Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03.12.2014 розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу сина залишено проживати з позивачкою. 27 травня 2015 року позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». На даний час син [PERSON] уже досяг повноліття, але продовжує навчання у Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я.Горбачевського, форма навчання денна. На даний час син фактично перебуває на утриманні позивачки. Так як він навчається на денній формі навчання, не має змоги працевлаштуватися, тому потребує фінансової допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась просить розгляд справи проводити у її відсутності, про що подала письмову заяву. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання також не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає. Заперечень не має. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2003 року, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року розірвано (а.с.7). [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] його матір`ю вказана [PERSON] , батьком - відповідач [PERSON] (а.с.8). 27 травня 2015 року позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] (а.с.6). Як свідчить довідка №05/1-18/404 від 13 червня 2023 року, [PERSON] дійсно є студентом першого курсу ММ-124 групи медичного факультету спеціальності «Медицина» Тернопільського національного медичного університету імені І.Я.Горбачевського. Форма навчання денна. Закінчує навчання в червні 2028 року (а.с.12). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо його потреби в матеріальній допомозі батьків. Також, суд бере до уваги, що відповідач позов визнав та згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб повнолітнього сина, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки, позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, із відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави. При цьому, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду по суті, то з нього слід стягнути судовий збір у дохід держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, відповідно до ставки судового збору, передбаченої ЗУ «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін. З огляду на викладені обставини, наявні підстави для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 536 гривень 80 копійок судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved