Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої позовні вимоги позивача обґрунтовує тим, що 14.08.2012 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання заяви. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі та надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Згідно норм ЦК України, спадкоємці померлого мали право подати заяву про прийняття спадщини або відмову від спадщини. Позивач вказує, що ними отримана відповідь, згідно якої вбачається, що спадкоємцями померлого Позичальника є відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять в тому числі і зобов`язання померлого позичальника. Як вбачається з позову, позивач зазначає, що станом на дату смерті [PERSON] її заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 14.08.2012 року становить 17868,42 грн. Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором від 14.08.2012 р. Ухвалою Приморского районного суду м. Одеси від 11 січня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання призначене на 23 серпня 2023 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Так, неодноразово направлені рекомендовані повідомлення повернуті на адресу суду з відмітками "Адресат відсутній за вказаною адресою". Відзиву від відповідачів на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у їх відсутності до суду останні не подавали. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Суд установив, що 14.08.2012 року\~ [PERSON] підписала Анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданих до позову документів вбачається, що позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав Відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені. З позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 30.07.2021 року. Згідно з наданим банком розрахунком, станом на дату смерті заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором перед банком становить 17868,42 грн. 11.11.2021 року АТ КБ «Приватбанк» направлено до Приморської державної нотаріальної контори претензію кредитора на суму 17868,42 грн. З відповіді від 19.05.2022 року вбачається, що спадкоємцями померлого позичальника є [PERSON] , [PERSON] Згідно із частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1281 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку статті 1282 ЦК України. Вирішуючи спори про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань у відповідача станом на 09.02.2023 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості становить 17868,42 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредита 17868,42 грн., Розрахунок заборгованості зазначений в позові та додано до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у встановлений частиною другою статті 1281 ЦК України строк направив на адресу спадкоємців боржників претензію та просив виконати вимоги банку про сплату боргу в розмірі 17868,42 грн. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, Відповідач суду не надав. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачами умов кредитного договору, Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням на зазначену суму. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved