Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просив звільнити його від заборгованості по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за період з 16.02.2022 по 15.06.2023. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2021 з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку. За період з вересня 2021 року по червень 2023 року утворилася заборгованість у сумі 34098,02 грн. Як на підставу звільнення від заборгованості посилається на те, що є інвалідом другої групи, відповідно до висновку МСЕК має протипоказання на всі види регулярної праці на період активного лікування. Лікування призводить до значних фінансових затрат. Із засобів до існування має лише тимчасові заробітки. У період з 16.02.2022 по 15.06.2023 проходив основний курс лікування в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер». З 16.02.2022 по 24.02.2022 проходив стаціонарне лікування, а з 25.02.2022 по 15.06.2023 лікувався амбулаторно. Посилаючись на те, що його матеріальне становище значно погіршилось, він потребує постійного стаціонарного лікування, що вимагає додаткових грошових витрат, а тому сплата аліментів у встановленому розмірі є неможливою. У зв`язку з тяжким станом здоров`я позивач позбавлений можливості належним чином утримувати дітей та сплачувати аліменти. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи, що підтверджується власноручно складеною розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористалася. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавала. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2021 року у справі № 183/6548/21 стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 вересня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.7). Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість по аліментах за період з 16.09.2021 по 01.07.2023 складає 34098,82 грн. (а.с.8). З цього ж розрахунку вбачається, що протягом спірного періоду (лютий 2022-червень 2023) нараховано аліменти на загальну суму 64288 грн., а сплачено боржником 50601,66 грн., отже протягом спірного періоду утворилася заборгованість у сумі 13686,34 грн. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія 12ААГ №189417 з 18 квітня 2023 року позивачу встановлено другу групу інвалідності, встановлено протипоказання всіх видів регулярної праці в звичайних умовах на період активного лікування (а.с.4). Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого, [PERSON] проходив основний курс лікування з 01.02.2022, який завершено 15.06.2023 (а.с.11). Згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5, а також відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, протягом спірного періоду позивач не мав доходів (а.с.12,14). Згідно довідки відділу обслуговування громадян №22 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, [PERSON] не перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області як отримувач пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до приписів ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за судовим наказом чи рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Положеннями ч. 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Позивач посилався на ту обставину, що для лікування витрачено значні кошти, проте жодного доказу на підтвердження розміру понесених витрат на лікування не надав. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України\~ достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У зв`язку з відсутністю доказів витрат на лікування, посилання позивача на такі витрати суд відхиляє як підставу звільнення від заборгованості за аліментами. Разом з тим, суд враховує, що інвалідність позивачу встановлено з 18.04.2023, проте на переконання суду тривале лікування є поважною причиною того, що позивач не був працевлаштований та відповідно не мав доходів. Отже, суд вважає, що наявність захворювання, у зв`язку з яким\~ позивачу в подальшому було встановлено другу групу інвалідності, а також необхідність у зв`язку з захворюванням тривалий час проходити лікування є істотними обставинами, які є підставою для часткового звільнення від сплати заборгованості. Підстав для повного звільнення від сплати заборгованості судом не встановлено. Наявність у позивача захворювання не звільняє його від обов`язку утримувати дітей, та не є підставою для покладання на відповідачку тягаря самостійно забезпечувати двох дітей. Як встановлено судом, протягом спірного періоду (лютий 2022-червень 2023) утворилася заборгованість у сумі 13686,34 грн. Враховуючи захворювання позивача, тривале лікування, а також з урахуванням рівного обов`язку батьків утримувати дітей, слід звільнити позивача від 1/2 частини цієї заборгованості на суму 6843,17 грн. На підставі викладено та

Outcome: partial