Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

В червні 2023 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якому просить повернути [PERSON] , [INFO] на виховання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що рішенням Подільського районного суду м.Києва від 18.02.2022 року Справа № 758/1442/22 провадження 2/758/4639/22 головуючий суддя Скрипник О.Г. ухвалено відібрати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітню [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітню [PERSON] , [INFO] органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації для вирішення подальшої долі дитини. На теперішній час діти позивачки перебувають за межами України. Вони були вивезені за межі країни у зв`язку з Війною наприкінці лютого 2022 року. Позивачка постійно підтримує з ними зв`язок, цікавиться їх поведінками, здоров`ям та навчанням. Після відібрання у позивачки дітей, вона перестала вживати спиртні напої. В квартирі в якій вона проживає, а саме в квартирі [ADDRESS] , належний санітарний стан, будь які компанії в цій квартирі не збираються. Позивачка працює кухонним працівником в ресторані «Флоренція», займається суспільно корисною працею. З 25.02.2023 року вона пройшла 8 зайнять школи батьківства (курс підвищення батьківсьного потенціалу в Подільському районному в м.Києві центрі соціальних служб. Активно прослухала всі теми. Вважає, що на даний час зникли обставини, які були підставою для відібрання у неї дітей. Провадження у справі відкрито ухвалою від 22.06.2023 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження. До початку судового засідання позивачка подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Позовні вимоги підтримала, позов просила задовільнити в повному обсязі. До початку судового засідання представник відповідачів подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Як встановлено судом, на первинному обліку в Службі у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з 06.12.2022, перебувають діти, позбавлені батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що відповідно до рішення Подільського районного суду міста Києва від 18.02.2022, справа № 758/1442/22, відібрані від матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав останньої, а відомості про батьків дітей записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були тимчасово влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), та у зв`язку із російською агресією проти України евакуйовані до Німеччини. Відповідно висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.08.2023 р. [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , мінімізувала причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, має позитивні характеристики, створила безпечні та сприятливі умови проживання. [PERSON] , успішно пройшла школу батьківства (курс підвищення батьківського потенціалу) у Київському міському центрі соціальних служб. За час проходження курсів зарекомендувала себе як відповідальна, дисциплінована, врівноважена та емоційно стійка особа. [PERSON] працює кухонним працівником в ресторані «Флоренція» з 01.06.2023. За період перебування на даній посаді зарекомендувала себе позитивно, ділові якості проявила на найвищому рівні, постійно прагне до самовдосконалення. За характером спокійна та врівноважена, жодної скарги від клієнтів в сфері обслуговування не надходило, тільки позитивні відгуки. В колективі користується повагою та авторитетом. За повідомленням Подільського Управління поліції Головного Управління Національної поліції в місті Києві від 08.02.2023 № 2497/125/53/05-23, [PERSON] веде нормальний спосіб життя, наркотичні речовини не вживає, громадський порядок не порушує, характеризується з позитивної сторони, скарг з боку мешканців будинку не надходило. З висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.08.2023 р. вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне повернення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , на виховання до матері [PERSON] . Згідно частини 1 статті 3 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У пункті першому статті 9 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991) передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з п.3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» (заява № 2091/13), та в п. 100 рішення від 16 липня 2015 року «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: 1) інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; 2) у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналогічні положення щодо права батьків на особисте виховання дітей та дотримання якнайкращих інтересів дітей закріплені в Сімейному кодексі України. Так, згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. За правилами ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно з ч.3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до наведеного правила необхідною передумовою для вирішення питання про повернення дитини батькам після відібрання є усунення причин, які стали підставою для відібрання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] змінила своє ставлення до життя та виховання дітей, працевлаштувалась, створила умови для розвитку дітей. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що обставини, які були підставою для відібрання дітей суттєво змінилися, позивач працює, має житло та дохід, здатна та має бажання виконувати свої обов`язки по вихованню та утриманню дітей, тому слід позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст.151, 170 СК України, Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved