Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

17.05.2023 р. позивач через свого представника звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи який вказав, що між ТОВ «Світанок Плюс» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки № 4 від 01.10.2012 (кадастровий номер земельної ділянки 3223182000:08:008:0002, площа 3,2593 га, зареєстрований в управлінні Держкомзему в Обухівському районі Київської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.11.2012 за № 322310004001019). Після смерті [PERSON] відповідачі у справі успадкували у рівних частинах її майно. 10.12.2016 року між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору, яка зареєстрована 17.01.207 за №18620137 у Державному реєстрі речових прав. Тобто, до відповідачів перейшли всі зобов`язання за Договором. Додатковою угодою визначено строк дії договору 10 ороків, тобто до 01.01.2023 року. Умовами Договору передбачено, що дія цього Договору автоматично пролонговується на такий самий строк за умови, якщо Сторони за два місяці до його закінчення не виявили бажання припинити його. Позивачем направлялись повідомлення всім відповідачам про укладення договору оренди на новий строку з доданим до нього проектом договору оренди земельної ділянки. Один з відповідачів, [PERSON] , запропонований проект договору погодив та підписав. Від інших відповідачів не надходили повідомлення про бажання припинити Договір чи заперечення щодо невідповідності умов проекту договору чинному законодавству чи незгоду із істотними умовами договору. Протягом дії Договору позивачем виконувалися всі умови цього Договору, вчасно і у повному обсязі виплачувалася орендна плата. Позивач продовжує використовувати земельну ділянку відповідачів за цільовим призначенням. Позивач є платником єдиного податку 4 групи, до складу якого входить і земельний податок за орендовані земельні ділянки, та вчасно сплачує відповідачам орендну плату. Тобто, позивач, виконав всі необхідні дії для реалізації свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк. Відповідачі про бажання припинити Договір чи заперечення щодо невідповідності умов проекту договору чинному законодавству чи незгоду з істотними умовами цього договору на адресу позивача не надсилали. Тому позивач просить суд визнати поновленим договір оренди земельної ділянки № 4 від 01.10.2012 на той же самий строк на тих же самих умовах, та укладеною додаткову угоду, шляхом викладення її змісту у резолютивній частині судового рішення, та стягнути судовий збір. 21.06.2023 року ухвалою судді було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загальними позовного провадження. 06.07.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив .в якому останній позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив позов задовольнити. 18.08.2023 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представниця позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2012 р. було укладено договір оренди земельної ділянки № 4 від 04.10.2012 (кадастровий номер земельної ділянки 3223182000:08:008:0002, площа 3,2593 га, між ТОВ «Світанок Плюс» та [PERSON] . Даний договір зареєстрований в управлінні Держкомзему в Обухівському районі Київської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.11.2012 за № 322310004001019). З копії Свідоцтва про спадщину за заповітом від 24.09.2014 р., вбачається, що [PERSON] померла [INFO] і спадкоємцями її майна на стали її [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 10.12.2016 між ТОВ "Світанок Плюс» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки №4 від 01.10.2012 р., зареєстровану 17.01.2017 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 18620137. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким, чином, до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перейшли всі зобов`язання за вказаним Договором. Згідно п. 5 Договору оренди земельної частки (паю), договір укладено строком на п`ять років, початок дії договору - 01.01.2013 р., закінчення - 01.01.2018 р. Додатковою угодою від 10.12.2016 р. до договору оренди земельної ділянки №4 від 01.10.2012 р. було внесено зміни до п. 5 Договору, та викладено його у новій редакції, а саме: «п. 5. Договір укладено Сторонами на 10 років». Таким чином, строк дії вказаного Договору - до 01.01.2023 р. Згідно з п. 7 Договору, Сторони не мають права відмовитися від виконання умов цього Договору в односторонньому порядку. В п.8 Договору вказано, що дія цього Договору автоматично пролонговується на такий самий строк за умови, якщо Сторони за два місяці до його закінчення не виявили бажання припинити його. З копії повідомлень про укладення договору оренди землі на новий строк від 14.11.2022 р. №51, 52, 53 вбачається, що відповідачам було надіслано проект договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3223182000:08:008:0002, на новий строк. Вказані повідомлення та проект договору було надіслано відповідачам Укрпоштою 15.11.2022 р., що підтверджується описом вкладення та накладними Укрпошти № 0870007284211, 0870007284220, 0870007284238. 17.11.2022 р. та 02.12.2022 р. відповідачами були отримані повідомлення про укладення договору оренди на новий строк з проектом договору оренди, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та роздруківками із сайту Укрпошти. Один із відповідачів [PERSON] запропонований проект договору підписав. Як зазначив в позові позивач, станом на 15.05.2023 на адресу ТОВ «Світанок Плюс» від інших відповідачів не надходили повідомлення про бажання припинити Договір чи заперечення щодо невідповідності умов проекту договору чинному законодавству чи незгоду з істотними умовами цього договору. Позивач продовжує використовувати земельну ділянку відповідачів за цільовим призначенням, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу №НВ-9920135732023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.05.2023 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 3223182000:08:008:0002 становить 123568,2 грн. Відповідно до п. 13 Договору, Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, тобто, орендна плата має складати 3707,05 грн. на рік. З Квитанції №2 від 16.02.2023 р. вбачається, що ТОВ «Світанок Плюс» було подано Податкову декларація платника єдиного податку четвертої групи, до якої були включені, в тому числі, відомості про наявність в оренді земельної ділянки відповідачів. З довідки №44 від 15.05.2023 р. вбачається, що у 2012-2013 р.р. [PERSON] , а у 2014-2022 р.р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] одержали нараховану їм ТОВ «Світанок Плюс» орендну плату за земельну ділянку, кадастровий номер 3223182000:08:000:0002, площа 3,2593 га, нараховано 123637,88 грн., утримано податку - 22935,63 грн., виплачено готівкою - 100702,25 грн., в тому числі зерном на суму - 21547,25 грн. Копією платіжної інструкції №6765 від 21.04.2023 р. підтверджується, що ТОВ «Світанок Плюс» було сплачено єдиний податок 4 групи за І квартал 2023 року. Правовідносини, які виникли між ТОВ «Світанок Плюс» та відповдіачами у зв`язку з укладенням договору оренди земельної ділянки, регулюються нормами спеціального закону, яким є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», до листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. Отже, ТОВ «Світанок Плюс» виконало необхідні дії для реалізації свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк з відповідачами. Відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді. Застосування статті 33 ЗУ «Про оренду землі» неодноразово були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду внаслідок чого сформовані висновки щодо застосування цієї норми права (постанови від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18, від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19). 16.01.2020 р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким статтю 33 Закону України «Про оренду землі», яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено у новій редакції. Розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту: «Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України. Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення». Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на момент укладення спірних договорів) було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»). У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди (проектом договору) дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції на момент укладення договорів та частини п`ятої Закону України «Про оренду землі» у редакції на момент надсилання листа-повідомлення. І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19. При цьому, Велика Палата Верховного Суду в пункті 35 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. Верховний Суд у п. 5.13 постанови від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21 зазначає, що якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена у частині восьмій статті 33 «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення. Зазначене повністю відповідає правовій позиції, сформульованій у пункті 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 де зазначено, що як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц та № 159/5756/18). В такий спосіб, оскільки цивільні відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, принципи свободи договору, судового захисту цивільного права та інтересу, справедливості, добросовісності та розумності належать до фундаментальних засад цивільного законодавства, а сторони у договорі оренди землі є однаково зобов`язаними виконувати як умови законодавства, так і цього договору, то визнання договору укладеним внаслідок того, що, не зважаючи на дотримання орендарем вимог закону та договору, орендодавець фактично маючи можливість двічі відмовитись від продовження орендних правовідносин (перший раз у місячний термін з моменту звернення орендаря, а другий протягом місяця після закінчення строку договору оренди) не здійснив жодних юридично значущих дій спрямованих на припинення відносин, то задоволення позову про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах є способом забезпечення прав більш вразливої (слабкої) сторони у правовідносинах, гарантією стабільності цивільних та господарських правовідносин між їх учасниками. У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин. Суд зауважував, що оскільки відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у даних спірних правовідносинах є орендар. Тому у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною. Враховуючи, те що позивач ТОВ «Світанок Плюс» своєчасно звернувся до відповідачів із заявою про поновлення договору оренди, надав проект договору, один із відповідачів [PERSON] погодив проект договору і підписав його, відсутність повідомлень інших відповідачів [PERSON] та [PERSON] з питання щодо поновлення чи відмови у поновленні договору оренди після закінчення строку його дії, продовження використання земельної ділянки, а також відсутнє заперечення відповідачів [PERSON] та [PERSON] протягом місяця після закінчення строку дії договору, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимог позивача про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки № 4 від 01.10.2012 на той же самий строк на тих же самих умовах, та укладеною додаткової угоди до нього, шляхом викладення її змісту у резолютивній частині судового рішення. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що представником позивача доведено ті обставини на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідачів на користь позивача ТОВ «Світанок Плюс» суму судового збору 2684,00 гривень. в рівних частинах по 894,67 грн. з кожного. Враховуючи викладене та

Outcome: approved