Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

05.05.2023 представник позивача звернулася до суду з даним позовом, у якому просила розірвати шлюб між сторонами. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 13.06.2013 позивач з відповідачкою уклали шлюб. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час спільні діти сторін проживають разом із відповідачкою, однак позивач надає за згодою між сторонами грошові кошти матері (відповідачу) на утримання дітей, забезпечує їх всім необхідним для їх розвитку, виховання, навчання. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача та відповідача відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, мають різні поглядами на сімейні життя та обов`язки. Вони втратили почуття любові один до одного, не підтримують шлюбних стосунків. Також сторони не мають спільного бюджету та спільного господарства не ведуть вже багато років. Шлюб між сторонами фактично припинив існування з 2019 року. Позивач та відповідачка наміру зберігати сім`ю не мають, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Окрім цього, представник позивача зазначив, що у червні 2022 році позивач звертався до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 07.12.2022 року позов про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] залишено без розгляду на підставі того, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час, місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подавав до суду. У зв`язку з тим, що [PERSON] з 28.06.2022 був призваний із числа резервістів в особливий період та станом на час розгляду справи перебував (та і зараз перебуває на військовій службі) у військовій частині [NUMBER] , тому, повідомити суд про розгляд справи у його відсутність не мав можливості. Позивач 28.06.2022 одразу був направлений в гарячі точки бойових дій, де був відсутній зв`язок, який на теперішній час налагодився. Враховуючи вищевикладене, просили позов задовольнити. 08.05.2023 у даній справі було відкрито спрощене провадження та призначено розгляд справи на 20.06.2023, яке було відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідачки. 10.08.2023 сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судові засідання не з`являлася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не подавала, про причини неявки не повідомляла. Також відповідачкою не було подано відзиву на позов. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином, суд вважає, що відповідачка є повідомлена про розгляд справи належним чином. Як передбачено ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 15 серпня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 10 серпня 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 15 серпня 2023 року в силу ч.5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13.06.2008, виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Держаним центром розвитку сім`ї, актовий запис №592 (а. с. 13). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.12.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві передбачено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 14). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві передбачено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 15). Довідкою №6740 встановлено, що молодший сержант в/сл за призовом із числа резервістів в особливий період [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 28 червня 2022 року по теперішній час (а. с. 16). Відповідно до ст. 104\~-\~105\~СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя в сторін не склалося, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння та довіри між ними, погляди на життя та характери сторін відрізняються. Сторони давно проживають окремо. Позивач зазначив, що відновлення стосунків між сторонами, як подружжя та збереження сім`ї є неможливим. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак, шлюб між ними слід розірвати. Разом з цим, варто зауважити, що представник позивача просив витребувати від відповідачки, [PERSON] , оригінал свідоцтва про шлюб, оскільки таке знаходиться у неї і вона відмовляється надати його позивачу. Дане клопотання було задоволено ухвалою від 20.06.2023. Відповідачка не з`являлася в судові засідання та відповідно оригінал свідоцтва про шлюб не надала. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 жовтня 2022 року у справі №526/442/22 (провадження №61-6895св22) суд дійшов висновку, що відповідно до ч.6\~ст. 95 ЦПК України\~якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. За частиною другою статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина четверта статті 95 ЦПК України). Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (частина п`ята статті 95 ЦПК України). В матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія свідоцтва про шлюб сторін, а тому на підставі вищевикладених правових норм суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач не сплачував судовий збір при подачі позову, суд вважає необхідними відповідно до\~\~ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved