Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

09.06.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за розпискою від 01.07.2022 року у розмірі 68447,17 грн. та судових витрат. Свій позов [PERSON] обґрунтував тим, що 03.04.2022 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, у формі розписки, згідно якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 60000,00 грн., які відповідач зобов`язався повернути до 01.07.2022 року. До часу звернення до суду з даним позовом відповідач борг не повернув, на дзвінки та повідомлення не відповідає, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з 01.07.2022 року по 01.06.2023 року, а також три проценти річних від простроченої суми, відповідно до вимог ст.625 ЦК України. Представником позивача - адвокатом Нестеченком Д.С. до суду надана заява, в якій він просив задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у відсутності позивача і його представника та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву у визначений строк суду не надав, у зв`язку з чим, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.04.2022 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, що підтверджується письмовою розпискою, згідно якого відповідач отримав у борг від позивача грошові кошти в сумі 60000,00 грн., які зобов`язався повернути в повному обсязі 01.07.2022 року. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, в силу ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якщо він підписаний його стороною. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Повернути борг за договором позики від 03.04.2022 року [PERSON] зобов`язався 01.07.2023 року, але до теперішнього часу зобов`язання не виконав, оскільки суду відповідачем не надано доказів на підтвердження факту розрахунку з позивачем, що крім того підтверджується наявністю оригіналу розписки у позивача, тому з відповідача необхідно стягнути суму боргу за договором позики у розмірі 60000,00 грн.. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач борг своєчасно не повернув, тому враховуючи визначений позивачем період розрахунку, з [PERSON] за договором позики від 03.04.2022 року, на підставі ст. 625 ЦК України, необхідно стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції та три проценти річних. Визначаючи розмір грошової суми, яка повинна бути стягнута у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, розраховану відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення заборгованості, суд враховує визначені позивачем межі позовних вимог (період розрахунку з 01.07.2022 року по 01.04.2023 року) та виходить з наступних розрахунків (відповідно до Рекомендацій ВСУ лист 62-97р від 03.04.97): (60000,00 грн. х (100,7% х 101,1% х 101,9% х 102,5% х 100,7% х 100,8% х 100,7% х 101,5% х 100,2%) / 100% = (60000,00 грн. х 111,3169%) / 100% = 66790,2 грн.. Визначаючи розмір трьох процентів річних від простроченої суми суд виходить з визначеного позивачем періоду розрахунку з 01.07.2022 року по 01.06.2023 року (336 днів): 1656,99 грн. (60000,00 грн. Х 3% Х 336 днів / 365днів). Також, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн..

Outcome: approved