Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь Яськівської сільської ради Одеського району Одеської області майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального проступку в розмірі 155\~040,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що Біляївським районним судом Одеської області розглянуто кримінальну справу № 496/1844/22 від 14.06.2022 року за фактом вчинення [PERSON] , [INFO] , кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України та визнано останнього винним у вчиненні вказаного кримінального проступку, та вирок набрав законної сили 22.09.2022 року. Згідно вироку суду встановлено, що 27.04.2022 року відповідач, маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного, передбаченого діючим законодавством дозволу, в період заборони вилову водних біоресурсів у зв`язку з їх нерестом, встановленої наказом Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області від 14.04.2022 № 68, на водних об`єктах, підконтрольних Одеському рибоохоронному патрулю у 2022 році, а саме в річці Дністр з рукавом Турунчук та заплавних озерах з 20 квітня по 20 червня 2022 року, перебуваючи на березі каналу, який з`єднує озеро Путрине та річку Турунчук, переслідуючи мету незаконного вилову риби з використанням заздалегідь підготовлених знарядь лову, а саме: риболовецької сітки - полотна, незаконно виловив водні живі біоресурси, а саме такі види риби: карась у кількості 94 шт., лящ 2 шт., плоскирка 2 шт., чим порушив вимоги пп. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, в яких визначено: «Забороняється ловля водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань...», п. 4.4. Правил: «В нерестовий заборонний період любительське рибальство може бути дозволено органами рибоохорони на спеціально визначених ділянках водойм однією поплавковою або донною вудкою із одним гачком і спінінгом з берега» та ст. 27 Закону України «Про тваринний світ». В результаті вказаних дій відповідача, відповідно до Додатку 1 до постанови Кабінету міністрів України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, заподіяно істотну шкоду рибним ресурсам України на загальну суму 155\~040,00 грн. Таким чином, шкода, завдана рибному господарству, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 04 липня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 19-20, 23-24), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями особи. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», школа, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності підлягають відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, з`ясуванню в даному випадку підлягає факт заподіяння шкоди та вина певної особи в заподіянні такої шкоди. Факт заподіяння відповідачем певної шкоди та розмір вказаної шкоди повністю доводиться доказами, наявними в матеріалах справи. Так, відповідно до вироку Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2022 року, [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначено покарання у штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51\~000,00 грн. Відповідно до вказаного вироку, 27.04.2022 року, в період часу з 06 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин, [PERSON] , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного, передбаченого діючим законодавством дозволу, в період заборони вилову водних біоресурсів у зв`язку з їх нерестом, встановленої наказом Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області від 14.04.2022 № 68, на водних об`єктах, підконтрольних Одеському рибоохоронному патрулю у 2022 році, а саме в річці Дністр з рукавом Турунчук та заплавних озерах з 20 квітня по 20 червня 2022 року, перебуваючи на березі каналу, який з`єднує озеро Путрине та річку Турунчук, переслідуючи мету незаконного вилову риби з використанням заздалегідь підготовлених знарядь лову, а саме: риболовецької сітки - полотна, незаконно виловив водні живі біоресурси, а саме такі види риби: карась у кількості 94 шт., лящ 2 шт., плоскирка 2 шт., чим порушив вимоги пп. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, в яких визначено: «Забороняється ловля водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань...», п. 4.4. Правил: «В нерестовий заборонний період любительське рибальство може бути дозволено органами рибоохорони на спеціально визначених ділянках водойм однією поплавковою або донною вудкою із одним гачком і спінінгом з берега» та ст. 27 Закону України «Про тваринний світ». В результаті вказаних дій відповідача, відповідно до Додатку 1 до постанови Кабінету міністрів України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, заподіяно істотну шкоду рибним ресурсам України на загальну суму 155\~040,00 грн. (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мають місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або повідомляє обставини (факти), які обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) листовими, речовими та електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. На підставі ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи наведені обставини, а також виходячи зі змісту ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок Біляївського районного суду Одеської області по кримінальній справі № 496/1844/22 від 14.06.2022 року доводить спричинення майнової шкоди в сумі 155 040,00 грн., а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача заподіяну шкоду. Частинами 1, 2, 6\~ст. 141 ЦПК України, що регулює розподіл судових витрат між сторонами, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 35 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати», якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Тобто, суд має виходити з того, що частина 6\~статті 141 ЦПК України\~регулює не тільки випадок компенсації судових витрат за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, коли обидві сторони звільнені від їх сплати, а й випадок коли одна сторона сплатила судовий збір, а друга сторона звільнена від сплати судового збору. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 155\~внесено зміни до постанови № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" (далі - Постанова) та встановлено нові розміри компенсації. Згідно п. 2, 4\~Постанови\~компенсація судових витрат у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення. Якщо обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється позивач за подання позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 вищевказаного Закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідач [PERSON] є інвалідом І групи відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, серії 12 ААГ № 230870, виданої Центральною міжрайонною медико-соціальною експертною комісією Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи (а.с. 25). Таким чином, судові витрати повинні бути компенсовані за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved