Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, якук мотивував тим, що мати заявника - [PERSON] - полька, народилася [INFO] в сім`ї поляків [PERSON] і [PERSON] в селі Іванів,\~Калинівського району Вінницької області. Батько матері заявника - [PERSON] народився в сім`ї поляків [PERSON] і [PERSON] і був охрещений у Римо-католицькому костьолі села Іванів. Прадід заявника [PERSON] , прабаба заявника [PERSON] та баба заявника [PERSON] були членами релігійної громади при Римо- католицькому костьолі села Іванів. Батько баби заявника [PERSON] виїхав в Польщу після 1918 року. В сім`ї розмовляли польською, російською і українською мовами, було багато книжок на польській мові. Протягом всього життя, дід, баба і мати заявника продовжували сповідувати польські традиції, святкувати польські свята, спілкуватися з родичами-поляками, тобто вважали себе поляками. На даний час представництвами Республіки Польща надані певні можливості для вивчення польської культури, мови та встановлення національних зв`язків, спрощеного порядку в`їзду до Польщі, отримання «карти поляка», що дає право на отримання пільг щодо навчання, працевлаштування та отримання на пільговій основі лікування, але зазначені можливості стосуються етнічних поляків, які змогли підтвердити своє польське коріння. Заявник зазначає, що у нього 2 група інвалідності, оскільки він хворіє на кардіологічне, онкологічне (III стадія) та інші захворювання, а тому встановлення вказаного факту дає йому можливість отримання у Республіці Польщі належного лікування. Для збереження пам`яті про своїх рідних заявник написав книгу «Родинна пам`ять». Мати заявника завжди молилася польською мовою, вчила заявника польських віршів. Заявник вивчає польську мову, історію, читає твори польських письменників. Рідні заявника знають, що його [PERSON] дідусь, бабуся і мати - поляки. [PERSON] і [PERSON] і їх дочка [PERSON] поховані на Римо-католицькому польському кладовищі села Іванів. В Державному реєстрі актів цивільного стану про державну реєстрацію смерті за №59 від 20 серпня 1970 року по Іванівський сільський раді Калинівського району Вінницької області вказана національність [PERSON] - «поляк». Мати заявника, [PERSON] , похована в місті Могилів- Подільському Вінницької області за католицьким обрядом. Зараз в документах громадян України національність не вказується. Крім того, заявник зазначає, що в свідоцтві про народження його матері [PERSON] , №69, виданому Іванівською сільською радою Калинівського району від 29.05.1931 року, національність батьків не вказано. На думку заявника, це пов`язано із проведенням політичною владою Радянського Союзу у 1930 роках репресій щодо національних меншин, зокрема, поляків, що й стало причиною того, що в свідоцтві про одруження його батьків запису за №14 в книзі реєстрації актів про одруження від 17.04.1949 року виконкому Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, національність [PERSON] , замість «полька» невірно вказано - «українка». Також невірно вказана національність матері заявника [PERSON] в його свідоцтві про народження серія [NUMBER] , виданому 08.07.1971 року на [PERSON] міським відділом ЗАГС м. Сизрань Куйбищевської області. На прохання заявника внести зміни до актового запису про його народження №712 від 19.04.1951 року, складеного на [PERSON] міським відділом ЗАГС м. Сизрань Куйбишевської області, до Відділу державної реєстрації цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме виправити національність матері з «українка» на «полька», щоб упорядкувати мої документи, дана відмова. Зазначені вище обставини унеможливлюють відновлення національності [PERSON] як поляка та позбавляють можливості підтримувати сімейні традиції, виховувати дітей в національному дусі. [PERSON] і його мати - громадяни України. Надані документи підтверджують, що національність його матері - полька. Зміна в актовому записі, а також відновлення реальної національності його матері - можлива тільки після рішення суду, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою суду від 21.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 16.08.2023 року залучено до участі у справі заінтересовану особу Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заявник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд її задоволити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, щодо задоволення заяви не заперечив. Представник заінтересованої особи Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, щодо задоволення заяви не заперечив. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.4 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1\~ст.293 Цивільного процесуального кодексу України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2\~статті 315 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. При вирішенні факту щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно\~Указу Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності»\~у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного із батьків. Згідно зі\~ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Стаття 15 Закону України «Про національні меншини»\~передбачає, що громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об`єднання мають право в установленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв`язки з особами своєї національності та їх громадськими об`єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій. Статтею 300 Цивільного кодексу України\~визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Зі змісту вказаних статей, а також роз`яснень, викладених у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 07.07.1971 року зазначено, що [PERSON] народився [INFO] . В графі «батько» значиться [PERSON] в графі національність вказано «росіянин», в графі «мати» значиться [PERSON] , в графі національність вказано «українка».(а.с.8) Відповідно до свідоцтва про народження від 29.05.1931 року мати заявника [PERSON] народилась [INFO] в с. Іванів, Килинівського району, Вінницької області. ЇЇ батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) Довідкою виданою виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Вінницької області від 27.07.2022 року за №1579 підтверджується, що [PERSON] , який помер 1970 року та [PERSON] , яка померла 1992 року, поховані в с. Іванів, Хмільницького району, Вінницької області на Римо-католицькому польському кладовищі (а.с.10). Відповідно до книги померлих [PERSON] -католицької церкви за 2013 рік, сторінка 29, [PERSON] померла [INFO] та похована по католицькому обряду в м. Могилів-Подільський, Вінницької області.(а.с.11) Згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації від 01.02.2023 року за №869-8.2-36б та висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану, [PERSON] відмовлено у внесенні змін до актового запису про його народження №712 від 19.04.1951 року, складеного на [PERSON] міським відділом ЗАГС м. Сизрань, Куйбишевської області, а саме у виправленні національності матері з «українка» на «полька», у зв`язку з знаходженням актового запису цивільного стану на території країни-агресора та відсутністю документів, підтверджуючих, що національність померлої матері заявника «полька» (а.с.12-13). В Державному реєстрі актів цивільного стану про державну реєстрацію смерті за №59 від 20 серпня 1970 року по Іванівський сільський раді Калинівського району Вінницької області вказана національність [PERSON] - «поляк». (а.с.14) Прадід заявника [PERSON] , прабаба заявника [PERSON] та баба заявника [PERSON] були членами релігійної громади при Римо- католицькому костьолі села Іванів, що підтверджується копією з державного архіву Вінницької області, фонд №Р196, опис №4, справа №14. (а.с.15) Батько матері заявника [PERSON] народився в сім`ї поляків [PERSON] і [PERSON] та був охрещений у Римо-католицькому костьолі села Іванів, що підтверджується копією з державного архіву Вінницької області, фонд №Р904, опис №1, справа №836. (а.с.16) Відтак, з огляду на викладене вбачається, що [PERSON] за національністю полька. При цьому, в українському законодавстві немає чіткого критерія щодо визначення національності за національністю матері або батька. Це означає, дитина може обрати національність одного з батьків. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що [PERSON] ідентифікував себе як поляк, у інший спосіб не може довести факти, що він та його мати за національністю поляк, і зазначені обставини перешкоджають подальшому підтвердженню його національної приналежності отриманню дозвільних документів, відновленню свого права на національність та національну ідентичність, у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява в частині вимог, що стосуються заявника [PERSON] , підлягає задоволенню. Що ж стосується заявлених вимог в частині встановлення факту неправильності (неповноти) актового запису №297 від 20.01.1979 року в свідоцтві про народження сина заявника [PERSON] , то суд вважажє, що дані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження повноважень на представлення заявником інтересів його сина - [PERSON] , до суду не надано. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представників. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. На підставі викладеного та

Outcome: partial