Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 24 травня 2023 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом.\~Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що [INFO] в\~м.\~Суми померла\~їх баба\~по лінії\~матері [PERSON] ,\~яка на\~день смерті\~була зареєстрована\~та проживала\~за вказаною\~адресою одна.\~Після смерті\~останньої відкрилась\~спадщина на\~все належне\~їй майно\~та майнові\~права.\~Зокрема,\~до складу\~спадщини входить\~земельна ділянка\~площею 3,56\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~належну їй\~на підставі\~Державного акту\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серії СМ\~№ 107278,\~виданого 30\~березня 2004\~згідно із\~розпорядженням голови\~Білопільської РДА\~від 28.03.2022\~№ 106,\~зареєстрованого за\~№ 740.\~Рішенням суду\~встановлено факт\~належності померлій\~правовстановлюючого документу,\~який виданий\~на ім`я\~ [PERSON] .\~За життя\~ [PERSON] \~заповіла все\~своє майно\~дочці [PERSON] ,\~яка за\~своє життя\~не встигла\~оформити спадкові\~права,\~оскільки померла\~ [INFO] .\~Остання до\~дня смерті\~проживала та\~була зареєстрована\~в м.\~Суми разом\~із своїми\~дітьми,\~які в\~свою чергу\~фактично прийняли\~спадкові права,\~належні померлій.\~Маючи намір\~прийняти спадщину\~після смерті\~матері [PERSON] ,\~позивачі звернулись\~до нотаріуса,\~проте в\~оформленні спадщини\~на вищевказану\~земельну ділянку\~їм було\~відмовлено у\~зв`язку з\~відсутністю правовстановлюючого\~документа,\~який підтверджував\~би право\~власності на\~спадкове майно. Вказують, що через вказані обставини, вони не можуть реалізувати своє право на спадщину. Оскільки в інший спосіб у нотаріальному порядку позивачі не можуть набути права на спадщину після смерті спадкодавця, вони звернулись до суду із захистом своїх спадкових прав. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачі просять визнати за кожним у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , право власності на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,56 га, розташованої на території Товстянської сільської ради Сумської області, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ № 107278, виданого 30 березня 2004 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядженням голови Білопільської РДА від 28.03.2022 № 106, зареєстрованого за № 740. Заяви (клопотання) учасників справи. У підготовче судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, подали до суду письмові заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а. с. 45-46). Представник відповідача\~ Миколаївської\~селищної ради\~Сумського району\~Сумської області у підготовче судове засідання не з`явився. Селищний голова надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а. с. 47). Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Інших клопотань та заяв, пов`язаних з розглядом справи від учасників судового процесу до суду не надходило. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, отже суд враховує положення частини четвертої статті 206 ЦПК України, та вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 25 травня 2023 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання за правилами загального провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 38). Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] в м. Суми [INFO] померла [PERSON] (а. с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 3,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 107278, виданого 30 березня 2004 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Білопільської РДА від 28.03.2002 № 106, зареєстрованого за № 740 (а. с. 9). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем с. Товста Білопільського району Сумської області 03.11.1993, зареєстрованого в реєстрі за №53, [PERSON] заповіла все своє майно своїй дочці [PERSON] (а. с. 8). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.12.2013 встановлено факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документу, а саме Державного акту серії СМ № 107278, виданого 30 березня 2004 на ім`я « [PERSON] » (а. с. 10). [PERSON] була матір`ю [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження та шлюб (а. с. 13-14). Батьками позивачів [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується матеріалами справи у їх сукупності (а. с. 15-23). З довідок про реєстрацію місця проживання вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживали разом із матір`ю [PERSON] на день смерті останньої за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16, 24-25). Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданого державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори Ляшенко А.І. від 03.11.2022 вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 3,56 га, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємицею якої була [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила у зв`язку із смертю [INFO] , не вдається можливим у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а. с. 26). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 28/2013, проте свідоцтва не видавались (а. с. 12). Із витребуваної судом копії спадкової справи №141/2016, заведеної 26.04.2016 Другою Сумською державною нотаріальною конторою встановлено, що за заявою [PERSON] та [PERSON] після померлої [PERSON] , померлої [INFO] , свідоцтва про право на спадщину за законом, не видавались (а. с. 60-87). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. В силу ст. 116 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК) громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст. 126 ЗК України). Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування та інших цивільно-правових угод. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України 2003 року, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Висновки суду. Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та виходячи з вищенаведених положень законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що спадщину після смерті [PERSON] , у тому числі й право на земельну ділянку площею 3,56 га, розташованої на території Товстянської сільської ради, яке є предметом даного судового розгляду, прийняла [PERSON] в порядку спадкування за законом, а позивачі, як спадкоємці першої черги після смерті матері, фактично вступили в управління спадковим майном шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. Таким чином, позивачі мають право на спадкування за законом після матері [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,56 га, розташованої на території Товстянської сільської ради Сумської області, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ № 107278, виданого 30 березня 2004 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядженням голови Білопільської РДА від 28.03.2022 № 106, зареєстрованого за № 740, а відтак, суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог позивачів, оскільки право останніх порушено і підлягає судовому захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved