Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Заявниця звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , строком на 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань меншу ніж 500 метрів до місця проживання [PERSON] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 20 січня 2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя у подружжя не склалося, тому заявниця звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Вказана позовна заява перебуває у провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси, призначена до розгляду. Під час спільного проживання [PERSON] висловлювався нецензурною лайкою на адресу заявниці, завдавав тілесних ушкоджень, в результаті чого заявниця викликала поліцію. Заявниця зазначає, що [PERSON] продовжує її переслідувати, пише повідомлення з погрозами. 07 серпня 2023 року приблизно о 20:30 годині [PERSON] знову побив заявницю, тому їй довелося звернутися до травматичного відділення лікарні та до органів поліції. Також зазначає, що їхня спільна донька зазнає психологічної травми, у неї починається паніка, коли вона чує голос батька. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 14.08.2023. 14.08.2023 судове засідання відкладено до 21.08.2023 за клопотанням представника заявниці. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Частиною 1 ст.\~350-5\~ЦПК України встановлено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці та її представника, покази свідків, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 22.07.2023, актовий запис № 10. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 31.08.2018, актовий запис № 574. Як вбачається з копії довідки, яка видана КПН «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», [PERSON] звернулася до травматологічного пункту 07.08.2023 о 21:00 год. зі скаргою, що її побив колишній чоловік, зі слів 07.08.2023 о 20:30 год. Встановлено діагноз: забійне садно правого ліктевого суглоба. Згідно копії довідки КПН «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» [PERSON] 07.08.2023 о 21:00 год. була оглянута лікарем нейрохірургом, встановлено діагноз: забій м`яких тканин голови, забійна рана правого ліктя. Відповідно до висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 09.08.2023 № 02-01/702 ушкодження, які виявлені у [PERSON] , а саме: рана та садна правого ліктьового суглобу, крововилив грудної клітини справа, рана та крововилив першого пальця лівої стопи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Відповідно до договору оренди квартири [PERSON] ореднує квартиру за адресою: [ADDRESS] , з 03.05.2023 по теперішній час. Представником заявника в судовому засіданні долучено копію талону-повідомлення єдиного обліку № 34437, згідно якого [PERSON] повідомила про отримання нею 07.08.2023 тілесних ушкоджень від [PERSON] та копію витягу з ЄРДР № 12023255330001111 від 12.08.2023 про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою [PERSON] . Відповідно до довідки про результати розгляду звернення [PERSON] щодо неправомірних дій відносно неї з боку [PERSON] сектором превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу погрожує своїй дружині фізичною розправою та переслідує її. Отримати пояснення від [PERSON] не вдалося можливим, оскільки останній в телефонному режимі повідомив, що проходить службу в ЗСУ та перебуває в зоні активних бойових дій. Слідчим управлінням Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області встановлено, що звернення не містить ознак кримінального правопорушення, а тому розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є подругою заявниці, [PERSON] здійснює фізичне та психологічне насильство відносно [PERSON] . Про побиття заявниці [PERSON] свідок знає зі слів [PERSON] . Свідок бачила фото тілесних ушкоджень та зустрічалася із заявницею в лікарні 16.06.2023. Тоді заявниця сказала, що все добре, бо поруч був чоловік. Також зі слів заявниці свідку відомо, що [PERSON] погрожував [PERSON] , якщо вона не віддасть йому дитину, то життя від її не подарує. Дитина боїться батька. Пояснила, що [PERSON] написала заяву до поліції 08.08.2023, це було на другий раз, коли [PERSON] її побив. Перед судовим засіданням [PERSON] , під час розмови в холі суду, зазначив, що бив заявницю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 07.08.2023 [PERSON] попросила його відвезти її, він підвіз, вона поспілкувалася з жінкою, повернулася і чекала в автомобілі. Свідок побачив як [PERSON] підбіг до автомобіля, почав кричати та сваритися нецензурною лайкою, відчинив двері та заліз в автомобіль, схопив [PERSON] за волосся та почав витягувати її з машини. Свідок почав викликати поліцію. У цей час [PERSON] впала на землю, а [PERSON] продовжив її тягнути по землі за волосся, кричав та погрожував їй. Він відпустив її, [PERSON] повернулася до автомобіля. Приїхала поліція та швидка допомога. Ніну відвезли до Третьої міської лікарні. Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству). Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 452/317/19-ц. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. Пунктом 3 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи та показами свідків встановлено, що [PERSON] вчиняє насильство відносно [PERSON] . Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Враховуючи вищенаведені\~обставини,\~суд приходить\~до висновку,\~що існує\~ймовірність продовження\~чи повторного\~вчинення кривдником\~домашнього насильства,\~в результаті\~якого можливе\~настання тяжких\~наслідків його\~вчинення для\~заявниці,\~суд вважає,\~що з\~метою забезпечення дієвого та ефективного захисту [PERSON] необхідно видати обмежувальний припис відносно [PERSON] строком на шість місяців. Застосування вказаного заходу тимчасового обмеження прав кривдника є необхідними та достатніми для забезпечення прав заявника на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства, а втручання у права і свободи заінтересованої особи внаслідок застосування обмежувальних заходів не буде непропорційним, враховуючи, що ці заходи є спеціальним засобом правового захисту прав потерпілої особи від домашнього насильства, який передбачений Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Тому заява [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню частково, а саме в частині заборони [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] та наближатися на відстань меншу, ніж 500 метрів до місця її проживання. Щодо вимоги заявниці про заборону листування та телефонних переговорів суд зазначає наступне. Заявниця не позбавлена можливості самостійно вчинити дії щодо блокування чоловіка в месенджерах, соціальних мережах, телефонній книзі тощо. Сторони мають спільну дитину, перебувають у процесі розлучення, вбачається, що між сторонами існує спір щодо дитини. Суд вважає, що заборона заінтересованій особі спілкуватися з заявником може негативно вплинути на його можливість спілкуватися з дитиною і приймати участь у її вихованні, оскільки дитина є малолітньою, проживає разом з матір`ю, а тому не може самостійно примати рішення щодо спілкування з батьком. Батько ці питання може вирішити лише через спілкування з матір`ю. Тому в цій частині вимоги слід відмовити. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису відносяться на рахунок держави. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України, про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial