Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 25.10.2021 року позивач звернулася Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 11 березня 2020 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 06. З 20 жовтня 2021 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння, втрати почуття один до одного, зловживання відповідачем спиртних напоїв, нанесення побоїв, хибкої психіки. Позивач вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати, оскільки він носить формальний характер. Ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 16.11.2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 № 29/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до части-ни сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судо-вих справ Оріхівського районного суду Запорізької області - Шевченківському районному суду м. Запоріжжя. За таких обставин, означена цивільна справа підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя. Згідно автоматизованого розподілу справу було передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. Ухвалою судді від 16.03.2023 року цивільну справу прийнято до провадження, постанов-лено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (ви-кликом) сторін. Позивач та її представник до суду не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволені позовних вимог наполягають, проти заочного розгляду справи не заперечують. В судові засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання відповідачка, яка повернулася на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній», що у відповідності до ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За згодою позивача і у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що 11 березня 2020 року, між сторонами зареєстровано шлюб, виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 06. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач на розірванні шлюбу наполягає. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство, збереження сім`ї при існуючих обставинах суперечить інтересам сторін, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України суд не вважає за потрібним. Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на її користь. У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться і витрати з отримання професійної правничої допомоги, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Витрати на професійну правничу допомогу внормовані статтею 137 ЦПК України. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Однією з засад цивільного судочинства в силу ст. 2 ЦПК України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Розмір понесених позивачем витрат на отримання правничої допомоги недоведений, відсутнє будь-яке підтвердження сплати означеної суми в позовній заяві, тому ці витрати не підлягають відшкодуванню. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved