Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Заявником подано до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявлені вимоги мотивує тим, що у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набув права на пенсію за віком, у зв`язку з чим і звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області по питанню призначення пенсії за віком та надав відповідні документи про свій вік, стаж роботи та заробітну плату. Проте, при перевірці відповідних документів спеціалістами управління було встановлено, що в трудовій книжці колгоспника Колгосп «Більшовик» Дубогаївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, заповненій в 1987 році, в графі прізвище значиться прізвище « [PERSON] » на російській мові, хоча ім`я та по батькові на українській мові, що не співпадає з його даними щодо прізвища, зазначене у паспорті громадянина України « [PERSON] » а на російській мові « [PERSON] ». Оскільки, в документах, які заявник має намір подати до управління для призначення пенсії за віком, є така невідповідність щодо зазначення його прізвища, та враховуючи, що на даний час заявник позбавлений можливості виправити допущену помилку, оскільки підприємство де заявник працював ліквідовано, тому ним і подано до суду заяву про встановлення факту належності йому трудової книжки колгоспника «Більшовик». В судове засідання заявник не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання також не з`явився, згідно письмового пояснення по справі просив розгляд справи проводити без його участі, винести рішення суду згідно чинного законодавства та на підставі поданих доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч.2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, у відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що згідно копії паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . На російській мові прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.5-6). Згідно трудової книжки колгоспника колгоспу Більшовик Дубогаївської сільради Прилуцького району Чернігівської області, така заповнена в 1987 році на ім`я « [PERSON] », 1963 року народження. 20 липня 1981 року заповнено трудову книжку серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] » (на рос.мові), [INFO] (а.с.11-13). Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. За таких обставин, оскільки в трудовій книжці колгоспника, яку заявник має намір подати для призначення пенсії за віком є така невідповідність щодо зазначення його прізвища, що не співпадає з його даними щодо прізвища, яке зазначене у паспорті громадянина України, та враховуючи, що на даний час заявник позбавлений можливості виправити допущені помилки, оскільки діяльність відповідних підприємств припинена, суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Встановлення даного факту надасть можливість заявнику реалізувати своє право на соціальну захищеність зі сторони держави Україна у вигляді призначення пенсії при виповненні відповідного віку. У відповідності до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved