Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 11.10.2018 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинено, сім`я існує лише формально. На протязі останнього часу вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть, спільне проживання стало не можливим. Підставою її звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу стало те, що у них з чоловіком відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Відповідач не займається питаннями сім`ї, не підтримує її морально, не допомагає у веденні господарства, проявляє до неї неповагу. Мали місце прояви сімейного насилля та зловживання алкоголем з боку відповідача. Ніяких перспектив налагодження спільного життя вона не бачить, тому вирішила ставити питання про розлучення. Спір про поділ майна відсутній, примирення не можливе. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.05.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі , позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляджу справи (а.с.39-40). Відповідач в судове засідання не з`явився вдруге, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.27,42) та шляхом опублікування оголошення про виклик на веб-сайті (а.с.28,36), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2018 підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 185, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.6). Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 11.10.2018 перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню дитину, протягом тривалого часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, спір про поділ майна та місце проживання дитини на даний час відсутній, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] », так як заяви про повернення їй дошлюбного прізвища вона не подавала. На підставі ст.141 ЦПК України, понесені позивачкою судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст.104, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved