Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся із вище вказаною заявою, в якій зазначив, що з 24 жовтня 2019 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свівдоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 30. Після укладення шлюбу проживає з дружиною та її сином [PERSON] , [INFO] . У нього з дитиною склалися дуже гарні стосунки, він його любить та піклується про нього, матеріально забезпечує, дитина вважає і називає його батьком. В свою чергу створює для нього всі належні умови для розвитку, виховує його і ставиться до нього, як до рідного сина. Він працює, має постійний дохід, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має гарний стан здоров`я, не зловживає спиртними напоями та не вживає наркотичні засоби, не перебуває на обліку у психоневоролігчному диспансері. Мати дитини - його дружина не заперечує проти усиновлення її сина, про що надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення. У свідоцтві про народження дитини, відомості про батька записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З метою усиновлення малолітнього [PERSON] , звернувся до Одеської районної державної адміністрації і отримав висновок про доцільність усиновлення ним [PERSON] . Просив оголосити його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису № 510 від 18.07.2013 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про народження [PERSON] , [INFO] , а саме: в графі «батько» зазначити батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Виноградне, Березівського району, Одеської області, громадянина України; змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити з наведених у заяві підстав. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву свого чоловіка [PERSON] і просила її задовольнити, оскільки чоловік дуже добре ставиться до її сина, як батько. Син [PERSON] також має добрі стосунки з її чоловіком і вважає його своїм батьком. З [PERSON] у неї є спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Старший син [PERSON] знає про те, що [PERSON] не його рідний батько, але все одно хотів би, щоб він був його батьком, носити його прізвище і по-батькові. Свого біологічного батька [PERSON] не знає і ніколи не бачив. Заінтересована особа - Одеська районна державна (військова) адміністрація подала до суду заяву в особі її представника Загороднюк М.В., яка просила розглянути справу без участі представника районної адміністрації, висновок органу опіки і піклування підтримала, просила задовольнити заяву [PERSON] . Заслухавши думку учасників справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] батьком дитини зазначений « [PERSON] » відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, мати дитини - « [PERSON] ». [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано Віконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області 24 жовтня 2019 року, актовий запис № 30, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської районної державної адміністрації Одеської області 10.05.2023 року відвідана сім`я [PERSON] за місцем проживання та встановлено, що житлово-побутові умови задовільні. Родина проживає у приватному трикімнатному будинку, загальною площею 42 кв. м., який належить батькові [PERSON] - [PERSON] . Опалення в будинку пічне, кімнати мебльовані, наявна побутова техніка, водопостачання централізоване, санвузол та ванна облаштовані в будинку. У дитини є своя кімната. Взаємовідносини між членами сім`ї доброзичливі. Складено відповідний акт. [PERSON] офіційно працевлаштований, працює оператором лінії на виробництві в ПП «Дід Василь», отримує постійний дохід. Відповідно до наданого медичного висновку, за станом здоров`я протипоказань щодо усиновлення немає. Згідно з Витягом інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України ВР-000715934 [PERSON] станом на 28 лютого 2023 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Під час обстеження житлово-побутових умов, проведена бесіда з [PERSON] , з якої встановлено, що [PERSON] приймає участь в його вихованні, навчанні та розвитку. Також дитина повідомила, що вважає його своїм рідним батьком та надала свою усну згоду на усиновлення. Мати дитини - [PERSON] надала письмову згоду на усиновлення її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Міглазовою Ю.О. У своєму висновку орган опіки і піклування Одеської районної державної (військової) адміністрації вважає за доцільне усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] , оскільки це відповідає інтересам дитини. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до статті 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд встановив, що заявник раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має. Є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дитини. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення [PERSON] - [PERSON] судом не встановлено. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заявником виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі.

Outcome: approved