Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

ВИМОГИ ЗАЯВНИКА [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просить суд встановити факт смерті її матері, [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України. ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА Заявник вказує, що вона до повномасштабного вторгнення РФ на Україну проживала разом із своєю матір`ю, [PERSON] , в с. Нова Збур`ївка Голопристанського району Херсонської області. Після початку війни, вона не змогла виїхати разом з матір`ю з окупованої території через похилий вік та поганий стан здоров`я матері та здійснювала постійний догляд за нею. [INFO] її матір померла. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, медичною довідкою про смерть, які видані органами, що створені на тимчасово окупованій території (копії долучаються до заяви, оригінали перебувають у заявника). Факт родинних відносин заявника та померлої підтверджується її свідоцтвом про народження. Однак, наявні у заявника документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". У зв`язку з цим наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Статтями 315 - 318 ЦПК України передбачена можливість встановлення юридичного факту, що має значення, в судовому порядку. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначається як тимчасово окупована територія. Після смерті матері, заявник переїхала до Кіровоградської області, отримала статус внутрішньо переміщеної особи. ПОЯСНЕННЯ ЗАІНТЕРЕСОВАНИХ ОСІБ Заінтересована особа - представник Олександрійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, але надав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.08.2023 року [PERSON] цивільна справа прийнята до провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що згідно копії довідки про смерть №С-01691, виданої 11.10.2022 р. Сімферопольським районним відділом РАГС №2 Департаменту РАГС Міністерства юстиції РК, смерть [PERSON] сталася [INFO] в с. Нова Збур`ївка Скадовського району Херсонської області. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 11.10.2022 року Сімферопольським районним відділом РАГС №2 Департаменту РАГС Міністерства юстиції РК [PERSON] , [INFO] , уродженка села Червонознаменка Голопристанського району Херсонської області, [INFO] в с. Нова Збур`ївка Скадовського району Херсонської області. Згідно копії свідоцтва про народження, виданного Новозбур`ївською сільської радою Голопристанського району Херсонської області 20 березня 1990 року, [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про шлюб, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] 16.10.1993 року, після чого її прізвище змінилося на « [PERSON] ». ОЦІНКА СУДУ Правова мета встановлення факту, що має юридичне значення полягає у тому, щоб у судовому порядку встановити певні життєві обставини (фактичні події), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 8 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Встановлення факту смерті необхідне заявнику для державної реєстрації смерті її матері, проведеної відповідним державним органом України. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, встановлення факту смерті [PERSON] дасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. НОРМИ ПРАВА Відповідно ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть смерть серії [NUMBER] , видане 11.10.2022 року Сімферопольським районним відділом РАГС № 2 Департаменту РАГС Міністерства юстиції РК про те, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Крснознам`янка Голопристанського району Херсонської області, померла [INFO] в с. Нова Збур`ївка Скадовського району Херсонської області, не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки видане органом, створеним всупереч законодавства України. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Ч. 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Судом встановлено, що [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України, свідоцтво про смерть видане на вказаній території є недійсним, не створює правових наслідків і не може бути використане для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, оскільки видане органом, створеним всупереч законодавства України. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16 "Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року №990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України" роз`яснив, що враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку при розгляді справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. У даному випадку суд керується тим, що права громадян України мають бути захищені, про що зазначено зокрема, у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) де зазначено, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється у сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях подібних до тих, які наводяться у цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів /окупаційної влади/ далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватись третіми країнами, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюють в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Відповідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження, або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved