Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивач зазначила, що перебуває у шлюбі з 06.09.2007 року з [PERSON] який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис №1608. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка, посилаючись на ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки спільне життя між ними не склалося. У сім`ї з`явилися непорозуміння, змінилися погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Вказує, що протягом останніх трьох років відповідач з позивачкою не підтримує сімейно-шлюбні відносини, шлюб існує лише формально. На переконання позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, бажання примиритися у неї відсутнє. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Суд своєю ухвалою від 06 червня 2023 року прийняв вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу прийнято розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Позивач в судове засідання не з`явилася, в заяві на адресу суду зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом оголошення про виклик на сайт. До суду повернулися конверти з поштовою відміткою «вручено особисто». Відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280, 287, 288 ЦПК України в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.09.2006 року, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 07.09.2006 року, місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1608. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактичного припинення подружніх відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, втрату фізичних та духовних зв`язків, а також почуття любові, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Outcome: approved