Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 01.05.2017 року відповідачем подано заяву на отримання банківських послуг, на підставі якої отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із прийняттям позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитування. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків станом на 13.02.2023 року утворилась заборгованість в сумі 37 070,16 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 30 324,06 грн., заборгованість за відсотками - 6746,10 грн. Позивач посилається на відповідні обставини та просить стягнути вищевказаний розмір заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 15.06.2023 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на отриманні банківських послуг споживачем. Так, 01.05.2017 року відповідачем [PERSON] подано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а в подальшому - 26.02.2018 року - між сторонами, у письмовому вигляді, погоджено умови кредитування в частині встановленя кредитного ліміту, нарахування відсотків на рівні 0,01 % річних у пільговий період та на рівні 43,2 % і 42 % річних - поза межами пільгового періоду для карток «Універсальна» та «Універсальна голд» відповідно. Сторони також підтвердили, що повернення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів щомісяця, до 25 числа поточного, в розмірі 5 % від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100,00 грн. Вказані обставини підтверджено дослідженими судом письмовими доказами: заявою клієнта (а.с.14), інформацією про умови кредитування (а.с.15-16), відомостями про видані кредитні картки та визначення ліміту кредитування (а.с.12-13). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ч.1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Необхідно звернути увагу, що сторони, за наслідком подання відповідачем заяви від 01.05.2017 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, 26.02.2018 року досягли домовленостей в частині можливого ліміту кредитування, порядку нарахування відсотків, термінів сплати та розмірів грошових сум на повернення кредиту, при цьому, стороною відповідача не висловлено будь-яких заперечень з приводу використання запозичених коштів до фіксування таких домовленостей за договором. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань з повернення коштів сума заборгованості за договором станом на 13.02.2023 року склала: заборгованість за тілом кредиту - 30 324,06 грн., заборгованість за відсотками - 6746,10 грн., що підтверджується дослідженим судом розрахунком заборгованості (а.с.7-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на встановлені судом обставини, наведене нормативне врегулювання, суд приходить до висновку, що пред`явлені вимоги позивача про стягнення тіла кредиту та нарахованих відсотків відповідають передбаченим способам поновлення порушених прав кредитора внаслідок прострочення позичальником повернення чергової частини позики, а тому підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved