Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

17.05.2023 позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить стягнути на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно. Позовна заява мотивована тим, що з жовтня 2000 по 28.08.2022 сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу, в якому у них народилися сини, зокрема [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає з ним, мати дитини не повідомила про місце її проживання. Зазначає, що він матеріальне забезпечення сина лежить на ньому, відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначає, що його дружина працездатна, інших дітей та утриманців не має, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився. Відповідачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом виклику через вебпортал Судова влада України, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву не подавала. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. За твердженням сторони позивача з жовтня 2000 по 28.08.2022 сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу, в якому у них народилися сини, зокрема [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , де батьками значаться позивач та відповідачка. З довідки №173/01-11/1-2 від 15.05.2023, виданою Оноківською сільською радою Ужгородського р-ну Закарпатської обл., стверджується, що позивач проживає зі своїм сином [PERSON] , [INFO] як внутрішньо переміщені особи за адресою [ADDRESS] . З характеристики, виданої ліцеєм «Невицький замок» Оноківської сільської ради Ужгородського р-ну Закарпатської обл., стверджується, що [PERSON] навчається у даному закладі з 2022 року. Вказано, що батько приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться життям класу та школи, постійно відвідує батьківські збори. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 цієї статті регламентовано, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За відсутності сторони відповідача встановити обставини, передбачені вказаною нормою, суду не видається за можливе, тому суд враховує твердження позивача про відсутність у останньої дітей та інших утриманців, а також про працездатність такої. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищезазначене, вимога позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання їх спільного неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 2000 грн. до досягнення ними повноліття підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Враховуючи, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати такого, то такий підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved