Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

10 лютого 2023 року [PERSON] звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього, на підставі рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.09.2020 року, на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання даної позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що після ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів у його житті відбулися зміни в сімейному стані, погіршився стан здоров`я, на його утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей та хворий батько, який є особою похилого віку, у зв`язку з чим він і звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 21.03.2023 року відкрито провадження у справі №530/131/23 (а.с. 29-31). Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.04.2023 року задоволено заяву відповідача про відвід судді Должка С.Р. (а.с. 93-95). Відповідно до розпорядження в.о. голови Зіньківського районного суду Полтавської області від 21.04.2023 року справу №530/131/23 передано до Котелевського районного суду Полтавської області (а.с. 108). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 27.04.2023 року справа №530/131/23 прийнята до провадження судді Шолудько А.В. та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 112, 113). 23.05.2023 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначає, що вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів не можуть бути задоволені, так як факти викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи й нормам чинного законодавства України. Вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме наявність на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, так як батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, відсутні також відомості про його доходи та доходи його дружини. Не заслуговує на увагу посилання позивача його перебування в полоні, оскільки дана обставина не впливає на його обов`язок як батька та платника аліментів надавати матеріальну допомогу на утримання спільних дітей. Дружина позивача працює в КНП «Зіньківський ЦПМСД», довідки про наявність захворювання дітей та матері позивача підписані її безпосереднім керівником, що в свою чергу ставить під сумнів їх достовірність, оскільки директор КНП «Зіньківський ЦПМСД» не є лікуючим лікарем, дані докази повинні підтверджуватися відповідними медичними висновками сімейних лікарів й спеціалістами у відповідній галузі медицини. Наголошує, що дані довідки не додавалися до позовної заяви, і такі підстави й докази для зменшення розміру аліментів як наявність захворювання дітей і матері позивача виникли вже після того як був написаний відзив на позовну заяву (а.с. 124-129). Позивач 29.05.2023 подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що його дружина дійсно працює в КНП «Зіньківський ЦПМСД», але це не дає підстав ставити під сумнів наявність діагнозів, вказаних у довідках, його діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку у вузькопрофільних спеціалістів, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста; він не заперечує щодо сплати аліментів на користь своїх неповнолітніх дітей [PERSON] й [PERSON] ; зазначає, що на його утриманні перебуває мати, [PERSON] , яка є особою похилого віку; беручи до уваги перебування на його утриманні непрацездатних й неповнолітніх осіб, просить зменшити розмір аліментів (а.с. 146-148). Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином (а.с. 174-179, 189-190). Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 10.02.2023 року (а.с. 39), про причини неявки суд не повідомили та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подали. 27.07.2023 представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її та позивача участі (а.с.171). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 12.04.2023 року (а.с. 88), про причини неявки суд не повідомили та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подали. 29.05.2023 відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] подали до суду спільну заяву про розгляд справи без їх участі, у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві (а.с.139). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити частково, з наступних підстав. Сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 25.10.2022 Полтавським відділом ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 25.10.2022 Полтавським відділом ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 9, 10). Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.09.2020 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 07.08.2020 і до їх повноліття (а.с. 7-8). Відповідно до довідки Тарасівського старостинського округу виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області №16.14-05/168 від 03.04.2023, [PERSON] [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і має наступний склад сім`я: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 67). Згідно з листом відділу служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області №К-01-22/12 від 12.05.2023, [PERSON] й [PERSON] разом зі своє матір`ю [PERSON] проживають у свої рідної бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою проживають малолітня [PERSON] , молодша дочка [PERSON] та співмешканець [PERSON] , батько малолітньої [PERSON] (а.с. 160-162). [PERSON] працює в ТОВ «Укроліяпродукт» з 11.07.2006 на посаді старшого оператора лінії виробництва харчової продукції, дохід за період з 01.09.2022 по 28.02.2023 склав 81184,29 грн. (довідка №19 від 04.04.2023 року) (а.с. 71). 18.10.2022 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.2022 року, прізвища після державної реєстрації шлюбу чоловіка і дружини - [PERSON] (а.с. 22). Також позивач є батьком двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.11.2022 року Полтавським відділом ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.11.2022 року Полтавським відділом ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 11, 12). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 29.05.2023 №152 старшого солдата по мобілізації [PERSON] , солдата резерву запасної роти, звільнено з військової служби в запас відповідно до підпункту «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років ) (а.с. 181). Позивачем надані до матеріалів позовної заяви його медичні обстеження від 08.11.2022 магнітно-резонансна томографія головного мозку та магнітно-резонансна томографія поперекового відділу хребта, та надані до суду виписка №1702 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] про перебуванні на стаціонарі з 02.06.2023 року по 12.06.2023 року з діагнозом розповсюджений остеохондроз хребта, ускладнений грижею, та консультативний висновок №003174 обласної спеціалізованої вертебрологічної ЛКК відносно хворого [PERSON] від 20.06.2023 року, висновок спеціаліста: остеохондроз попереково-криживого відділу хребта, ускладнений грижею, рекомендовано направити на МСЕК (а.с. 14, 15, 182-184). Із наданих позивачем доказів щодо стану його здоров`я суд не може встановити чи погіршився стан здоров`я позивача з часу ухвалення рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.09.2020 року у справі №530/995/20, під час ухвалення якого було враховано обставини щодо стану здоров`я [PERSON] (а.с. 7-8). Згідно з трудовою книжкою серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , позивач звільнений з роботи по п. 1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін 19.06.2023 року, наказ №114 від 19.06.2023 року (а.с. 185, 186). Надання позивачем довідки №17 КПН «Зіньківський ЦПМСД» відносно діагнозу [PERSON] , [INFO] , не встановлює факт перебування даної фізичної особи на утриманні позивача (а.с. 53), й не надано доказів родинних відносин [PERSON] з [PERSON] . Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Таким чином, суд з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та дослідивши в сукупності докази по справі, врахувавши позицію сторін, суд приходить до висновку про те, що суду надано достатньо доказів того, що у позивача змінився сімейний стан, на його утриманні перебувають ще додатково два неповнолітніх сина, що впливає на можливість позивача сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочок [PERSON] й [PERSON] у визначеному розмірі відповідно до рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.09.2020 року у справі №530/995/20, а відтак позов, з урахуванням інтересів дітей позивача як від першого, так і від другого шлюбу, підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial