Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Заявник звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою, про встановлення факту спільного проживання разом із спадкоємцем на момент відкриття спадщини, встановлення факту родинних відносин та про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його батька відкрилась спадщина, проте заявник не може прийняти останню, оскільки нотаріусом виявлено невідповідність прізвища спадкоємця із прізвищами спадкодавців, а саме прізвище спадкоємця « [PERSON] », а спадкодавців « [PERSON] » та « [PERSON] ». Крім того, в сертифікаті на право на земельну частку виданого на ім`я батька заявника, його прізвище зазначено « [PERSON] », в той час коли в паспорті померлого прізвище записано « [PERSON] ». Усунути помилки у позасудовому порядку виявилось неможливим, у зв`язку із чим заявник вимушений був звернутися із даною заявою, оскільки встановлення даних фактів необхідно останньому для реалізації спадкового права. В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, заяву підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в останній. Представник заінтересованої особи в засідання не з`явилися, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження заявника вбачається, що прізвище останнього записано « [PERSON] », батьками записані [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7/. Згідно копії паспорту прізвище заявника написано « [PERSON] » /а.с. 4/. Згідно копії свідоцтва про смерть, мати заявника [PERSON] , померла [INFO] та прізвище останньої зазначено « [PERSON] » /а.с. 9/, водночас в копії свідоцтво про народження остання записана, як « [PERSON] ». 19.03.1997 на ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну ділянку /а.с. 10/. Згідно копії свідоцтва про смерть, батько заявника [PERSON] , помер [INFO] та прізвище останнього зазначено « [PERSON] » /а.с. 12/, водночас згідно копії паспорту та копії сертифікату на земельну частку серії СМ №0243992, прізвище [PERSON] записано « [PERSON] ». Згідно копії акту Софіївського Старостинського округу Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, вбачається, що заявник постійно проживав разом з батьком без реєстрації місця проживання за даною адресою та вів спільне господарство, крім того проводив поховання свого батька /а.с.24/. Враховуючи те, що прізвище заявника та його батьків містять розбіжності в різних документах, а тому унеможливлюють реалізацію спадкових прав заявника, як спадкоємця першої черги. Згідно п.1.ч.1.ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п.7. ППВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved