Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

22 листопада 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла датована 14 листопада 2022 року позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] , у якій позивач прохає стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 35828 гривень 00 копійок та судові витрати, які складаються із судового збору, в розмірі 2481 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3346807922/673607. 16.02.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16022022, відповідно до умов якого ТОВ «КУ Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16.02.2022 року до договору факторингу № 16022022 від 16.02.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15 500,00 гривень, з яких: 4 000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 11 500,00 гривень - заборгованість за відсотками; 0,00 гривень заборгованість за пенею. З моменту отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до [PERSON] , а саме з 16.02.2022 року, Товариством не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 3346807922/673607 у розмірі 15 500,00 гривень. 12.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 1915527. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 5 від 21.09.2021 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20 328,00 гривень, з яких: 6 000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 14 328,00 гривень - заборгованість за відсотками; 0,00 гривень заборгованість за пенею. З моменту отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до [PERSON] , Товариством не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 1915527 у розмірі 20 328,00 гривень. Посилаючись на положення статті 639 ЦК України, ч.ч. 1,3,4,7,12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», позивач уважає, що зазначені вище кредитні договори були підписані електронним підписом позичальника, відтворені шляхом використання позичальником одноразових ідентифікаторів, які були надіслані на мобільний номер телефону [PERSON] , зазначений в цих кредитних договорах. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, позивач прохав суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3346807922/673607 у сумі 15 500,00 гривень, з яких: 4 000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 11500,00 гривень - заборгованість за відсотками; за договором позики № 1915527 у сумі 20 328,00 гривень, з яких: 6 000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 14 328,00 гривень - заборгованість за відсотками, а всього стягнути заборгованості на загальну суму 35 828,00 гривень. Ухвалою від 06 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено у справі судове засідання на 27 грудня 2022 року. 08 грудня 2022 року за вх. № 9778 до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Ухвалою від 27 грудня 2022 року судове засідання відкладено на 30 січня 2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідачки про дату, час і місце розгляду справи (розписка з відміткою про вручення чи невручення судової кореспонденції щодо цього судового засідання станом на 27.12.2022 до суду не надходила). 11 січня 2023 року до суду повернуто розписку про вручення відповідачці судової кореспонденції щодо судового засідання, призначеного на 27.12.2022, лише 29 грудня 2022 року. 17 січня 2023 року за вх.№ 374 до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Ухвалою від 30 січня 2023 року судове засідання відкладено на 21 лютого 2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідачки про дату, час і місце розгляду справи (розписка з відміткою про вручення чи невручення судової кореспонденції щодо цього судового засідання станом на 30.01.2023 до суду не надходила). Ухвалою від 21 лютого 2023 року судове засідання відкладено на 16 березня 2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідачки про дату, час і місце розгляду справи (розписка з відміткою про вручення чи невручення судової кореспонденції щодо цього судового засідання станом на 21.02.2023 до суду не надходила). Постановлено додатково здійснити виклик відповідачки за відомими суду засобами зв`язку та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 23 лютого 2023 року на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання на 16 березня 2023 року. Ухвалою від 16 березня 2023 року судове засідання відкладено на 20 квітня 2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідачки про дату, час і місце розгляду справи (розписка з відміткою про вручення чи невручення судової кореспонденції щодо цього судового засідання станом на 16.03.2023 до суду не надходила). 18 квітня 2023 року до суду повернуто розписку про вручення 06 квітня 2023 року відповідачці судової кореспонденції щодо судових засідань, призначених на 16.03.2023 та 20.04.2023. Ухвалою від 20 квітня 2023 року судове засідання відкладено на 17 травня 2023 року у зв`язку з першою неявкою відповідачки в судове засідання, роз`яснено відповідачку про наслідки повторної неявки відповідача, визанчені у ч.4 ст. 223 ЦПК України. Ухвалою від 17 травня 2023 року судове засідання відкладено на 19 липня 2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідачки про дату, час і місце розгляду справи (розписка з відміткою про вручення чи невручення судової кореспонденції щодо цього судового засідання станом на 17.05.2023 до суду не надходила). Постановлено додатково здійснити виклик відповідачки шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 19 травня 2023 року на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання на 19 липня 2023 року. 30 травня 2023 року до до суду повернуто розписку про вручення 11 травня 2023 року відповідачці судової кореспонденції щодо судового засідання, призначеного на 17.05.2023. 11 липня 2023 року до суду повернуто судову кореспонденцію щодо судового засідання, призначеного на 19 липня 2023 року, без вручення, з відміткою про повернення судової повістки за закінченням терміну зберігання. У судове засідання 19 липня 2023 року сторони не з`явилися, постановлено відкласти судове засідання на 28 серпня 2023 року. У судове засідання 28 серпня 2023 року: Представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Ухвалою від 28 серпня 2023 року постановлено здійснювати заочний розгляд цієї справи. Отже, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 26 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3346807922/673607, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 4 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 20.05.2021. За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки фіксована (а.с.7-10). Пунктом 4.3 Договору передбачено, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. 16 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» укладено договір факторингу № 16022022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» передає (відступає) ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» за плату належні йому права вимоги, а «КУ «Європейська кредитна група» приймає належні ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників (а.с.11-14). Пунктом 1.1 Договору факторингу встановлено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Пунктом 1.2 Договору факторингу визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 16.02.2022 року до договору факторингу № 16022022 від 16.02.2022 року та розрахунку заборгованості (за період з 16.02.2022 по 31.10.2022), до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 15 500,00 гривень, з яких: 4 000,00 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 11500,00 гривень заборгованість за відсотками (а.с.15-20). 12 квітня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 1915527, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), без забезпечення, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплачувати проценти позикодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах, тобто позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) від суми позики протягом строку позики. Сума позики складає 6 000,00 гривень. Строк позики 30 днів (а.с.21). 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» передає (відступає) ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» приймає належні ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників (а.с.27-28). 28 липня 2021 та 21 вересня 2021 рр. між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено відповідно додаткову угоду № 2 та додаткову угоду № 5 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.29-30). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 5 від 21.09.2021 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 20 328,00 гривень, з яких: 6 000,00 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 14 328,00 гривень заборгованість за відсотками (а.с.31-32). У пунктах 6.1 кредитних договорів № 3346807922/673607 від 26.04.2021 року, № 16022022 від 16.02.2022 року, № 1915527 від 12.04.2021 року зазначено, що вони підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». У пункті 5 договору позики № 1915527 від 12.04.2021 року вказано, що цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що в письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За правилами ч. 1 ст. 1047 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України, договір позики, коли позикодавцем є юридична особа, а також кредитний договір (у всіх випадках) укладаються у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору та договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Нормами ч.ч. 3,6,7,8,12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 цього Закону встановлено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Судом встановлено, що у вказаних вище кредитних договорах (розділи «реквізити сторін») наявний електронний підпис одноразовим ідентифікатором [PERSON] . [PERSON] без отримання листів на адресу електронної пошти і смс-повідомлень, без здійснення входу на вебсайти первісних кредиторів (ТОВ « Кредитна установа «Європейська кредитна група», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») за допомогою логіна і пароля особистого кабінету не зміг би укласти кредитні договори в електронній формі. Підписавши договори електронним підписом одноразовим ідентифікатором, [PERSON] засвідчила, що вона погодилася на отримання фінансових кредитів, позики саме на умовах, що визначені в договорах № 3346807922/673607 від 26.04.2021 року, № 16022022 від 16.02.2022 року, № 1915527 від 12.04.2021 року. Сторони узгодили всі істотні умови надання фінансових кредитів, позики, а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання цих договорів були вільними. Таким чином, договори № 3346807922/673607 від 26.04.2021 року, № 16022022 від 16.02.2022 року, № 1915527 від 12.04.2021 року, укладені між сторонами відповідно до положень статей 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони клієнта (позичальника) [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Укладення договорів договори № 3346807922/673607 від 26.04.2021 року, № 16022022 від 16.02.2022 року, № 1915527 від 12.04.2021 року в запропонованій позивачем формі відповідало внутрішній волі відповідача та ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених в письмовій формі. Суд звертає увагу на те, що обов`язкові реквізити, які містяться в даних договорах (розділи «реквізити сторін»), співпадають з реквізитами відповідача, які зазначені в позовній заяві, а тому можна дійти висновку, що під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідачка надала усі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів клієнта (позичальника) для отримання фінансових кредитів, позики, зокрема, прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер мобільного телефону, електронну пошту, номер банківської картки для перерахування коштів. Даний факт відповідачкою не спростовано. Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року в справі № 732/670/19. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання та має заборгованість за договорами № 3346807922/673607 від 26.04.2021 року, № 16022022 від 16.02.2022 року, № 1915527 від 12.04.2021 року. Згідно наданих позивачем розрахунків (а.с.16,33), за період з 16.02.2022 по 31.10.2022 рр. [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 3346807922/673607 від 26.04.2021 року в розмірі 15 500,00 гривень, з яких: 4 000,00 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 11500,00 гривень заборгованість за відсотками. За період з 21.09.2021 по 31.10.2022 рр. [PERSON] має заборгованість за договором позики № 1915527 від 12.04.2021 року в розмірі 20 328,00 гривень, з яких: 6 000,00 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 14 328,00 гривень заборгованість за відсотками. Враховуючи встановлені обставини, з урахуванням наданих доказів стороною позивача, позивач виконав свої зобов`язання за договором позики та передав відповідачці грошові кошти (позику). При цьому, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, що зумовило виникнення заборгованості, розмір якої не спростовано відповідачкою, відзиву на позов не подала, своїм правом надати суду пояснення та докази не скористалася. На підставі викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість: за кредитним договором № 3346807922/673607 від 26.04.2021 року в розмірі 15 500,00 гривень, з яких: 4 000,00 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 11 500,00 гривень заборгованість за відсотками; за договором позики № 1915527 від 12.04.2021 року в розмірі 20 328,00 гривень, з яких: 6 000,00 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 14 328,00 гривень заборгованість за відсотками, а всього стягнути заборгованість на загальну суму 35 828,00 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2481,00 гривень.

Outcome: approved