Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

18.05.2023 року до суду звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/2233051 від 31.08.2018 року у сумі 41995,08 грн. Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» обґрунтовані наступним. 31.08.2018 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №1/2233051, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 37007,48 грн. Предметом кредитного договору є надання відповідачу грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 37007,48 гривень; строк користування - 36; річні проценти - 15,00 відсотків; комісійна винагорода - 2,30 відсотки від суми кредиту. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору, шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, що підтверджується меморіальним ордером та випискою за кредитним договором. 16.12.2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір ро відступлення права вимоги №3 -2021. Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Креді Агріколь Банк», включно і до [PERSON] за кредитним договором №1/2233051 від 31.08.2018 року. Відповідно до п.6.2. Кредитного договору, підписанням договору позичальник надає банку, у разі відступлення останнім будь-якій третій особі своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, свою згоду на передачу банком такій третій особі інформації щодо себе. В порушення положень кредитного договору відповідач не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Станом на 03.05.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становила 41995,08 грн., а саме: - рахунок простроченої заборгованості 19136,81 грн.; - рахунок нарахованих відсотків 167,45 грн.; - рахунок прострочених відсотків 4816,25 грн.; - рахунок комісії - 851,17 грн.; - рахунок простроченої комісії 17023,40 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 41995,08 грн., а також стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 23.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. В сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно\~зі ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:\~1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;\~5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення;\~7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. За визначенням ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України, відповідно до якої, зобов`язання -\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 31.08.2018 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено Комплексний договір №1/2233051, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 37007,48 грн. Предметом кредитного договору є надання відповідачу грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 37007,48 гривень; строк користування - 36; річні проценти - 15,00 відсотків; комісійна винагорода - 2,30 відсотки від суми кредиту (а.с.10-19). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору, шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, що підтверджується меморіальним ордером та випискою за кредитним договором. 16.12.2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір ро відступлення права вимоги №3-2021 (а.с.50-55). Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Креді Агріколь Банк», включно і до [PERSON] за кредитним договором №1/2233051 від 31.08.2018 року. Відповідно до п.6.2. Кредитного договору, підписанням договору позичальник надає банку, у разі відступлення останнім будь-якій третій особі своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, свою згоду на передачу банком такій третій особі інформації щодо себе. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення на поштову адресу [PERSON] повідомлення-вимоги по кредитному договору №1/2233051 від 20.04.2023 року. Однак [PERSON] заборгованість не сплатив (а.с.57-64). Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором щодо сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту належним чином не виконав, заборгованість позичальника становить 41995,08 грн., що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості (а.с.20, 22-45). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на законі та умовах договору, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved