Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

25 липня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 03 березня 2020 року, який зареєстровано Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), актовий запис № 121. Мають малолітню [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в них не склалося, шлюбні стосунки припинені. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Оскільки відповідачка не бажає розривати шлюб в органах РАЦС, просив суд розірвати шлюб укладений між ними. Позивач та представник позивача [PERSON] (ордер про надання правничої допомоги №83 від 18.07.2023 р. а.с.10-12) в судове засідання не з`явились, до суду надіслали заяву, в якій просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов (а.с.22) Відповідачка в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с.23) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 03 березня 2020 року,який зареєстровано Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), актовий запис № 121 , що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 03 березня 2020 року (а.с.3). Сторони мають спільну доньку малолітню [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця проживання якої не мають. Подружнє життя в сторін не склалося, вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, шлюб існує формально. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved