Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою, просила встановити факт приналежності [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованої в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків під реєстраційним номером: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ), Державного акту на право власності на земельну ділянку серія II ЛВ № 064665 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,06 га., від 29.09.1998, виданого на підставі ухвали 10 сесії 2 скликання Львівської міської Ради народних депутатів від 05.03.1998 № 1170, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3-4-2 № 713 на ім`я [PERSON] . Підстави та мотиві заяви викладені у письмовій формі. Від представника заявника у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі та без її участі заявника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст. 265, 319 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до абз. 1 п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справ про встановлення факту, передбаченого п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як вбачається з ПГУ серії КВ № 593334 (а.с.13-15), заявнику 16.03.2001 видано зазначений паспорт на ім`я « [PERSON] », [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] . Аналогічні відомості щодо імені заявника та дати народження містяться у пенсійному посвідченні № [NUMBER] (а.с. 16). Дата видачі пенсійного посвідчення № [NUMBER] - 29.08.2018. Як вбачається з листа ГУ ДМСУ у Львівській області (а.с. 9), [PERSON] , [INFO] , станом на 05.03.1998 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Таким чином встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , станом на 05.03.1998 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До видачі заявнику ПГУ серії КВ № 593334 у 16.03.2001, на підставі ухвали 10 сесії 2 скликання Львівської міської Ради народних депутатів від 05.03.1998 № 1170 на ім`я « [PERSON] », яка проживає за адресою: [ADDRESS] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії II ЛВ № 064665 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,06 га. від 29.09.1998, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3-4-2 № 713. Згідно зі\~статтями 13,\~41 Конституції України\~держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути здійснене лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості Зазначена вище розбіжність у імені заявника у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії II ЛВ № 064665 унеможливлює можливість реалізувати право власника земельної ділянки на розпорядження такою, що порушує її права, як власника. Зважаючи на вищенаведене та беручи до уваги відомості, які містяться у письмових доказах долучених до матеріалів справи, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість вимог заявника, у зв`язку з чим заяву про встановлення факту, що має юридичне значення суд задовольняє.

Outcome: approved