Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Позиції позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу на підставі ст.ст. 104, 105, 110 СК України. Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Коваленко О.А. позовну заяву [PERSON] передано за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області, оскільки місцем реєстрації відповідачки є с. Запорожчине Лубенського району Полтавської області, що територіально відноситься до юрисдикції цього суду. Згідно протоколу авторозподілу судової справи між суддями 20.06.2023 вказану справу передано для розгляду судді Старокожку В.П. На обґрунтування позову позивач зазначив, що 29 травня 2021 року між сторонами був укладений шлюб. Від цього шлюбу подружжя дітей не має. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позивач просить суд розірвати укладений між стронами шлюб, зареєстрований 29 травня 2021 року виконавчим комітетом Заводської міської ради Лохвицього району Полтавської області, актовий запис № 04. 30 червня 2023\~року у справі було відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. Відповідачка протягом строку, встановленого судом, не подала до суду відзив на позовну заяву чи будь-які інші клопотання або заяви. Суд констатує, що вона належним чином була повідомлена про розгляд даної справи судом, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про отримання нею 13.07.2023 копії ухвали суду про відкриття провадження по справі та копії позовної заяви з додатками. В додатках до позовної заяви мається заява позивача про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового розгляду має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. З наданих до суду доказів встановлено, що 29 травня 2021 року виконавчим комітетом Заводської міської ради Лохвицього району Полтавської області, актовий запис № 04, між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від цього шлюбу подружжя дітей не має. Станом на момент звернення до суду сторони зареєстровані та проживають окремо, що підтверджується Витягом із реєстру територіальної громади № 2023/003603812 від 10.05.2023 та відповіддю виконкому Хорольської міської ради від 23.06.2023 за вих. № 06-22/2646. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. Відповідно\~до\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Мотивована оцінка аргументів сторін. Cпільне життя позивача\~та відповідача \~не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. З матеріалів справи вбачається, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стала втрата почуття любові між сторонами. Сім`я розпалася та існує формально.\~Від цього шлюбу подружжя дітей не має. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат судом не вирішувалось, оскільки така вимога не ставилась позивачем.

Outcome: approved