Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути із відповідача на користь позивача 7500,00 доларів США, що еквівалентно 274264,50 гривень, а також судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 14.02.2020 року між сторонами було укладено договір позики посвідчений 14.02.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І., згідно умов якого відповідач отримав від позивача 7500,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 14.08.2020 року у відповідному еквіваленті до вказаної суми в доларах США згідно курсу НБ України станом на день повернення. Вказану суму позичальник отримав від позикодавця до підписання даного договору. Станом на 24.05.2023 року відповідач не виконав своїх зобов`язань та не повернув вказану суму боргу. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.05.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням /викликом/ сторін та призначено судове засідання на 26.06.2023 року. 14.06.2023 року відповідач [PERSON] подав суду заяву про визнання позову в повному обсязі та просив проводити розгляд справи у його відсутності. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити позов. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням /викликом/ сторін, заслухавши доводи представника позивача, вивчивши заяву відповідача, зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно із ч.2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були переданої йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що позивач [PERSON] /позикодавець/ 14.02.2020 року позичив відповідачу [PERSON] /позичальник/, грошові кошти, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] грошові кошти 14.08.2020 року, що стверджується договором позики від 14.02.2020 р./а.с.6/ Як вбачається із даного договору позики, такий було укладено 14.02.2020 року між [PERSON] /позикодавець/ з однієї сторони та [PERSON] та [PERSON] /позичальники/ з іншої сторони. Згідно п.1,2,3,5 договору позики, позикодавець передає у власність позичальникам в рівних частинах кожному грошові кошти в сумі 367190 гривень, що еквівалентно 15000 доларів США згідно курсу НБУ станом на день укладення цього договору. Позичальники зобов`язуються повернути грошові кошти, вказані в п.1 цього договору, 14 серпня 2020 року у відповідному еквіваленті до вказаної суми в долар США згідно курсу НБУ станом на день повернення. Позичальники одержали від позикодавця суму, вказану в п.1 цього договору, до його підписання. При поверненні коштів позичальниками позикодавець зобов`язаний видати позичальникам заяву про отримання грошей та відсутність претензій, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Відповідно до долученої до матеріалів справи копії заяви, позивач [PERSON] підтвердив факт розрахунку [PERSON] за договором позики від 14.02.2020 року, матеріальних, фінансових претензій до [PERSON] не має./а.с.7/ Як ствердила у судовому засіданні представник позивача, відповідач на даний час не повернув жодних коштів на виконання частини своїх зобов`язань відповідно до договору позики, що і визнав відповідач у своїй заяві. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки відповідачем [PERSON] порушено умови договору позики посвідченого 14.02.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І., зареєстрованого в реєстрі за №300, що ним визнано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, із відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позову до суду у розмірі 2742 гривані 64 копійки.

Outcome: approved