Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 14.06.2017 в загальній сумі 36 660 грн. 35 коп. станом на 04.04.2023. Заборгованість складається з 29917,11 грн. - тіла кредиту та 6743,24 грн. - відсотків. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених витрат по оплаті судового збору 2 684 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що при укладенні договору з відповідачем сторони керувались положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України щодо договору приєднання. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив, що проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши відповідну заяву відповідач отримав доступ до всіх без виключення послуг банку, а між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком було відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом та відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 29000 грн. Таким чином, позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач в порушення договірних зобов`язань зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 36 660 грн. 35 коп. станом на 04.04.2023. Ухвалою суду від 26 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав. Відповідач відзиву не подав, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилався на відсутність заборгованості перед банком про що надав суду довідку банку, тому просив закрити провадження у справі. Зазначив, що погасив всю заборгованість після отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі в липні 2023 року, проти стягнення судового збору заперечував та посилався на те, що з нього судовий збір стягненню не підлягає оскільки він має пільги, передбачені для учасника бойових дій. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзиву, тому, за згодою позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1054 ЦК України. Судом встановлено, що 14 червня 2017 року . [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку. З довідки наданої позивачем встановлено, що відповідачу видавалось 2 кредитні картки, отже картка перевипускалась. На час звернення позивача до суду кредитна картка є активною, строк її дії по травень 2025 року. Підписавши заяву 14.06.2017 у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання картки, що включають повернення наданого кредиту та сплати передбачених договором платежів. Згідно з наданим банком розрахунком за період з 14.06.2017 по 04.04.2023 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 36 660 грн. 35 коп., з яких: 29 917 грн. 11 коп. - тіло кредиту та 6 743 грн. 24 коп. - відсотки Заборгованість відповідача підтверджується також випискою по його рахунку згідно якої за рахунками відповідача здійснювався рух коштів в період з 15.06.2017 по 01.01.2023. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, nsf/link1/an_843596/ed_2020_07_21/pravo1/T030435.html?pravo=1#843596" title="Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003">527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, погашав заборгованість не в повному обсязі та з порушенням строків визначених договором. Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 29.07.2023 №B07B2JUIABDNJ4GD [PERSON] станом на 29 липня 2023 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як зазначено у ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивачем у зв`язку зі сплатою заборгованості відповідачем будь-яких заяв про відмову від позову не подано, як не подано і відповідачем заяви про визнання позову, що свідчить про наявність спору. Позивач, як ініціатор судового розгляду поніс витрати на сплату судового збору у сумі 2684 грн., які відповідачем не відшкодовані. Погашення заборгованості відповідачем після відкриття провадження у справі не свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі, якщо позивач від позову не відмовляється. Враховуючи, що відповідачем вимоги позивача задоволені після відкриття провадження у справі, вся заборгованість у розмірі 3660,35 грн. сплачена ним після звернення позивача до суду, заборгованість [PERSON] перед банком відсутня станом на 29.07.2023, відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України суд вважає що з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору 2684 грн. Доводи відповідача про те, що витрати по сплаті судового збору з нього не підлягають стягненню у зв`язку з наявністю пільг, встановлених законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій є неспроможними. Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19). Предметом позову в цій справі є стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором, тобто справа не пов`язана з порушенням його прав як учасника бойових дій, навпаки саме [PERSON] є особою до якої пред`явлено позов. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

Outcome: partial