Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

У суд звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 лютого 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 13. Позов обґрунтовується тим, що 7 лютого 2015 року сторони уклали шлюб, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . З 2021 року сторони проживаю окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Причинами розпаду сім`ї стали різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Спору про поділ майна подружжя в теперішній час немає, місце проживання дитини визначено син [PERSON] проживатиме з позивачем. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Крім того, позивач [PERSON] зазначила про підтримання позову, після розірвання шлюбу бажає мати прізвище [PERSON] , а відповідач [PERSON] про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 7 лютого 2015 року сторони уклали шлюб. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Нормою ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 55 СК дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбне життя сторін не склалося і обоє вказують про необхідність розірвання шлюбу. Спору щодо місця проживання малолітнього [PERSON] немає. Положенням ч. 2 ст. 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд приймає визнання позову відповідачем та вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, тому згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 536,80 грн. Із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в частині, за винятком повернутої із державного бюджету суми судового збору, в розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved