Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

20 липня 2023 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява [PERSON] до [PERSON] , у якій вона зазначила, що перебувала з відповідачем\~ у шлюбі з 15 листопада 2014 року по [INFO] . У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з нею, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з громадянина російської федерації [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2023 року і до повноліття дитини. Позивачка в\~ судове\~ засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила\~ розглянути справу без її участі та не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом публікації оголошення про виклик на веб-сайті суду, оскільки можливість надання доручення про виручення документів та виклик відповідача в судове засідання в порядку міжнародної правової допомоги відсутня внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30 серпня 2018 року (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Березнегуватським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за актовим записом № 1 від 23 квітня 2020 року, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.10). Після припинення шлюбних стосунків, дитина залишилася проживати з матір`ю та повністю знаходиться на її забезпеченні, про що свідчить довідка про склад сім`ї, видана виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області 25 липня 2023 року, за змістом якої малолітня [PERSON] , проживає без реєстрації по [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.12). У позові позивачка зазначила, що відповідач в добровільному порядку аліменти на доньку не сплачує. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі зазначеного, суд доходить висновку, що відповідачем порушені права позивачки на одержання матеріальної допомоги на утримання дитини, за захистом яких вона звернулася до суду. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved