Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

06 січня 2023 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі - ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Заявою-Договором №2020/І_С/307-002864 від 08 жовтня 2020 року (далі - Заява-Договір-1) в розмірі 4084 грн 21 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08.10.2020 [PERSON] підписав Заяву-Договір-1. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту дозволеного овердрафту зі строком повернення 12 місяців, з базовою процентною ставкою за користування овердрафтом в розмірі 42 % річних та 48% річних (відсоткова ставка на прострочену заборгованість), порядок сплати відсотків щомісячно. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 18.11.2022 у нього утворилась заборгованість: - по кредиту (прострочена) 3000 грн; - по процентах (прострочена) 227,48 грн; - по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України 856,73 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 2481 грн 00 коп. 03 лютого 2023 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ця ухвала направлена відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання рекомедованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке 14 липня 2023 року повернуто до суду не вркченим, з відміткою АТ "УКРПОШТА" - "за закінченням місця зберігання". Станом на 17 серпня 2023 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із вимогами ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2\~ ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18). Судом встановлено, що 08.10.2020 ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] (Позичальник) шляхом підписання Заяви-Договору №2020/І_С/307-002864 уклали договір, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (можлива сума кредиту - 300000 грн) зі сплатою фіксованих відсотків за користування кредитом у розмірі 42 % на рік, та з процентною ставкою на прострочену заборгованість - 48% річних зі строком кредитування 12 місяців, тобто з терміном погашення по 07.10.2021 включно. (а.с. 33) Умовами Заяви-Договору-1, підписаної відповідачем, передбачено щомісячну сплату відсотків та погашення кредиту в кінці строку кредитування, тобто не пізніше 07.10.2021. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку. (а.с. 29-32) Як вбачається з копії вимоги про дострокове повернення кредиту від 03.06.2021 за №2129/21075/2021 та копії рекомендованого поштового повідомлення, позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, в якій позивач вимагає від відповідача у тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги достроково повернути всю суму кредиту та сплатити проценти і комісії за користування кредитом у загальному розмірі 3396,29 грн. Як вбачається з копії поштового повідомлення, відповідач отримав вимогу про дострокове повернення кредиту 08.06.2021. (а.с. 38, 39) Таким чином, використовуючи своє право, передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України, банк змінив строк виконання зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту та сплати процентів, в наслідок чого виникла прострочена заборгованість по кредиту в сумі 3000 грн та процентах в сумі 227,48 грн, які позивач нараховував до 08.07.2021, що дає підстави для стягнення з відповідача простроченої заборгованості за тілом кредиту та процентами, яка складає 3227,48 грн. (а.с. 28) Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості зі сплати відсотків, які нараховані на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» розрахунку, процентна ставка на прострочений кредит за ст. 625 ЦК України становить 42% і нарахована\~ за період з 09.07.2021 по 18.11.2022. (а.с. 28) При цьому, доказів погодження сторонами процентної ставки на прострочений кредит за ст. 625 ЦК України у 42% з позичальником суду не надано, а тому підстави для покладення на відповідача такої відповідальності відсутні. Підсумовуючи наведене, позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача суми заборгованості по кредиту (прострочена) - 3000 грн з відрахуванням суми сплаченої відповідачем заборгованості по відсоткам нарахованими поза межами дії договору в сумі 227,48 грн. Таким чином, заборгованість за кредитним договором становить 3227,48 грн, яка підлягає до стягнення. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою статті 141 ЦПК України, згідно із Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року за №3674-VI, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 237 грн 61 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial