Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

27.07.2023 р. від відповідача [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат, в якій просить стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката в сумі 5360 грн. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача - АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 24.07.2023 р., що не набрало законної сили, в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. 27.07.2023 р. відповідачем [PERSON] разом з заявою про ухвалення додаткового рішення подано до суду копію Договору про надання правової допомоги від 20.07.2023 р., копію акту № 1 наданих послуг (виконаних робіт) від 24.07.2023 р. та копію квитанції від 24.07.2023 р. на суму 5360,00 грн. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Частинами 1, 2 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Разом з тим, частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. За правилами частини 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Нормою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Отже, процесуальним законом на учасника справи покладено обов`язок у першому зверненні до суду навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а докази у підтвердження понесених витрат учасник справи повинен надати суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву і ці докази неможливо було подати з поважних причин. Із матеріалів справи убачається, що стороною відповідача в особі представника адвоката Розторгуєвої В.Б. подавалося клопотання про закриття провадження у справі від 21.07.2023 р., в якій зазначено, що попередній розрахунок суми судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрати на отримання правової допомоги адвоката, становлять 5000 грн. Натомість, до даного клопотання жодних доказів щодо понесених відповідачем судових витрат на отримання професійної правничої допомоги додано не було і протягом перебування справи в провадженні суду до ухвалення у справі рішення такі докази суду не надавались. Стороною відповідача у клопотанні вказаний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Однак, зазначення у змісті клопотання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат не є заявою сторони про подання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в розумінні положень частини 8 ст. 141 ЦПК України, яка у даному випадку повинна була бути подана до суду до ухвалення у справі рішення, ураховуючи, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням викладеного, правові підстави для задоволення заяви представника відповідача про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу відсутні, оскільки докази на підтвердження понесених відповідачем судових витрат по оплаті правничої допомоги до ухвалення у справі рішення не подавались, стороною відповідача до ухвалення у справі рішення не було зроблено заяви про намір подання доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів від дня ухвалення рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed