Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

15.05.2023 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Легвеневу Л.С. звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.10.2019 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 639. В обґрунтування позову позивач вказав, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у зв`язку з наявністю різних поглядів на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Спільного господарства не ведуть і разом не проживають. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.05.2023 р. відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Одночасно, в ухвалі відповідачу роз`яснення, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач та її представник надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на розірвані шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином на своєчасно. В матеріалах справи міститься довідка Військової частини [NUMBER] від 05.09.2022 р. про те, що солдат [PERSON] з 30.08.2022 прийнятий на військову службу по мобілізації до військової частини [NUMBER] . Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача та його проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що 25.10.2019 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 639. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з осені 2022 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Під час ухвалення рішення суд враховує те, що шлюбні відносини базуються на добровільності. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Приймаючи до уваги те, що позивач неодноразово звертався до суду з заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, а також те, що сторони не мають спільних дітей, суд вважає за можливе задовольнити пред`явлений позов про розірвання шлюбу. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.З ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved