Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позов позивач зазначив, що з 05.05.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Перебуваючи у шлюбі з відповідачем народились сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком яких не являється, про що звернувся до суду із позовом про оспорювання батьківства. Вказує, що на протязі останнього року сімейне життя з відповідачем погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. З 2020 року з відповідачем спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, оскільки втратили почуття любові, шлюбні відносини між ними фактично припинились, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.06.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків (а.с.11-12). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.06.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.18-19). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Час на примирення просить не надавати, оскільки сім`я розпалась, шлюб носить формальний характер. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та просить позов задовольнити. Примирятись з відповідачем не бажає, тому термін на примирення просить не надавати. Частиною ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнала позов, про що подала до суду окрему письмову заяву про визнання позову, і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає наявність законних підстав для визнання відповідачем позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 05.05.2014 року Виконавчим комітетом Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно 10.05.2022 року серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу у сторін народились малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6, 7), батьком яких в свідоцтві про народження зазначений позивач, та доказів протилежного (рішення суду про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дітей), позивачем не надано. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з матеріалів позовної заяви встановлено, що сторони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Нині шлюб має формальний характер, збереження сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, оскільки шлюбні відносини припинені. З огляду на викладене, а також те, що відповідач визнала позов та його визнання прийняте судом, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер та подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved