинності 06.03.2020 року, а тому уся наведена позивачем судова практика не є релевантною правовідносинам що склались у даній справі. Після внесення таких змін до Порядку, було чітко врегульовано питання щодо порядку направлення вимог Кредитора та наслідки ухилення боржника (іпотекодавця) від їх отримання, визначення вартості предмету іпотеки, та надання реєстратору відомостей про суму заборгованості за кредитом. Також вказує, що позивач зазначаючи, що, начебто, після винесення Садгірським районним судом м. Чернівці рішення суду про стягнення заборгованості від 12.09.2017 року по справі №726/45/16ц, кредитор не вправі був нараховувати відсотки за користування кредитними коштами (змінив строк кредитування), а тому сума заборгованості стягнута рішенням суду начебто збільшена кредитором безпідставно, однак такі доводи є безпідставними. Як вбачається із змісту вказаного рішення суду, ним позов задоволено частково саме по тій причині, що позивач не надав суду доказів направлення боржнику вимоги про дострокове погашення заборгованості, а тому суд стягнув тільки прострочену заборгованість яка була станом на 16.09.2015 року, як встановлено в судовому засіданні, банк не направляв позичальнику відповідно до п. 2.8. договору № 1 від 29.03.2007 року про зміну умов договору кредиту № 89 від 03.07.2006 року письмову вимогу про дострокове погашення кредиту, а позичальник її не отримувала. Таким чином, обов`язок достроково повернути кредитні ресурси у позичальника не настав, а отже відсутні жодні правові підстави для стягнення з відповідачки заборгованості нарахованої після 01.05.2016 року. Таким чином, саме вимога про дострокове погашення заборгованості змінює строк кредитування, а не позовна заява чи рішення суду про стягнення заборгованості. Також зауважує, що у вирішенні питання чи вправі кредитор нараховувати відсотки після закінчення строку кредитування необхідно встановити чи передбачено таке право умовами договору чи ні, то вказав, що згідно п. 2.4.-2.5 Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) щомісячно, за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця - в останній робочий день поточного місяця. Згідно п. 3.3.8 Кредитного договору проценти за кредитом нараховуються за фактичний час користування коштами, то в даному випадку кредитор вправі нараховувати такі відсотки і після направлення вимоги про дострокове погашення заборгованості. Зважаючи на вказані умови договору, відповідач має підстави стверджувати, що у Кредитора було право нараховувати відсотки передбачені умовами Кредитного договору, в тому числі і на прострочену суму кредиту, оскільки це право чітко було передбачено умовами цього Договору. Звертає увагу суду, що сума заборгованості не є предметом розгляду та доказування у справі про скасування рішення державного реєстратора, оскільки розмір та спірність суми боргу не впливає на право Іпотекодержателя на позасудовий спосіб захисту своїх прав. Отже рішенням суду було стягнуто тільки строкову заборгованість в розмірі 8199,21 доларів США, що в еквіваленті становить 206456,10 грн. саме станом на 01.05.2016 року. Відповідно сума заборгованості, що вказана у Повідомленні кредитора від 02.07.2020 року складала 20 911,86 грн і включала в себе суми боргу, не стягнуті рішенням суду, в тому числі донараховані відсотки. Також пояснює, щодо довідки від 21.04.2021 року, то у ній вказано суму заборгованості станом на дату складання довідки в розмірі 40 203,51 дол. США, яка, окрім того, що включала заборгованість по тілу кредиту та донарахованих відсотках, містила також і заборгованість по неустойці, оскільки п. 61 Правил вимагається, щоб у довідці було зазначено усю наявну заборгованість, а не тільки ту, яку кредитор вимагає у\~ боржника (право вимагати погашення неустойки є факультативним). Крім того зазначає, що 09.12.2021 року Садгірським районним судом м. Чернівці у справі №726/751/21 за позовом [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, Приватного нотаріуса ЧМНО Козлової Н.В., про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав, в задоволенні позову відмовлено. Отже, вважає, провадження у справі за позовом в частині позовних вимог [PERSON] про скасування реєстрації права власності підлягає закриттю. Просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позову. 24.03.2023 р. представником позивачів адвокатом Дубець О. було подано заяву про зміну предмету позову, у якій остання просить суд змінити предмет позову та викласти позовні вимоги в такій редакції: визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Наталі Володимирівни № 57782106 від 21.04.2021 про реєстрацію за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» права власності на квартиру [ADDRESS] , стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, код ЄДРПОУ 23494714) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКП [NUMBER] ) судовий збір в сумі 1365,00 грн., стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, код ЄДРПОУ 23494714) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір в сумі 1365,00 грн., стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (м. Київ, вул. Велик Васильківська, буд. 100, код ЄДРПОУ 23494714) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПІ [NUMBER] )судовий збір в сумі 1365,00 грн. 27.03.2023 р. представником відповідача [PERSON] було подано заяву про заміну найменування сторони 27.03.2023 р. представником позивачів по справі адвокатом Дубець О. до суду було подано заяву про заміну назви відповідача. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.03.2023 р. на заявлені відповідно до вищевказаних заяв вимоги сторін по справі, було залучено до участі у справі №726/1298/22 за позовом представника позивачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвоката - Дубець Оксани Степанівни до акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Наталія Володимирівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, замість акціонерного товариства «Альфа-Банк» його правонаступника акціонерне товариство «Сенс Банк». Замінено предмет позову та викладено позовні вимоги у такій редакції - про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса замість про витребування майна з чужого незаконного володіння.\~ Ухвалою суду від 30.05.2023 р. було задоволено заяву представника відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі в частині позову [PERSON] та [PERSON] до АТ «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Наталія Володимирівна про витребування майна з чужого незаконного володіння та призначено справу до судового розгляду по суті. У зв`язку із зміною АТ «Альфа-Банк» своєї назви на АТ«СЕНС БАНК» ухвалою суду від 04.05.2023 року замінено АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». В судовому засіданні представник позивачів адвокат позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача адвокат Матвійчук М.З. заперечував, щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов та звертав увагу на неефективний спосіб захисту обраний позивачами. Просив відмовити у задоволенні позову повністю. Суд заслухавши присутніх учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до вимог ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03 липня 2006 р. між ПАТ Укрсоцбанк, правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк», АТ «СЕНС БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір (надалі Кредитний договір). З метою забезпечення основного зобов`язання 03 липня 2006 р. між Банком/Іпотекодержателем, з однієї сторони та іпотекодавцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено іпотечний договір № 554 (надалі Договір іпотеки), який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Соломко В.В за реєстровим № 891, відповідно до якого в іпотеку Банку передано квартиру [ADDRESS] . Встановлено, що в січні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Садгірского районного суду м. Чернівці з позовом про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 14 494,29 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 318 847,78 грн. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.09.2017 року у цивільній справі № 726/45/16-ц позов Банку було задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь Банку заборгованість за Кредитним договором станом на 01.05.2016 рік заборгованість у розмірі 8199,21 доларів США, що в еквіваленті становить 206456,10 грн., яка складається з: суми простроченної заборгованості за кредитом (станом на 1.05.2016 р.) 3965,09 доларів США, що в еквіваленті становить 99866,84 грн.; сума заборгованості за відсотками 2 356,76 доларів США, що в еквіваленті становить 59 358,40 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 1 331,05 доларів США, що в еквіваленті становить 33 524,45 грн.; суми пені за несвоєчасне повернення відсотків 546,31 доларів США, що в еквіваленті становить 13 759,73 грн. Судом встановлено, що кредитор взяті за кредитним договором зобов`язання виконав належним чином та у повному обсязі, позичальник умови кредитного договору не виконав, порушив строки повернення кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій. Щодо посилання позивачки, що після рішення Садгірського районного суду м. Чернівці про стягнення заборгованості від 12.09.2017 року по справі № 726/45/16-ц, кредитор не вправі був нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, а тому сума заборгованості збільшена кредитором безпідставно, суд вважає їх необгрунтованими. Оскільки із змісту вказаного рішення суду, вбачається, що суд стягнув тільки прострочену заборгованість, яка була станом на 16.09.2015 року. У зв`язку із неналежним виконанням взятих за Кредитним договором зобов`язань, за позивачкою утворилась заборгованість, яка, згідно розрахунку відповідача станом на 21.04.2021 року становила 40203.51 дол. США, з яких: 12 171,65 дол. США - заборгованість за кредитом; 9 576,65 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом; 18 455,21 дол. США - пеня. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»). За приписами частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Наведені норми спрямовані на фактичне повідомлення боржника щоб надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на майно боржника. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Такі правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц (провадження № 14-501цс18), від 24 квітня 2019 року у справі № 521/18393/16-ц (провадження № 14-661цс18), від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19). АТ «Альфа-Банк» з метою виконання вимог означених законодавчих актів надало державному реєстратору: - повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (вимога про усунення порушень) № 6180 від 22.07.2020 року які було направлено усім іпотекодавцям рекомендованими листами з повідомленням про вручення та описом вкладення 27.07.2020 року на адреси їх реєстрації та адресу знаходження предмету іпотеки, та які повернулись відправнику у зв`язку із відмовою адресатів від їх одержання; - повторне повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (вимога про усунення порушень) № 7458 від 23.10.2020 року які було направлено усім іпотекодавцям рекомендованими листами з повідомленням про вручення та описом вкладення 09.11.2020 року на адреси їх реєстрації та адресу знаходження предмету іпотеки, однак такі не були вручені у зв`язку із закінченням термінів їх зберігання; - довідку від 21.04.2021 року про розмір заборгованості та зазначенням вартості іпотечного майна станом на 26.01.2021 року; - висновок про вартість майна від 26.01.2021 року; На підставі зазначених документів державним реєстратором було вчинено реєстраційні дії щодо переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя. Встановлено, що іпотекодержатель надав встановлені законом документи для такої реєстраційної дії, при цьому перше повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки повернулось у зв`язку із відмовою усіх адресатів від отримання, а друге повідомлення було направлено більш як через місяць після направлення першого, яке також повернулося за закінченням терміну зберігання. Велика Палата Верховного Суду в пункті 54 постанови від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711 цс 19) сформулювала висновок за яким належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (надалі - Правила). Згідно пункту 114 Правил одержувач може відмовитися від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, про що на поштовому відправленні, бланку поштового переказу або повідомленні про надходження поштового відправлення, поштового переказу робиться відповідна позначка, яка засвідчується його підписом. Підпис представника юридичної особи, уповноваженого на одержання пошти, скріплюється печаткою (за наявності) цієї юридичної особи. У разі коли одержувач відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються в приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 116 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), після закінчення якого - повертаються поштовим оператором за зворотною адресою. Згідно пункту 116 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Частиною першою статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. При цьому згідно з абз. 1 ч.1 ст. 22, п.п.1,14 ч.1 ст.27 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Державна реєстрація права власності та інших речових прав провадиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на підставі документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до п.п.7,12 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року за № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. За змістом ст. 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25 грудня 2015 року № 1127, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку № 1127 для державної реєстрації прав, що набуваються, змінюються або припиняються у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, абозасвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення; 3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; 4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк. Отже, виходячи із аналізу вищезазначених норм законів та нормативно-правових актів, умов договору іпотеки, слід дійти висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом передачі іпотекодержателю прав власності на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває за умови надання до державного реєстратора відповідних документів. Зазначеним Порядком визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і державний реєстратор у ході її проведення приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства Іпотекодержатель на підтвердження факту направлення й отримання іпотекодавцем вимоги про порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки у силу зазначених норм матеріального права зобов`язаний надати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 638/20000/16-ц, провадження № 14-2 цс 19). Підтвердженням надіслання банком іпотекодавцю письмової вимоги щодо усунення виконання договору позики, а отже, й завершення 30-денного строку з моменту її отримання, є повідомлення про вручення поштового відправлення, вручене та оформлене відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, та Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 року № 211. З Інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна видно, що 21 квітня 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на належне Позивачці та іншим майновим поручителям/іпотекодавцям/ нерухоме майно(квартира), а саме: рішення індексний номер 57782106 від 21.04.2021 року «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», відповідно до якого за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» зареєстровано право власності на квартиру, загальною площею 53,6 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації був дублікат договору іпотеки № 275 від 16.06.2020 р. Суд вважає, що зазначене рішення про державну реєстрацію права власності проведено у відповідності до вимог закону, а отже позовна вимога, щодо визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким останній набув право власності на предмет іпотеки є необгрунтованною. Відповідно до частин 1-2 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Як вбачається з положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed