Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач 06.06.2023 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є його батьком, позивач проживає разом із матір`ю, досяг повноліття та навчається у Вінницькому національному медичному університеті ім. М. І. Пирогова на першому курсі денної форми навчання медичного факультету № 2 за спеціальністю «медицина», термін навчання з 01.09.2022 року по 01.07.2028 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Батько проживає окремо, не працює, отримує пенсію та регрес, тому вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти. На підставі зазначеного просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на його користь аліменти на навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до закінчення навчання 01.07.2028 року, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11 липня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві наявне клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, також в матеріалах справи наявна заява відповідно до якої позовні вимоги визнає частково, оскільки він є інвалідом 3 групи і йому потрібно лікування по двом захворюванням, а також зазначив, що мешкає разом з літньою мамою, якій також потрібна допомога, крім того позивач навчається на бюджеті, отримує стипендію і має статус ВПО. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження виданого 15.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова від 24.03.2023 року № 05/1-146 [PERSON] є дійсно студентом 1 курсу денної форми навчання медичного факультету №2 за спеціальністю медицина, навчається за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2022 р. по 01.07.2028р. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 з від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~199\~СК \~право на\~звернення до\~суду з\~позовом про\~стягнення аліментів\~мають самі\~дочка,\~син,\~які продовжують\~навчатися,\~а також\~той із\~батьків,\~з яким\~вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі закінчення навчання. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач не працює, отримує пенсію та регрес, а також є особою працездатного віку, тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Крім того, ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що син після досягнення повноліття продовжив навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М. І. Пирогова на денній формі навчання, не працює, а також враховуючи те, що відповідач не працює, отримує пенсію та регрес, є особою працездатного віку та має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, тому суд приходить до переконання, що [PERSON] має право на утримання аліментів від [PERSON] на час навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, тобто до [INFO] . При визначені розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , суд враховує сімейний та майновий стан позивача та відповідача, їх стан здоров`я, необхідність придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів необхідних для навчання, тому суд визначає розмір аліментів, які необхідно стягувати з [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи стягнення з 06.06.2023 року (з дня пред`явлення позову до суду) до досягнення дитиною 23-річного віку, тобто до [INFO] . Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо знаходження на його утриманні літньої матері, а також необхідності здійснення лікування, оскільки відповідачем до матеріалів справи не було надано жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження непрацездатності матері, а також знаходження матері на утриманні відповідача, а також наявності у відповідача хвороби та необхідності у зв`язку з цим несення додаткових витрат на лікування, крім того клопотань про витребування доказів або надання часу для надання зазначених доказів відповідачем не заявлено. Повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача на час навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходу (щомісячно) починаючи стягнення з 06.06.2023 року (день пред`явлення позову) до досягнення позивачем 23-річного віку, тобто до [INFO] . Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на положення ч.6\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial