Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

покликаючись на скоєння відповідачем кримінального правопорушення, внаслідок якого завдана майнова шкода, виконувач обов"язків керівника [PERSON] у поданій до суду 02 серпня 2023 року позовній заяві просить стягнути з відповідача шкоду, завдану незаконною вирубкою лісу, в сумі 25 942 грн. 50 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп. У поданих до суду заявах прокурор та представник позивача сільський голова Сергій Поліщук позов підтримують. Відповідач у поданій до суду заяві від 04 вересня 2023 року позов визнає. Учасників справи відповідно до ст.128-130\~ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач у поданій до суду заяві просить справу слухати без його участі. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторін, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлені такі обставини. 08 вересня 2022 року з 10:00 год. по 12:00 год. [PERSON] , знаходячись у лісосмузі Львівської дистанції, захисних лісонасаджень по напрямку руху Рівне-Ківерці на перегоні Обарів-Клевань, квартал 157 виділ 53, ПАТ «Укрзалізниця» регіональної філії «Львівської залізниці» виробничий підрозділ «Львівська дистанція захисних лісонасаджень» в адміністративно-територіальних межах Рівненського району Рівненської області між селами Караєвичі-Понебель, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у захисних лісових смугах, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, та в порушення вимог ст.5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.24, 67, 68 Лісового кодексу України, п.7 «Положення про порядок поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України України №733 від 16.05.2007, постанови Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», незаконно, без спеціального дозволу, не маючи лісорубного квитка і без законних на те підстав, знаходячись в інженерно-захисній лісовій смузі, яка належить до захисних насаджень лінійного типу, що має важливе значення для захисту навколишнього природного середовища, виконує захисні функції, не допускає продування та вимивання грунту, що впливає на нормальне функціонування залізничного транспорту, із заздалегідь приготованим для вчинення кримінального правопорушення технічним пристроєм, ланцюговою бензопилою, діючи умисно, незаконно, шляхом повного відокремлення від кореня, здійснив порубку та знищив сироростучі дерева таких порід до ступеня припинення їх росту: 2 (два) дерева породи в?яз діаметрами у корі біля шийки кореня 32 та 35 см; 1 (одне) дерево породи клен діаметром у корі біля шийки кореня 29 см; 1 (одне) дерево породи черешня діаметром у корі біля шийки кореня 28 см., де в подальшому був виявлений працівником лісового господарства. В результаті незаконної порубки дерев у захисних лісових смугах [PERSON] завдав структурному підрозділу ПАТ «Укрзалізниця» регіональної філії «Львівської залізниці» виробничий підрозділ «Львівська дистанція захисних лісонасаджень» істотну шкоду, яка згідно Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 «Про такси для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» відповідно до висновку експерта від 13.07.2022 NCE-19/118-22/9068-EK визначена у 25 942,50 гривень. Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а саме доведено його вину у тому, що [PERSON] вчинив незаконну порубку 4 сироростучих дерев, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. На даний час згідно з інформацією Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 01.06.2023 вказана шкода не відшкодована та заходи щодо її стягнення вказаною сільською радою не вживалися. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Згідно з ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об?єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Ст.66 Конституції України передбачено, що кожен зобов?язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. Зазначені положення також містяться в ст.324 ЦК України, відповідно до яких земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони об?єктами права власності Українського народу. Ст.1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ст.105 Лісового Кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність, відповідно до закону. Згідно з ст.107 Лісового кодексу України громадяни зобов?язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Як вбачається з положень ст.40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою цивільно-правову відповідальність згідно з законами України. Ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорону навколишнього природного середовища, зокрема передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ч.4 ст.68 вказаного Закону порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов?язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Ч.1 ст.69 вказаного Закону передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. За результатами\~аналізу встановлених\~обставин справи\~та вищенаведених\~правових норм\~можна дійти\~таких висновків. Відповідно до ч.3 ст.128\~КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором, тому ним правомірно заявлено цивільний позов, оскільки відповідно до п.г ч.4 ст.47\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Оскільки уповноважений орган не здійснює захист інтересів держави у спірних правовідносин, наявні підстави для звернення прокурора до суду з таким позовом в межах своєї компетенції, передбаченої ст.131-1 Конституції України, ст.23, 24 Закону України "Про прокуратуру", ст.56 ЦПК України. Інтереси держави спрямовані на захист місцевого самоврядування тa ефективного функціонування його інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев, чагарників. Відповідно до п.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені вироком, постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком встановлено факт протиправної поведінки відповідача, його вину, шкоду, завдану внаслідок порушення ним природоохоронного законодавства, а також причинно-наслідковий зв?язок між діями та завданою шкодою. До сьогодні [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу самовільною порубкою дерев, чим завдано шкоду державним інтересам. Відповідачем не спростовано факту вчинення вказаних порушень, що є підставою для нарахування шкоди, завданої його протиправними діями, яка в добровільному порядку відповідачем не відшкодована. Суд вважає, що позивачем належними доказами доведено заподіяння відповідачами шкоди, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування доказів, наданих позивачем і у суду немає підстав вважати обставини, викладені в протоколах, такими, що не відповідають дійсності.За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на відповідача матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Внаслідок незаконного добування цінних видів лісних ресурсів відповідачем заподіяно шкоду в розмірі 25 942 грн. 50 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком головного державного інспектора відділу охорони лісних ресурсів, проведеного згідно такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, викладених у додатку №1 до постанови КМУ від 21.11.2011 року №1209. Таким чином, суд вважає, що позивач правильно визначив розмір збитків з урахуванням такс для обчислення розміру відшкодування шкоди. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Щодо порядку виконання рішення, то від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Згідно з ст.47 Закону «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища у складі бюджету відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської діяльності, згідно з чинним законодавством. У відповідності до п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України, в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Згідно п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Окрім цього, ст.11 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2022 рік у частині доходів є надходження, визначені ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України. Таким чином шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. 3 огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідних бюджетів органів місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди, в даному випадку до бюджету Городоцької сільської ради Рівненської області, на території якої здійснено незаконну рубку деревини.Стягнення коштів на користь органу місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду села Городок Рівненського району Рівненської області, є правомірним, оскільки природоохоронні кошти будуть використані для охорони навколишнього природного середовища та здоров`я людей, вказані платежі зараховуються на спеціальний рахунок сільської ради. При вирішенні питання про розподіл судових\~витрат між сторонами, суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховує положення ч.1 ст.142 ЦПК України, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, а 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає поверненню прокурору з державного бюджету. Згідно з положеннями ч.3 ст.7 Закону "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. З огляду\~на викладене,\~

Outcome: approved