Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

У березні 2023 року до суду надійшла позовна заява у якій позивач просив визнати виконавчий напис №2394 від 21.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо стягнення з позивача суми боргу в розмірі 7\~295,92 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати. Позов мотивує тим, що позивачу стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Остапенко Є.М. відкрито виконавче провадження відносно позивача на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Остапенком Є.М. №2394 від 21.01.2021 року. Виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не посвідчено нотаріально. Станом на дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство не передбачало умов та підстав для вчинення виконавчого напису при поданні кредитного договору, викладеного в простій письмовій формі. В момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підставі для його вчинення. Крім того, відповідач пропустив строк позивної давності, щодо стягнення суми заборгованості. Посилаючись на норми, що регулюють спірні правовідносини, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року було прийнято до свого провадження цивільну справу від Красноармійського міськрайонного суду Донецької області та відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 30.03.2023 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Треті особи пояснення щодо позовної заяви у встановлений судом строк також не подали. 12.05.2023\~року директор\~ТОВ «Фінпром маркет» Яворський Р.І.\~подав до суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи, клопотання про проведення процедури врегулювання спору за участю судді, а також заяву про визнання позову, в якій просить на підставі ч. 1\~ст. 142 ЦПК України,\~повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У задоволенні клопотання про проведення процедури врегулювання спору за участю судді, було відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди іншої сторони. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. У судовому засіданні встановлено, що 04.06.2013 року позивачем прийнято пропозицію на укладання угоди про надання кредиту №23/7996СLBPS від Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк». Згідно з виконавчим написом № 2394 від 21.01.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з [PERSON] стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» за період з 21.02.2018 року по 21.01.2021 року суму заборгованості в розмірі: 7\~245,92 грн. - заборгованість за кредитом; 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 7 295,92 грн. (а.с. 8). З виконавчого напису вбачається, що з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Фінпром маркет», право вимоги яким було відступлено до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відповідно до Договору факторингу № 18102020-ФК про відступлення прав вимоги від 18.10.2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1/ПТБ від 15 жовтня 2020 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», на підставі Договору факторингу № 78 від 22 лютого 2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 23/7996CLBPS від 4 червня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] (а.с. 8). 15.09.2021 року державним виконавцем Слов`янським відділом ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куриловою О.Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66710902 на підставі виконавчого напису № 2394, виданого 21.01.2021 року, про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 7\~295,92 грн., з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису. (а.с. 11). 05.11.2021 року державним виконавцем Слов`янським відділом ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куриловою О.Д. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої з [PERSON] стягнуто 20% з усіх видів заробітку (доходу). (а.с. 10). Оскільки, на переконання позивача, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис з порушенням вимог глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, зокрема, не перевірено наявності доказів про безспірність заборгованості. Крім того, виконавчий напис вчинений за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, а тому він не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом. За загальним правилом статей\~15, 16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено\~Главою 14 Закону України "Про нотаріат"\~та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»,\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 21.01.2021 убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався\~ст. 87 Закону України "Про нотаріат"\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, у тому числі: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4\~ст. 254 КАС України\~(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі №910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99\~у редакції від 29.11.2001 передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених\~постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662\~до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу\~нотаріально посвідченого\~договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, дійсно станом на час вчинення виконавчого напису 21.01.2021 року, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. У матеріалах справи відсутній кредитний договір № 23/7996CLBPS від 4 червня 2013, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , позивач факт укладання нотаріально посвідчених договорів заперечує, а відповідач, нотаріус не надали суду доказів протилежного. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин та враховуючи, що відсутні докази на підтвердження дотримання нотаріусом вимог щодо порядку вчинення виконавчого напису, а саме чи такий напис було вчинено на виконання нотаріально посвідченого кредитного договору, за відсутності надання кредитором документів бухгалтерського обліку на підтвердження розміру заборгованості, нарахованої відповідно до умов договору, оспорюваний виконавчий напис та встановлена в ньому заборгованість не можуть вважатися безспірними і такими, що не потребують додаткового доказування, а відтак вчинення виконавчого напису за заявою відповідача не ґрунтується на вимогах закону, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.. У травні 2023 року відповідач подав до суду заяву про визнання позову, в якій просить на підставі ч. 1\~ст. 142 ЦПК України,\~повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем було сплачено при подачі позову судовий збір за подачу позову у розмірі 992 грн. 40 коп., то відповідно до ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 50% від оплаченої за подання даного позову суми судового збору у розмірі 496, 20 грн. (50% від суми 992,40 грн.) Крім того, суд вважає за необхідне повернути 50 % сплаченого судового збору позивача з Державного бюджету. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved