Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приморського районного у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та внесення змін до актового запису. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] , 04.10.2013 року уклав шлюб із [PERSON] , про що 04.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , актовий запис № 1634. Від шлюбу подружжя має сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1102. Позивач вказує, що з`явилась потреба у наданні нотаріальної згоди на придбання нерухомого майна дружиною позивача, у зв`язку із чим звернулися до нотаріуса. Проте оглянувши мої документи, нотаріусом позивачу було повідомлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 04.10.2023 року серії [NUMBER] , укладеним між [PERSON] та [PERSON] , в графі дата народження нареченого [PERSON] зазначена: 04 грудня 1985 року замість [INFO] . Позивач стверджує, що насправді він народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом. Для виправлення технічної описки в свідоцтві про шлюб, [PERSON] , звернувся із заявою до Приморського районного у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південне міжрегіональне управлення Міністерства юстиції (м. Одеса).Однак йому в усній формі відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Позивачу також було надано відповідь у письмовому вигляді, в якій зазначається, що згідно Номенклатури справ відділу заяви про державну реєстрацію шлюбу та документи додані до них зберігаються 3 роки відповідно ст. 18 ВП. А відтак встановити хто саме на той момент допустився помилки не має можливості та порекомендовано для вирішення проблеми звернутися до суду. Позивач вважає, що задоволення позову має юридичне значення для нього для реалізації своїх майнових та немайнових прав, а також те, що усунення даної помилки в позасудовому порядку неможливо, просить суд винести рішення, у якому прийде до висновку про наявність підстав для задоволення поданого позову. Ухвалою суду від 07 червня 2023 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. 07 серпня 2023 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання призначене на 24 серпня 2023 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. Так, відповідач сповіщений за допомого системи «Електронний суд», неодноразово отримував процесуальні документи до свого електронного кабінету, в тому числі судові повістки про виклик у судове засідання, однак відзиву не надав, у судове засідання не з`явився. Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18. Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Суд вбачає, що сторони сповіщені про дату та час судового засідання належним чином, матеріалів справи достатньо для ухвалення рішення, а тому суд приходить до висновку про можливість розглядати справу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , 04.10.2013 року уклав шлюб із [PERSON] , про що 04.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , актовий запис № 1634. Від шлюбу подружжя має сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1102. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 04.10.2023 року серії [NUMBER] , укладеним між [PERSON] та [PERSON] , в графі дата народження нареченого [PERSON] зазначена: [INFO] . Однак, з Свідоцтва про народження серії [NUMBER] та паспорту Республіки Узбекистан [NUMBER] [PERSON] вбачається, що насправді позивач народився [INFO] . З відповіді від 06.05.2023 року № 745/24.32-19 наданої Приморським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану вбачається, що згідно Номенклатури справ відділу заяви про державну реєстрацію шлюбу та документи додані до них зберігаються 3 роки відповідно ст. 18 ВП. А відтак встановити хто саме на той момент допустився помилки не має можливості та порекомендовано для вирішення проблеми звернутися до суду. Стаття 49 ЦК України зазначає, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Так, відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, а також засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначено Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року, що діє з 27.07.2010року (із наступними змінами та доповненнями). Відповідно до ч. 5 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін, виправлень до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису. Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року (далі - Правила). Відповідно до пункту 2.13.1 зазначених Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Згідно із п. 2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Крім того, відповідно до абз. 2 п. 3, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення. Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акту громадянського стану. При цьому, неправильність в актовому записі не обов`язково має бути пов`язана з помилками власне при складенні актового запису чи помилками реєстратора. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно зі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Згідно зі статтею 300 ЦК України, особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (частина третя статті 270 ЦК України). Позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації в актовому записі. Таким чином позовну заяву [PERSON] до Приморського районного у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та внесення змін до актового запису слід задовольнити.

Outcome: approved