Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

У серпні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, у якій просить встановити факт смерті її чоловіка - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у смт Білокуракине Сватівського району Луганської області. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] приходиться заявниці чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.06.2014. [PERSON] помер [INFO] у смт Білокуракине Сватівського району Луганської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявник не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. З метою проведення відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заявниця звернулась до суду з вказаною заявою. Ухвалою суду від 17.08.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи заявниця [PERSON] до суду не з`явилась, причини неявки не повідомила. Представник Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду не з`явився, заперечень з приводу заяви не висловив. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. За приписами ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого yаказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, вся територія Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 05.03.2022. Відтак смт Білокуракине Сватівського району Луганської області наразі є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення факту смерті має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Як визначено Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставами для проведення державної реєстрації смерті є один із документів: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Крім того, за приписами ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заявниця зазначає, що на час смерті [PERSON] вона перебувала з ним у шлюбі. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.06.2014, виданого Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, між [PERSON] та [PERSON] 10.06.2014 зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області. Згідно з копією паспорту серії [NUMBER] , виданого 26.06.2014 Білокуракинським РС УДМС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України. Згідно з копією паспорту серії [NUMBER] , виданого 26.06.2014 Білокуракинським РС УДМС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , був громадянином України. Матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.08.2023, виданого на тимчасово окупованій території України, за змістом якого [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у смт Білокуракине Білокуракинського району. Як видно з лікарського свідоцтва про смерть № 89 від 07.08.2023, виданого так званою Державною установою «Луганське Республіканське бюро судово-медичної експертизи», [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у смт Білокуракине Білокуракинського району так званою ЛНР РФ. За змістом довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 89, що видається для поховання), виданої 07.08.2023 медичною установою підпорядкованою окупаційній владі, [PERSON] , 1964 р.н., помер [INFO] , причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця з гіпертонічним компонентом. З огляду на вищевикладене та оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у смт Білокуракине Сватівського району Луганської області, Україна, оскільки існування даного факту знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, а його встановлення необхідне заявнику для реєстрації факту смерті особи.

Outcome: approved