Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач ? Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] та\~ [PERSON] про стягнення\~ в\~ солідарному порядку\~\~ суми боргу за договором кредиту ? поруки. Позовну заяву мотивує тим, що 20.02.2007 року між Ужгородською філією №1 Перечинської районної\~кредитної спілки\~«Тур`я» та\~ позичальником [PERSON] ,\~поручителем -\~\~ [PERSON] \~був укладений\~договір кредиту-поруки\~№57/1, згідно якого спілка надала [PERSON] ,\~а останній отримав суму кредиту у розмірі 25000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45 % річних, строком на 24 місяці, з\~20 лютого 2007\~року\~по\~19 серпня 2009\~року, з погашенням суми кредиту та сплати процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору.\~ Вказаним Договором кредиту-поруки №57/1 від 20.02.2007 року передбачені умови забезпечення виконання зобов`язань з повернення кредитних коштів, а саме умови поруки. Так, згідно вказаного договору -\~\~ [PERSON] \~поручився за належне виконання позичальником умов Договором кредиту поруки №57/1 від 20.02.2007 року. Позивач зазначає,\~що [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання \~,\~у зв`язку\~з чим\~ станом на\~12.01.2017\~р.\~заборгованість по\~договору кредиту-поруки\~ становить\~ 127 421,03 \~грн.,\~з яких:\~по кредиту\~ 24 085,28\~грн.; \~по відсотках\~за користування\~кредитом \~103 335,75\~грн., яку Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» просила стягнути на його користь із відповідачів в солідарному порядку. В ході розгляду справи, 28\~квітня 2021\~р.\~ позивач,\~ скориставшись\~наданими йому\~правами передбаченими ст.\~ 49\~ ЦПК\~ України,\~подав до\~суду заяву\~про \~зменшення \~ розміру\~позовних вимог,\~згідно якої\~ просить суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором кредиту-поруки №57/1\~станом на\~19.02.2009\~року ( планову дату закриття) в\~сумі 41 783,01 грн., яка складається: 24 085,28\~грн. тіло кредиту, 17 697,73 грн. ? відсотки за користування кредитом. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 21.12.2017 року представником позивача подано до суду клопотання про перенесення судового засідання. 14.06.2018 року відповідачем [PERSON] подано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 07.12.2020 року представником позивача подано до суду клопотання про перенесення судового засідання. 28.04.2021 року представником позивача подано до суду клопотання про зменшення позовних вимог. 28.04.2021 представником позивача подано до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 06.07.2021\~ представником позивача подано до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 30.09.2021 року представником позивача подано до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги зазначені у клопотанні про зменшення позовних вимог підтримує у повному обсязі. 01.11.2021 відповідачем [PERSON] подано до суду клопотання про застосування строків позовної давності. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 16.02.2017\~року\~ухвалою\~судді Ужгородського\~міськрайонного\~суду\~відкрито провадження\~по\~справі та призначено справу до розгляду. 16.02.2017\~року ухвалою\~судді Ужгородського\~міськрайонного суду\~звільнено Перечинську районну кредитну спілку «Тур`я» від сплати судового збору по справі №308/581/17. Позиція сторін справи : В судове засідання представник позивача не з`явилася надала до суду заяву, відповідно до якої просила суд розглянути справу без її участі. Зменшені позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7\~ст. 128 ЦПК України, що стверджується рекомендованими повідомленнями які повернулися на адресу суду із відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» за\~№8800020102581, №8800020962971, №8800000582820, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №8800021476329, №8800027922410, №8800027476835, про причини неявки суд не повідомляв. 01.11.2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про застосування строків позовної давності у якому він просить застосувати позовну давність у даній справі та відмовити у позові. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7\~ст. 128 ЦПК України, що стверджується рекомендованими повідомленнями які повернулися на адресу суду із відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» за\~№8800020962963, №8800022043515, №8800023010580, №8800000582790, №8800027922290, «адресат відсутній за вказаною адресою» за №8800026922475, №8800026603124, №8800027476690, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Відповідно до ч.4\~\~ст.12\~\~ЦПК\~\~України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд\~вважає\~за\~необхідне\~звернути\~увагу\~на\~тому,\~що\~застосовуючи\~відповідно\~до\~ч.\~4\~\~ст.\~10 \~Цивільно -\~процесуального\~кодексу\~України, \~ст.\~17\~Закону\~України \~"Про\~виконання\~ рішень\~ та\~ застосування\~ практики\~Європейського\~суду\~з\~прав\~людини"\~при\~розгляді справи \~ч.\~1\~ст.\~6 Конвенції про\~захист\~прав \~людини\~і\~основоположних\~ свобод,\~право\~ особи\~ на \~справедливий\~і публічний\~ розгляд\~його\~справи\~ упродовж\~ розумного\~ строку\~ кореспондується\~з\~обов`язком\~ добросовісно\~ користуватися наданими\~ законом\~ процесуальними\~ правами, \~утримуватись\~від\~ дій,\~ що \~ зумовлюють затягування\~ судового\~ процесу,\~та\~ вживати\~надані\~ процесуальним\~ законом\~ заходи \~для\~ скорочення\~ періоду\~ судового\~провадження \~(п.\~35\~рішення\~від\~ 07.07.1989\~р.\~ Європейського \~ суду\~з\~ прав\~людини\~у \~справі\~ "Юніон \~Еліментарія\~ Сандерс\~проти\~ Іспанії"\~ (Alimentaria\~ Sanders\~S.A.\~ v.\~Spain).\~Обов`язок \~швидкого \~здійснення\~ правосуддя\~ покладається,\~в першу\~чергу,\~ на\~відповідні\~ державні \~судові\~органи.\~ Розумність\~ тривалості\~ судового провадження\~ оцінюється\~в\~ залежності\~ від\~обставин\~справи\~ та\~з\~ огляду\~ на\~ складність справи,\~ поведінки\~ сторін,\~ предмету\~ спору.\~ Нездатність\~ суду\~ефективно\~ протидіяти\~ недобросовісно\~ створюваним\~ учасниками справи \~перепонам\~ для\~ руху\~справи\~ є\~ порушенням\~ ч.\~1\~ст.\~6\~ даної\~ Конвенції \~(§\~66\~-\~69\~\~рішення\~ Європейського\~ суду \~з\~прав\~ людини \~від\~ 08.11.2005р. \~ у\~справі\~ "Смірнова\~проти\~України"). Зважаючи на викладене, суд розглянув справу у відсутності відповідачів, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, докази поважності причин неявки не надали. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні\~обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. За\~правилами\~ч.1\~ст.13\~ЦПК\~України\~суд\~розглядає\~ справи\~не\~інакше\~як\~за\~зверненням \~особи,\~ поданими\~відповідно\~до\~цього\~Кодексу,\~в\~межах\~ заявлених\~ нею\~вимог\~і\~на\~підставі\~ доказів,\~ поданих\~ учасниками\~ справи\~або\~витребуваних\~ судом\~у\~передбачених\~ цим\~ Кодексом\~ випадках.\~ Відповідно\~до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~кожна\~сторона\~повинна\~довести\~ті\~обставини,\~наякі\~вона\~посилається\~як\~на\~підставу\~своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~ встановлених цим\~ Кодексом.\~Частиною 5.\~даної статті\~передбачено,\~що\~ докази\~ подаються\~ сторонами та\~іншими\~ учасниками\~ справи\~,\~ а\~ч.6\~ що\~ доказування\~не\~ може\~ ґрунтуватися\~ на\~ припущеннях.\~ Згідно\~з\~ч.7\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~суд\~не\~може\~збирати\~докази,\~що\~стосуються\~предмета\~спору,\~з\~власноїініціативи,\~крім\~витребування\~доказів\~судом\~у\~випадку,\~коли\~він\~має\~сумніви\~у\~добросовісному\~ здійсненні\~ учасниками\~справи\~їхніх\~процесуальних\~прав\~ або\~виконанні\~ обов`язків\~ щодо\~доказів,\~ а\~ також\~ інших\~ випадків,\~передбачених\~цим\~Кодексом. Доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких\~суд\~встановлює\~ наявність\~або \~відсутність\~ обставин\~ (фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги\~і\~заперечення\~ учасників\~справи,\~та\~інших обставин,\~ які\~мають\~ значення для\~вирішення\~справи\~(ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК\~України). Фактичні обставини справи: Судом встановлено, що 20.02.2007 між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я», в особі виконавчого директора Снігур Г.І. і позичальником [PERSON] ,\~поручителем ?\~\~ [PERSON] \~був укладений\~договір кредиту-поруки\~№57/1, згідно якого спілка надала [PERSON] ,\~а останній отримав суму кредиту у розмірі 25000,00 грн. строком на 24 місяці на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, визначені договором, а\~\~ [PERSON] \~виступив поручителем по вказаному договору. Умовами договору кредиту-поруки №57/1 від 20.02.2007 року передбачено, зокрема, що: за користування кредитом сплачуються відсотки, зазначені в розрахунку (п. 2.3 договору) із розрахунку 45 % річних, а також інші відсотки у випадках, передбачених договором або законом (п. 1.3); розрахунок зазначається у даному пункті або у додатку «А» до договору (п. 2.3); додаткові відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються і після закінчення строків, визначених у п. 2.3 договору, у разі, якщо у позичальника існує прострочена заборгованість з відповідного платежу (п. 2.4); зобов`язання за даним договором припиняються після сплати в повному обсязі: додаткових відсотків (у разі настання випадків, визначених договором), відсотків за користування кредитом та повернення суми кредиту (п. 3.2); поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно терміном на 10 років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним (п. 5.1); поручитель зобов`язується здійснювати постійний та систематичний контроль за виконанням позичальником зобов`язань за договором (п. 5.2) і має право самостійно виконати зобов`язання позичальника з отриманням у цьому разі права зворотної вимоги до позичальника та звільненням від сплати штрафних санкцій, додаткових відсотків, упущеної вигоди, викликаних невиконанням позичальником своїх зобов`язань, які за цих умов покладаються на позичальника (п. 5.3); позовна давність за договором сторонами встановлена у 10 років (п. 8.1). Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору кредит надається терміном на 24 місяці, з\~20 лютого 2007\~року\~по\~19 серпня 2009\~року, за користування яким сплачуються відсотки з розрахунку 45 % річних. Відповідно до умов вказаного договору\~\~ [PERSON] отримано кредитні кошти у розмірі 25000,00 грн. За умовами договору кредиту-поруки від 20.02.2007 року №57/1 [PERSON] \~взяв на себе зобов`язання солідарно з [PERSON] відповідати у повному обсязі перед позивачем за своєчасне та повне виконання боржником свого обов`язку за кредитним договором. Так, відповідно до п. 5.1 договору кредиту-поруки від 20.02.2007 року №57/1 поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі (включаючи сплату всіх відсотків, неустойки, збитків у тому числі - упущеної вигоди) солідарно терміном на десять років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним. З карточки платежів згідно з договором кредиту-поруки вбачається, що позичальник порушив свої зобов`язання за договором і спричинив виникнення боргу, що його кредитор визначив станом на 19.02.2009\~року\~в\~сумі 41\~783,01\~грн.,\~яка складається:\~24\~085,28\~грн.\~ тіло\~кредиту,\~17\~697,73\~грн.\~? відсотки\~за користування\~кредитом. ( за період з 20.02.2007 року по 19.02.2009 року). Розрахунком боргу зафіксовано, що останній за часом платіж позичальник здійснив у сумі 270,20 грн. сплата тіла кредиту 04.07.2007 року, після цього платежі не фіксуються. Отже, встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Правовідносини між\~\~\~сторонами по\~\~\~\~справі є\~\~цивільно-правовими та\~ урегульовані положеннями\~ ЦК\~України. Згідно\~зі\~\~\~ст.\~11\~Цивільного\~кодексу\~України\~\~\~цивільні\~права\~та\~обов`язки\~виникають\~із\~дій\~осіб,\~ що\~передбачені\~актами\~цивільного\~законодавства,\~ а\~також\~із\~дій\~осіб,\~ що\~не\~ передбачені\~ цими\~актами,\~ але\~за\~аналогією\~породжують\~цивільні\~права\~та\~ обов`язки.\~ Підставами\~ виникнення\~ цивільних\~прав \~та\~ обов`язків,\~зокрема,\~ є\~договори\~ та\~ інші\~правочини. Відповідно до\~ст. 3 Закону "Про кредитні спілки"\~кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами\~ст. 5 Закону "Про кредитні спілки", кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього\~Закону, інших Законів та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", кредитні спілки належать до фінансових установ виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. 1) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст.1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"\~фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Як визначено в ч. 1\~ст.1 Закону "Про кредитні спілки"\~кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 5\~ст.8 Закону "Про кредитні спілки"\~передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність щодо залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до Закону. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"\~та ч. 5\~ст. 8 Закону "Про кредитні спілки"\~діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню. На підставі ч. 2\~ст. 34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"\~здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до норм матеріального права, що діяли під час укладення вказаного договору кредиту, КС «Тур`я» повинна була мати необхідний обсяг цивільної дієздатності для видачі кредиту на зазначених у ньому умовах. Згідно зі\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526\~ЦПК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.\~ Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ч. 1\~ст. 611 ЦК України). Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). При\~цьому,\~згідно\~ст.\~627\~ЦК\~України\~та\~відповідно\~до\~ст.\~6\~цього\~Кодексу\~сторони\~ є вільними в\~укладені\~договору,\~ виборі\~контрагента\~та\~ визнані\~умов\~договору\~з\~ урахуванням\~ вимог\~цього\~ Кодексу,\~ інших\~актів\~цивільного\~ законодавства,\~звичаїв\~ ділового \~ обороту,\~ вимог розумності\~та\~справедливості. Згідно зі\~ ст. 628 Цивільного кодексу України\~ зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Отже,\~підписання\~кредитного\~догоовру\~ свідчить\~про\~те,\~що\~відповідачам \~\~всі\~умови\~ цілком\~ зрозумілі\~і\~вони\~вважають \~їх\~справедливими\~по\~відношенню\~до\~себе. Відповідно до ч.1 ст.\~527\~ЦК\~України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст.\~530\~ЦК\~України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2\~ст. 612 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договір був укладений кредитною спілкою, яка в разі його порушення позичальником має право на позов, якого не може бути позбавлена (ст.ст.\~41,\~55 Конституції України, ст.ст.\~15,\~16,\~20,\~80,\~91,\~92,\~95,\~96,\~321, Глава\~29, ст.\~1054 ЦК України,\~ст. 4 ЦПК України, інші норми законодавства). Відповідно до картки платежів по гривневому кредиту згідно з договором кредиту-поруки від 20.02.2007 року №57/1 [PERSON] взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 19.02.2009\~року (на планову дату закриття 19.02.2009 р.) має заборгованість в\~розмірі\~ 41 783,01 грн., яка складається : 24 085,28\~грн. тіло кредиту, 17 697,73 грн. - відсотки за користування кредитом.( згідно планової дати закриття кредиту відсотки зупинені) Відповідачі не спростували вказаний розрахунок заборгованості,\~\~хоча\~\~такий процесуальний\~\~ обов`язок\~\~передбачений ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України. Разом із тим, відповідно до\~\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою. Частиною 1\~ст. 553 ЦК України\~встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно зі ст.\~554\~ЦК\~України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. ст.\~598,\~599 ЦК України). З\~дослідженого\~ договору\~встановлено,\~що\~відповідно\~п.\~5.1.\~поручитель\~ поручається\~ перед\~ спілкою\~за\~виконання\~позичальником\~ обовязків\~за\~договором\~та\~відповідає\~перед\~ кредитодавцем\~ за порушення позичальником\~зобовязань\~у\~повному\~обсязі\~солідарно. За приписами\~ст. 540 ЦК України\~\~якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 543 ЦК України\~у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так від будь-кого з них окремо. Договір кредиту поруки №57/1 від 20.02.2007 р., має ознаки змішаного договору (ст.ст.\~6,\~553,\~626-628,\~638,\~1054 ЦК України), основні умови поруки в ньому зафіксовані, договір не оспорювався судовим порядком і, відповідно, підлягав виконанню та виконувався. Правових підстав стверджувати, що договір поруки не був укладений і зобов`язання щодо поруки з нього не виникли, наразі немає. До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ч. 2 ЦК України). У спірних правовідносинах з урахуванням чинності договору слід виходити з того, що стосовно поручителя діють і застосовуються лише ті умови договору, що регулюють поруку, а умови, які регулюють власне кредитне зобов`язання, застосовуються до відносин із позичальником. При дослідженні договору кредиту-поруки №57/1 від 20.02.2007 року встановлено, що сторони узгодили, що поручитель відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно із позичальником терміном на 10 років з дня укладення договору (п. 5.1), таким чином встановивши строк поруки. \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що позичальник не виконав умови договору кредиту-поруки №57/1 від 20.02.2007 року щодо своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за кредитними коштами процентів, наведена обставина є підставою для стягнення у солідарному порядку з позичальника та поручителя отриманих позичальником коштів та процентів за користування кредитом. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд за результатами касаційного перегляду рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2017 року (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 вересня 2018 року у справі № 308/9288/16-ц). Щодо заяви відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний\~законом\~інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний\~законом\~інтерес особи дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (див., зокрема, постанови від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51), від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц (пункт 28), від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 (пункт 57), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 129). Відповідно\~до\~статті\~256\~ЦК\~України позовна\~давність\~-\~це\~строк,\~у\~межах \~якого\~ особа\~може звернутися\~до\~суду\~з\~вимогою\~про\~захист\~свого\~цивільного\~ права\~або\~ інтересу. \~ Позовна\~ давність \~ обчислюється\~за\~загальними\~ правилами\~ обчислення\~ цивільно-правових\~ строків.\~ Позовна\~ давність\~ установлюється\~в\~законі з\~метою\~ упорядкування \~ цивільного\~ обороту\~ за\~ допомогою\~ стимулювання суб`єктів, \~права \~чи законні\~інтереси\~яких\~ порушені,\~ до\~ реалізації\~ права\~ на\~їх\~позовний\~захист\~ протягом\~ установленого\~строку. Отже, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. Згідно\~з\~частиною\~першою\~статті\~261\~ЦК\~України перебіг\~позовної\~давності\~ починається\~ від\~ дня, коли\~особа\~довідалася\~або\~могла\~ довідатися\~про\~порушення\~ свого\~ права\~ або\~про\~ особу,\~яка\~ його\~ порушила Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явленняпозову, необхідноюумовою реалізаціїякої євиникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному(право напред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, наотриманнясудового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі»(право на захист) у контексті її співвідношення ізсуб`єктивнимматеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин.Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право іправо на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне.Змістомправа на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостейдля припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовува-тись тільки за допомогою звернення до суду. Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення\~захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, необхідно дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріаль-ному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється ізсуб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Разом із цим, згідно роз`яснень, даних в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», якщо строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами\~ЦК України\~мають різний зміст. Відповідно до частини першої\~статті 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша\~статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта\~статті 631 ЦК України). Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» визначені у\~статті 530 ЦК України. Згідно з приписами частини першої цієї статті, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком дії договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Як встановлено судом, позовна давність за договором сторонами встановлена у 10 років (п. 8.1). Позивач звернувся до суду з позовом за захистом порушених прав 20.01.2017 року, тобто в межах строку позовної давності встановленої в договорі , позивач за захистом своїх прав звернувся без пропуску строку десятирічної позовної давності, а відтак відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності за заявою відповідача. Відповідачами у встановленому процесуальному порядку не спростовано належними та допустимими доказами, що сума заборгованості перед кредитором станом на 19.02.2009 року є іншою, ніж та, що зазначена у розрахунку позивача; не надано контррозрахунку; не надано будь-яких відомостей щодо погашень боргу. Відповідно\~до\~ст.\~89\~ЦПК\~України,\~ суд\~ оцінює\~докази\~ за\~своїм\~внутрішнім\~ переконанням,\~ що\~ ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~ об`єктивному\~та\~безпосередньому\~ дослідженні\~ наявних\~ у\~ справі доказів.\~Жоден\~доказ\~ не\~має\~ для\~суду\~наперед\~ встановленого \~ значення.\~ Суд\~ оцінює\~ належність,\~ допустимість,\~ достовірність\~ кожного\~ доказу \~ окремо,\~а\~ також\~ достатність\~ і\~ взаємний\~ зв`язок\~ доказів\~ в\~їх\~сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2017 року звільнено Перечинську районну кредитну спілку «Тур`я» від сплати судового збору по справі №308/581/17. У відповідності до ч. 1\~ст. 136 ЦПК України\~суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно\~до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~у\~разі\~задоволення \~позову,\~судові\~ витрати \~покладаються\~на\~відповідача.\~ Разом з тим солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII, з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень. У відповідності до \~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь держави підлягає сплаті судовий збір у рівних частках у розмірі по 800,00 гривень з кожного.\~\~\~\~ Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved