Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника адвоката Глазун Т.О. звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] на строк три місяці, яким визначити тимчасові обмеження її прав та заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] проживає в буд. [ADDRESS] , їй з чоловіком належало по частині даного будинку. Свою частку вона подарувала доньці [PERSON] . В іншій частині даного будинку, яка належить її колишньому чоловіку, проживає її інша донька [PERSON] . Вже тривалий час між нею та [PERSON] виникають конфлікти, сварки, скандали, які остання створює їй. Донька обзиває її нецензурними словами, погрожує фізичною розправою, принижує, оскільки у неї проблеми із зором і їй необхідна операція, вона насміхається з її вади і глузує з даного приводу. В ході однієї з таких сварок вона викликала працівників поліції і відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні остання свою вину визнала. Також нещодавно за її викликом приїжджали працівники поліції та склали протокол відносно її доньки [PERSON] , оскільки вона вчинила сварку з нею. Але, оскільки матеріали про адміністративне правопорушення були складені неналежно, провадження закрито. Вона зверталась за допомогою до виконавчого комітету Ніжинської міської ради, оскільки має слабкий стан здоров`я і на даний момент її нікому захистити. Також вона неодноразово зверталась до працівників поліції, про що свідчить копія талону-повідомлення ЄО №10532, де зазначено, що вона зверталась з приводу того, що донька постійно вчиняє домашнє насильство відносно неї. Після звернення до виконавчого комітету Ніжинської міської ради було складено Акт з`ясування обставин вчинення насильства в сім`ї або реальної загрози його вчинення та в усному порядку їй було рекомендовано звернутись за правовою допомогою. Її донька [PERSON] агресивно себе поводить по відношенню до неї, створює їй нестерпні умови проживання, на підставі цього відбуваються конфлікти, які іноді переходять у психологічне насильство. У судовому засіданні представник заявника адвокат Глазун Т.О. заяву підтримала повністю та просила її задовольнити з вищевикладених у ній підстав. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, в заяві від 28.08.2023 просила справу розглянути за її відсутності, відмовити в її задоволенні, у зв`язку з відсутністю доказів. Заслухавши доводи представника заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . В матеріалах справи наявне талон-повідомлення Єдиного обліку №10532 про прийняття та реєстрацію заяви [PERSON] , з якого вбачається, що 01.08.2023 о 16 год. 03 хв. надійшла заява до РУ про те, що 01.08.2023 о 15 год. 59 хв. за адресою [ADDRESS] донька заявниці [PERSON] постійно вчиняє домашнє насильство відносно заявниці. (а.с.5) Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, передбачених ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньомунасильству». Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Суд звертає увагу, що заявником не надано достатньо переконливих доказів, які б свідчили про вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно неї. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року в справі № 363/3496/18 (провадження № 61-4830св19), 26 вересня 2019 року в справі № 452/317/19-ц (провадження № 61-12915св19), від 17 червня 2020 року в справі № 509/2131/18 (провадження № 61-271св19), від 23 грудня 2020 року в справі № 753/17743/19 (провадження № 61-23053св19), від 24 лютого 2021 року в справі № 570/2528/20 (провадження № 61-16103св20), від 03 листопада 2021 року у справі № 752/10604/19 (провадження № 61-3604св21), від 17 листопада 2021 року у справі № 755/937/21 (провадження № 61-7884св21). Подання заяви до поліції про неправомірні дії особи не є достатнім доказом вчинення неправомірних дій, про які стверджується у заяві. Доказів про взаємозв`язок між діями [PERSON] і станом здоров`я [PERSON] , матеріали справи не містять. Посилання на\~існування постанов\~Ніжинського міськрайонного\~суду Чернігівської\~області від\~18.12.2015\~відповідно до\~якої [PERSON] \~було притягунто\~до адмінстративної\~відповідальності за\~ч.1\~ст.173-2\~КУпАП та\~Ніжинського міськрайонного\~суду Чернігівської\~області від\~15.08.2023\~відповідно до\~якої було\~встановлено відсутність\~події та\~складу адіміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ч.1\~ст.173-2\~КУпАП у\~діях [PERSON] ,\~на думку\~суду не\~є достаніми\~та необхідними\~доказами для видачі обмежувального припису. Таким чином, звернувшись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, [PERSON] не надала беззаперечних доказів на підтвердження вчинення [PERSON] систематичного домашнього насильства стосовно неї у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Також судом наразі не встановлено вірогідність настання ризиків вчинення насильства у майбутньому, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Суд, оцінивши відповідно до ст.89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для видачі обмежувального припису. Твердження про вчинення [PERSON] систематичного домашнього насильства відносно заявниці, викладені в заяві, не знайшли свого підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами. У відповідності до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed