Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 лютого 1983 року в Оріховецькі сільські раді Підволочиського району, актовий запис № 4. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, з кожним роком шлюбні відносини поступово погіршувались, на даний час спілкування та спільне проживання припинено. Відповідач змінила місце проживання. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, а тому просить терміну на примирення не надавати, позов задовольнити. Ухвалою судді від 03 березня 2023 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29.03.2023р. розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 05.02.1983р. в Оріхівецькій сільські раді Тернопільської області, актовий запис №4. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення суду задоволено, заочне рішення Підволочиського районного суду від 23 березня 2023 року по справі №604/137/23 за позовом [PERSON] , до [PERSON] , скасовано. Призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просить терміну на примирення не надавати, справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про день слухання, про причини своєї неявки не повідомила, заяв та клопотань не надіслала. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Підволочиським віддідлом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18 січня 2023 року, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 05 лютого 1983 року в Оріхівецькі сільські раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №4, після одруження прізвище дружини « [PERSON] ». Згідно актового запису про шлюб №4 від 5 лютого 1983 року, складеного Виконавчим комітетом Оріхівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області в частині зміни прізвище заявниці після державної реєстрації шлюбу вказано прізвище [PERSON] . Рішенням Підволочиського районного суду від 11.05.2022р. встановлено факт неправильності запису в актовому записі №4 від 05.02.1983р. в частині присвоєння прізвища « [PERSON] » [PERSON] після реєстрації шлюбу замість « [PERSON] ». У зв`язку з наявністю рішення Підволочиського районного суду від 11 травня 2022 року, яке набрало законної сили, 02 травня 2023 року Підволочиським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно видано свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 05 лютого 1983 року в Оріхівецькі сільські раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №4, після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Спільне життя сторін не склалося, сумісне проживання припинено, сторони протягом тривалого часу не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Згідно із ст.51 Конституції України\~та\~ст.24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За ч.3 і ч.4\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ч.3 ст.105\~Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі\~ст.112\~СК\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін, суд вважає що сім`я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, дальніше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Пунктом 2 частини 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору з відповідачки, суд вважає можливим залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved