Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

[PERSON] у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , а також [PERSON] , від імені яких діє адвокат Гнідець О.М. звернулися до суду із заявою, у якій просили видати обмежувальний припис відносно [PERSON] на строк 6 (шість) місяців, яким заборонити їй: перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на відстань ближче ніж 500 м до місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньою [PERSON] , [INFO] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та спілкуватись із [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньою [PERSON] , [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] є донькою заявника [PERSON] та матір`ю [PERSON] і неповнолітньої [PERSON] . Усі разом вони зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] . Тривалий час [PERSON] зловживає алкогольними напоями та вчиняє відносно [PERSON] і власних дітей домашнє насильство, тобто діяння фізичного, психологічного та економічного насильства. Зокрема, вона неодноразово висловлювалась на адресу заявників нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, наносила тілесні ушкодження, за що постановами Залізничного районного суду м. Львова від 18.10.2022 року у справі № 462/4546/22 та від 01.06.2023 року у справі № 462/3544/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та постановами Залізничного районного суду м. Львова від 22.06.2023 року у справі № 462/4057/23, від 13.06.2023 року у справі № 462/3851/23, від 27.06.2023 року у справі № 462/3726/23 та від 08.08.2023 року у справі № 462/4494/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Також постановою Залізничного районного суду м. Львова від 13.09.2022 року у справі № 462/4424/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП за невиконання нею, як матір`ю неповнолітньої [PERSON] , своїх батьківських обов`язків. 20.07.2023 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме за систематичне вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] . Також, 11.07.2023 року [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`янінні, вкотре нанесла [PERSON] тілесні ушкодження, після чого останню було доставлено у медичний заклад, а надалі поміщено у кризовий Центр допомоги постраждалим від домашнього насильства, де вона перебуває на даний час. Неповнолітня [PERSON] перебуває в притулку СуСД ЛОДА, а [PERSON] є особою з інвалідністю 1 групи та на даний час перебуває на лікуванні. Повернутись додому вони не можуть, оскільки існує велика вірогідність продовження або повторення насильницьких дій з боку заінтересованої особи. Тому просили заяву задовольнити. У судове засідання заявниці та їх представник не з`явились, представник заявників подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання заявлених вимог. В судове засідання заінтересована особа не з`явилась, належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч. 11 ст. 128 ЦПК України). Враховуючи стислі строки розгляду справи, встановлені ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України, а саме 72 години після надходження заяви, а також те, що неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи (абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України), суд вважає за можливе провести розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до приписів ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (п.1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України); батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"(п. 3 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України). Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] , зареєстровані заявники [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , неповнолітня [PERSON] , [INFO] , а також заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , яка є донькою [PERSON] та матір`ю [PERSON] і неповнолітньої [PERSON] . Згідно із довідкою з КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень» № 3734 від 21.07.2023 року [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку з 12.2013 року з розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Постановами Залізничного районного суду м. Львова від 18.10.2022 року у справі № 462/4546/22 та від 01.06.2023 року у справі № 462/3544/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства щодо матері [PERSON] та постановами Залізничного районного суду м. Львова від 22.06.2023 року у справі № 462/4057/23, від 13.06.2023 року у справі № 462/3851/23, від 27.06.2023 року у справі № 462/3726/23 та від 08.08.2023 року у справі № 462/4494/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення повторно протягом року домашнього насильства щодо своєї матері [PERSON] та доньок [PERSON] та [PERSON] . Також постановою Залізничного районного суду м. Львова від 13.09.2022 року у справі № 462/4424/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, за невиконання нею, як матір`ю неповнолітньої [PERSON] , своїх батьківських обов`язків. З витягу з ЄРДР вбачається, що 19.07.2023 року за № 12023141390000702 внесено відомості про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме за систематичне вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] . З консультаційного висновку КНП МОЗ «1-ше територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарні Святого Пантелеймона» від 04.07.2023 року вбачається, що о 17.22 год на консультацію звернулась [PERSON] , [INFO] із скаргами на наявність рани надбрівної ділянки голови, на болі голови та в ділянці лівого плеча, набряком м`яких тканин, які вона отримала внаслідок, з її слів, побиття доньки. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п. 3 ст. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. А відповідно до п. 14 вказаної статті, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з положеннями п. 2, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1, 2 ч. 1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа, а у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. Положеннями ст. 26 Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та ін. Відповідно до ч. 3-4 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо своєї матері [PERSON] та дітей [PERSON] і неповнолітньої [PERSON] . Оскільки існує загроза продовження чи повторного вчинення насильства, настання тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та стверджуються зібраними у справі доказами, тому для попередження вчинення домашнього насильства, а також реального захисту і відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів постраждалих осіб до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припису спосіб, зазначений заявниками, так як такий відповідає переліку заходів тимчасового обмеження прав кривдника, визначеному у статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Однак суд дійшов переконання, що обмежувальний припис щодо [PERSON] слід видати на строк 4 місяці, оскільки саме такий строк тимчасового обмеження прав кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалих осіб буде достатнім, обґрунтованим та легітимним заходом втручання у права та свободи особи, а тому заява підлягає частковому задоволенню. За правилами частини 3 статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial