Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

03.02.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, аліменти, призначені рішенням суду, не сплачує. Ухвалою суду від 06.02.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. До початку судового розгляду справи позивач представник позивача - адвокат Семенька В.М. та представники служби у справах дітей Пелешок І.В. подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти винесення рішення у справі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази у справ та давши їм належну оцінку дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідач життям сина не цікавиться. [PERSON] злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків, син проживає з позивачем. У відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.10.2022 року становить 96930,80 грн. (а.с.28-29). Згідно довідки директора ліцею № 4 від 11.11.2022 року батько [PERSON] - [PERSON] батьківських зборів та виховні заходи не відвідує, навчанням дитини не цікавиться (а.с. 27). Відповідно до Висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 09.05.2023 року № 74, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] (а.с. 55-56). Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При дослідженні справи судом знайдено достатні підстави, які в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання відповідачем свого сина. Винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками також позивачем суду доведено. Суд, на підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю, відповідач у виконанні батьківських обов`язків на шлях виправлення не стає, долею дитини не цікавиться, вирішив задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved