Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

в грудні 2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовною заявою до Оріхівської міської ради, поданою через представника адвоката Пономаренка Олександра Олександровича, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом від 07.02.2018 року земельної ділянки площею 1,6030 га, яка належала на праві власності [PERSON] , [INFO] . Земельна ділянка розташована в Оріхівському районі Запорізької області, на території Мирненської сільської ради (нині - Мирненської селищної об`єднаної територіальної громади). Цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. [INFO] [PERSON] помер. З метою прийняття спадщини, [PERSON] 02 грудня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Демченко О.М. із заявою про прийняття спадщини, проте отримав відмову у відкритті спадкової справи в зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Так як позивач не перебуває у родинних відносинах із [PERSON] , то про факт його смерті він дізнався лише 17 листопада 2021 року, отримавши від його доньки [PERSON] засобами «Нової пошти» копію свідоцтва про смерть. Вважає, що строк на прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, а тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 08.12.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.02.2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Демченко Олени Миколаївни належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 № 29/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області у зв`язку із неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2023 року справу прийнято до свого провадження та повторно витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Демченко Олени Миколаївни належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач та його представник не прибули, натомість представником позивача адвокатом Пономаренко О.О. була подана заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник Оріхівської міської ради до суду не з`явився, надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив розглядати справи за його відсутності. Дослідивши наявні у справі письмові докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом від 07.02.2018 року земельної ділянки площею 1,6030 га, кадастровий номер 2323983000:01:001:0024, яка належала на праві власності [PERSON] [INFO] , що підтверджується заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Гурою М.Г. 07.02.2018 року. Вказана земельна ділянка розташована в Оріхівському районі Запорізької області, на території Мирненської сільської ради (нині - Мирненської селищної об`єднаної територіальної громади). Цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 листопада 2020 року. Відтак, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] . Інших спадкоємців майна [PERSON] немає. За життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,6030 га, кадастровий номер 2323983000:01:001:0024, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП №116065 від 03 лютого 2006 року. Відповідно до положень ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст.1271 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини за матір`ю не звернувся з тих причин, що не перебуває у родинних відносинах із [PERSON] , про факт його смерті він дізнався лише 17 листопада 2021 року, отримавши від його доньки, [PERSON] , засобами «Нової пошти» копію свідоцтва про смерть. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Демченко Оленою Миколаївною на усне звернення позивача 02.12.2021 було письмово відмовлено у відкритті спадкової справи через пропуск шестимісячого строку для звернення із заявою про відкриття спадщини та роз`яснено, що позивач може звернутися до суду із позовною заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відтак, реалізація судом своїх дискреційних повноважень щодо визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини за своєю правовою природою є втручанням у право на спадщину, тобто й у право на мирне володіння майном в розумінні статті 1 Першого протоколу. Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті першої Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті першої Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті першої Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Оцінюючи доводи\~позивача та\~надані ним\~докази в\~обґрунтування позовних\~вимог,\~суд вважає,\~що у\~своїй сукупності\~вони свідчать\~про те,\~що позивач\~мав об`єктивні\~труднощі у\~своєчасному поданні\~заяви про\~прийняття спадщини,\~а тому\~причини пропуску\~встановленого законом\~шестимісячного строку\~є поважними, та на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в три місяці, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, суд враховує, що інші спадкоємці майна [PERSON] відсутні, спору з приводу спадкового майна немає, відповідач проти позову не заперечував, а тому визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 1268, 1270, 1271 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved