Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

03.03.2023 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] з вищевказаним позовом до Личаківського районного суду м. Львова. Ухвалою судді Личаківського районного суду м.Львова Нора Н.В., позовну заяву передано до Шевченківського районного суду м.Львова. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.05.2023 року справу номер 463/1486/23 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. Ухвалою судді від 24.05.2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між нею та відповідачем 29 серпня 2019 року укладено шлюб, який зареєстровано у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис №2695. Від даного шлюбу дітей не мають. Позивач зазначила, що в них з відповідачем спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними давно припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник- адвокат О.Карзов на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у відсутності відповідача. Не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши заяву представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29 серпня 2019 року, який зареєстровано у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис №2695 (а.с.4) Від шлюбу у сторін дітей немає. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 1073,60 грн. Судові витрати по справі складаються із судового збору. Позивач не просить судовий збір стягувати з відповідача.

Outcome: approved