Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, як органом опіки та піклування, 04 вересня 2021 року подано до суду позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 лютого 2022 року справу передано до провадження судді Берднікової Г.В. Вимоги позовної заяви обгрунтовані тим, що відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України від 03 лютого 2021 року №48 «Про затвердження Примірного порядку передання документації щодо дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, від служб у справах дітей районних державних адміністрацій до служб у справах дітей виконавчих органів міських рад, сільських та селищних рад, особові справи малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , які перебували на первинному обліку у службі у справах дітей Новоукраїнської райдержадміністрації, 01 березня 2021 року передані, відповідно до акту передачі, до служби у справах дітей виконавчого комітету Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення первинного обліку за походженням посиротілих дітей. На момент посиротіння діти проживали та мати дітей була зареєстрована на території с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області. Наказом начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області вказані діти взяті на первинний облік за місцем походження (територія новоствореної територіальної громади). Відповідно до свідоцтв про народження, матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері). Батьком [PERSON] та [PERSON] згідно зі свідоцтвами про їх народження є [PERSON] , [INFO] . У зв?язку із загрозою життю та здоров?ю, яка виникла в родині після вилучення, ще однієї дитини, малолітнього [PERSON] , малолітніх доньок розпорядженням голови Новоукраїнської райдержадміністрації Кіровоградської області від 30 серпня 2018 року No253-р «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх влаштування» було вилучено із домоволодіння родини [PERSON] у с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області. Протягом двох років здійснювався судовий розгляд справи про відібрання трьох дітей від батьків [PERSON] у трьох судах Кіровоградської області. У зв?язку з тим, що за вказаний час батьки не змінили ситуацію щодо створення належних умов для проживання та утримання дітей, рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2020 року, справа №396/1677/18, дітей було відібрано від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнено аліменти на їх утримання. Крім цього, матір дітей [PERSON] рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2006 року, вже було позбавлено батьківських прав стсовно трьох дітей [PERSON] , 2003 року народження, [PERSON] , 2001 року народження, та [PERSON] , 1999 року народження, та матір?ю батьківські права поновлено не було. Рішеннями судів було підтверджено факти проявів безвідповідального батьківства у відповідачів та їх схильність до неналежного догляду дітей у родині. Також рішенням Новоукраїнського районного суду від 06 листопада 2018 року, справа №396/1545/18, обох батьків [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . За фактом неналежного виконання батьківських обов?язків та спричинення тяжких наслідків здоров?ю малолітньому [PERSON] було порушено кримінальну справу стосовно обох батьків дитини та наразі триває кримінальне провадження. Трьом відібраним дівчаткам відповідно до рішення Голованівського районного суду надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та влаштовано на виховання і спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу Дамаскіних в м.Мала Виска Новоукраїнського району, де вони на даний час знаходяться. Суддею Голованівського районного суду Кіровоградської області Гарбуз О.С. обом батькам, які були присутні під час оголошення рішення, роз?яснено порядок щодо вжиття заходів для повернення дітей на виховання. Відповідно до пункту 3 статті 170 Сімейного кодексу України: «Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини». Батьки не вжили жодних заходів щодо повернення дітей в сім?ю, позовної заяви про повернення дітей в родину до суду не подали. До органів опіки та піклування про сприяння у поверненні дітей не зверталися. Відповідно до абзацу 8 пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов?язаної із захистом прав дитини»: «якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов?язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав». За період проживання на території с.Рівне Новоукраїнського району обоє батьків [PERSON] офіційно не працевлаштувалися. [PERSON] перебувала на обліку в районному центрі зайнятості. На співпрацю із соціальними службами для виходу родини із складної життєвої ситуації батьки [PERSON] не погодились. Нікого із представників відповідних соціальних служб до домоволодіння не допускали. Умов для проживання на території домоволодіння по [ADDRESS] , яке не належить їм на правах власності чи правах користування, не створили. Будинок, який має занедбаний стан, не відремонтували, вбиральню не збудували, питною водою домоволодіння не забезпечили. [PERSON] дружні стосунки із жителями села не підтримує, має постійні конфлікти. [PERSON] спілкується з односельцями тільки у присутності чоловіка та в більшій мірі за його погодженням. За період відібрання дітей від батьків відповідно до рішення Голованівського районного суду, із серпня 2020 року, батьки фактично не відвідували дітей так, як не вжили вимог карантинних заходів при відвідувані дітей передбачених законодавством. Частіше спілкування відбувалося у телефонному режимі. Відповідно до інформації батьків-вихователів та органу опіки та піклування виконавчого комітету Маловисківської міської ради Кіровоградської області на території, якої проживають діти, батьки під час телефонних розмов постійно провокують дітей до порушень норм поведінки в родині та навчальному закладі, провокують дітей до втечі із дитячого будинку сімейного типу та безпідставно скаржаться до поліції про те, що їх дітей утримують незаконно та не дбають про них належним чином. На підставі виконавчих листів виданих Голованівським районним судом Кіровоградської області відділом Новоукраїнського ДВС відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів із обох батьків на утримання дітей. [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на дітей у сумі 81803 грн. 24 коп. [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей у сумі 81803 грн. 24 коп. Батьки жодних заходів щодо сплати аліментів на даний час не вжили, офіційних заробітків для їх примусового стягнення з доходу не мають. Фактично, батьки матеріальної та фінансової підтримки на виховання власних дітей не надавали, їх матеріальне забезпечення здійснюється за рахунок держави та батьків-вихователів. Пунктом 5 статті 150 Сімейного кодексу України передбачено, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов?язку батьківського піклування щодо неї. У квітні 2020 року від жителів с.Рівне до сільської ради надійшло повідомлення, що у родині [PERSON] та [PERSON] народилася дитина. Мати до народження дитини на обліку вагітних у лікаря не перебувала та народила дитину вдома. Також відсутні відомості про реєстрацію народження новонародженої дитини. Під час відвідування домоволодіння родини [PERSON] у травні 2021 року комісією у складі: дитячого лікаря, начальника служби у справах дітей ВК Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, центру соціальних служб Рівнянської сільради, по вул.Конторській 42, с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, зі слів сусідів було встановлено, що у квітні 2021 року [PERSON] народила вдома хлопчика без допомоги лікарів, стан здоров?я дитини невідомий. Дитина в органах державної реєстрації актів цивільного стану не зареєстрована. Також сусіди повідомили, що батьки із новонародженою дитиною виїхали із речами особистого вжитку, меблями на територію колишнього Знам?янського району в с.Дмитрівка, у домоволодіння, яке належить друзям. За інформацією служби у справах дітей Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області родина [PERSON] з новонародженою дитиною дійсно проживає на території с.Дмитрівка без реєстрації, у будинку який, належить їх знайомим. На даний час дитина не зареєстрована. Під час відвідування родини відповідними службами, лікарю вдалося обстежити дитину та з?ясувати, що батьки не планують взагалі реєструвати дитину. Також [PERSON] службою повідомлено, що батьки до органу опіки щодо сприяння у поверненні дітей на виховання не зверталися. Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, питання щодо виконання абзацу 8 пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року No866, розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Членами комісії та виконкому було розглянуто дану ситуацію та діючи в інтересах дітей прийнято одноголосне рішення про звернення органу опіки та піклування - Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району до суду про позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] стосовно трьох малолітніх дочок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав обох батьків. Вищевказані факти ухилення відповідачів від виконання батьківських обов?язків свідчать про те, що останні самоусунулися від виконання батьківських обов?язків, не створили умови для повернення дітей та не вжили жодних заходів щодо їх матеріального забезпечення. Факти проявів їх безвідповідального батьківства вже підтверджено рішеннями Новоукраїнського районного суду від 18 грудня 2006 року про позбавлення матері [PERSON] батьківських прав стосовно трьох дітей, рішенням Новоукраїнського районного суду від грудня 2018 року про позбавлення батьківських прав обох батьків [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] та рішенням Голованівського районного суду про відібрання від них трьох доньок без позбавлення батьківських прав. Ухилення від виконання батьківських обов?язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини». Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку». Батьки за три роки, з моменту вилучення дітей, такий рівень життя для повернення дітей не створили. Обом батькам у квітні 2021 року у відповідь на їх інформаційний запит було письмово надано роз?яснення щодо захисту прав та інтересів їх дітей органами опіки та піклування та вказано на вжиття термінових заходів щодо повернення дітей на виховання. Однак такі заходи відповідачами не вжиті, що і стало підставою для подання вказаного позову до суду. Представник позивача [PERSON] , яка брала участь у справі в режимі відеоконференції, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні. Вважає, що підстави для позбавлення їх з [PERSON] батьківських прав відсутні. Рішення про відібрання у них дітей є незаконним. Пояснив, що він та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, але подружні відносини між ними припинені. Пороживають окремо, але спілкуються між собою. Близько двох років тому переїхали до с.Дмитрівка Кропивницького райлну Кіровоградської області. Купили в [ADDRESS] , будинок за розпискою, зробили в ньому ремонт та придбали все необхідне для проживання. Після припинення між ними сімейних відносин у цьому будинку проживає [PERSON] з їх сином [PERSON] . У будинку є всі умови для проживання дітей, але їх ніхто не досліджував. Він працює неофіційно правозахисником, має дохід, крім того у Європейському суді було задоволено його позов та присуджено до стягнення грошові кошти, які він отримав та витратив на придбання будинку та речей для його облаштування. З дітьми підтримують зв`язок у телефонному режимі. Часто не відвідують, так як вони проживають в іншому місті, до того ж у них склалися конфліктні відносини з батьками - вихователями, в родині яких проживають діти, останні забороняють їм бачитися і спілкуватися з доньками. На початку війни діти перебували за кордоном. Аліменти не сплачують, бо дітей у них відібрали незаконно, вкрали. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що діти в прийомній сім`ї [PERSON] проживають з 2020 року. Вона приїзджала до них зі своєю мамою, постійно переписується по вайберу, телефонує. Відправляли посилки з подарунками. Батьки вихователі забороняють їм спілкуватися з дітьми. Ходила в службу у справах дітей, але їй не віддають дітей. Вважає, що дітей у неї не вилучили, а вкрали. Наразі вони з відповідачем [PERSON] проживають окремо, малолітній син проживає разом з нею у придбаному нею з [PERSON] в с.Дмитрівка будинку. У будинку зроблений ремонт, створені всі умови для проживання дітей. Доньки повинні проживати разом з нею. Її умови проживання службами належним чином не обстежувалися, хоч вона в цьому не перешкоджала. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гольфіндер С.К. позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки не надано жодного доказу на підставі якого доводиться необхідність в позбавленні відповідачів батьківських прав. Вказав, що в будинку відповідачів, що по [ADDRESS] , в якому наразі проживає мати дітей [PERSON] , створені всі умови для проживання дітей, санітарно-гігієнічні умови задовільні, прибрано, є продукти харчування. Батьки дітей дуже люблять і мають надію, що діти будуть їм повернуті. Рішення про відібрання дітей незаконне, відповідачі оскаржували його до останнього. Наразі у Маловисківському районному суді розглядається позов [PERSON] , [PERSON] про повернення їм дітей. Заслухавши присутніх учасників процесу, дітей [PERSON] , [PERSON] , свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 18 вересня 2018 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стну Головного територіального кправління юстиції у Кіровоградській області, відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 15 т.1). Відомості про батька [PERSON] записані за заявою матері згідно з ч.1 ст.135 СК України. Згідно з копіями свідоцтв про народження, серія [NUMBER] та серія [NUMBER] , виданих повторно 18 вересня 2018 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стну Головного територіального кправління юстиції у Кіровоградській області, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с. 16,17). З копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 22 липня 2009 року Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, вбачається, що відповідачі зареєстрували шлюб 22 липня 2009 року. Дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON] (т.1 а.с.14). Разом з цим, в судовому засіданні відповідачі пояснили, що на даний час шлюбні відносини фактично припинили, проживають окремо. Відповідно до довідок про зареєстроване місце проживання відповідачів, наданих на запит суду від 15 вересня 2021 року, [PERSON] , [PERSON] , мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 65,66). За даними Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області [PERSON] , [PERSON] фактично проживають без реєстрації в [ADDRESS] (т.1 а.с.81). Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2020 року (справа ЄУН 396/1677/18), яке є чинним, дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та стягнуто з неї на утриманні дітей аліменти до їх повнолітня. Цим же рішенням дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відібрано і від батька [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав та стягнуто на утриманні дітей аліменти до їх повноліття. Вказаним рішенням встановлено, що в сім`ї відповідачів склалась ситуація, при якій залишення в останніх трьох дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання, а відібрання дітей 30 серпня 2018 було виправданим та необхідним. Житловий будинок, в якому проживала сім`я відповідачів з трьома дітьми знаходиться в аварійному стані. Діти не забезпечені засобами для догляду за особистою гігієною. Не створено місце для вмивання дітей та для справляння власних потреб. Діти на час їх відбирання не були забезпеченні належним медичним доглядом, лікуванням. Будь-яких доказів на підтвердження отримання доходу, що могло б надати можливість відповідачам створити належні умови для проживання дітей на час розгляду справи, відповідачами не надано. Відповідачі з 04 вересня 2018 року (дня звернення позивача з даним позовом до суду) і по день розгляду справи, тобто протягом більш ніж 1-го року та 8-ми місяців, так і не створили належні умови для проживання дітей, і таких дій вчиняти не намагались. Встановивши наявність бездіяльності батьків щодо невиконання батьківських обов`язків по створенню необхідних умов для проживання дітей, суд прийшов до висновку про необхідність захисту інтересів дітей, шляхом їх відібрання від батьків, оскільки залишення дітей у батьків на думку суду могло призвести до небезпеки для їх життя, здоров`я і морального виховання (т.1 а.с.26-40). Відповідно до копії акта обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї відповідачів по [ADDRESS] , складеного 22 серпня 2018 за №94, комісією було встановлено, що сім`я проживає в будинку, який складається з чотирьох кімнат, одна з яких не придатна для проживання, у інших здійснено косметичний ремонт (поклеєні шпалери, побілено, вирівняно підлогу, частково замінено вікна, замінено проводку). На час обстеження в будинку було чисто прибрано, ліжка були заправлені, діти гралися та дивились телевізор, охайно та чисто одягнуті (т.2 а.с.45). Головою Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області 30 серпя 2018 року за №253-р, з метою захисту прав та інтересів дітей, видано розпорядження про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від матері [PERSON] , та відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] від батька [PERSON] (т.1 а.с.57). Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2018 року відповідачів позбавлено батьківських прав стосовно їх сина [PERSON] , [INFO] , а також з них стягнуто на утримання дитини аліменти (т.1 а.с.20-25).Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2006 року, відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та з неї стягнуто аліменти на утримання цих дітей (т.1 а.с.18-19). У висновку Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей зазначено, що на засідання виконавчого комітету Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 31 серпня 2021 року, слухалося питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Під час засідання членами виконкому було встановлено, що 30 серпня 2018 року відповідно до розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації №253-р «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та їх влаштування», на підставі рішення дорадчого органу опіки та піклування - комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації вказаних дітей було вилучено у родини. Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2020 року дітей родини [PERSON] було відібрано від батьків без позбавлення їх батьківських прав. У разі відібрання дітей батьки негайно, відповідно до Конституції України, зобов`язані вжити заходи щодо забезпечення виконання статті 48 щодо дітей, а саме гарантувати їх право на достатній життєвий рівень, достатнє харчування, одяг, житло. Якщо батьки цих заходів не вживають, таке утримання та виховання покладається на державу. Відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківськиї прав означає втрату права батьків на особливе виховання дитини, проте не звільняє від обов`язків її матеріального забезпечення, шляхом сплати аліментів, розмір яких встановлюється судом. На даний час [PERSON] та [PERSON] мають значну заборгованість з аліментів та не зробили жодного внеску на користь погашення боргу, що свідчать про їх небажання здійснення матеріального забезпечення дітей. Впродовж року із [PERSON] та [PERSON] намагалися налагодити контакт працівники служби у справах дітей виконавчого комітету Рівняняської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області», але вони не хотіли жодним чином йти на співпрацю та виконувати рекомендації щодо поліпшення санітарно-гігієнічних умов проживання та створення сприятливого середовища для повернення дітей на виховання до своєї родини. За місцем проживання [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе з негативного боку, неодноразово до Рівнянської сільської ради надходили скарги від односельців стосовно конфліктних ситуацій, які спричинялися подружжям. На даний час [PERSON] та [PERSON] переїхали до Кіровоградського району Кіровоградської області, але не мають там власного житла, де могли б проживати з малолітніми дітьми, не мають постійного місця роботи та стабільного доходу. Виконавчий комітет Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України та враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 30 серпня 2021 року, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно їх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т.1 а.с.9). Діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебувають на вихованні у дитячому будинку сімейного типу сім`ї [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Маловисківської міської ради Кіровоградської області від 28 жовтня 2020 року за №371, проживають в м.Мала Виска Кіровоградської області. Батьки - вихователі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У довідках Рівнянської сільської ради від 01 вересня 2021 року за вих. №1388, №1389, від 11 червня 2021 року за вих. №1115, та актах депутата сільської ради від 01 вересня 2021 року вих.№1390,№1391, зазначено, що на території Рівнянської сільської ради за адресою: [ADDRESS] , проживали без реєстрації орієнтовно по 20 квітня 2021 року сім`я [PERSON] , 1982 року народження. До складу сім`ї входили: дружина [PERSON] , 1983 року народження. [PERSON] та [PERSON] протягом 2020 -2021 років з питання державної реєстрації народження дитини до Рівнянської сільської ради не звертались. На даний час на території Рівнянської сільської ради не проживають, місце перебування їх невідоме. Будинок за адресою: [ADDRESS] , напівзруйнований і в даний час ніхто в ньому не проживає. Будинок по [ADDRESS] , повністю зруйнований, не придатний для проживання, залишився лише фундамент (т.1 а.с.41,42,43,44, 45). Відповідно до інформації щодо гр. [PERSON] , інформації на сім`ю [PERSON] , наданої Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 26 серпня 2021 року, 11 червня 2021 року до комунальної установи «ЦНСП» на сім`ю [PERSON] скарг і повідомлень не надходило, тому під супроводом вона не перебувала. Так як дана сім`я була на обліку в Новоукраїнському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді як така, що опинилася у складних життєвих обставинах фахівцями з соціальної роботи неодноразово здійснено до них виїзди за адресою: [ADDRESS] , для здійснення оцінки потреб, але будинок постійно було замкнено навісним замком, про що складено акти від 16, 23 лютого, 06 травня 2021 року. Матеріали супроводу відсутні у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не допустили до будинку (т.1 а.с. 46,47, 48,49,50). Згідно з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів наданих державним виконавцем та листа Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, станом на 28 липня 2021 року [PERSON] мала заборгованість зі сплати аліментів в сумі 81803 грн. 24 коп., [PERSON] також мав заборгованість по аліментам в сумі 81803 грн. 24 коп. Фактично за період стягнення аліментів боржники жодного разу не платили аліменти на утримання дітей, тим самим свідомо ухиляються від їх сплати (т.1 а.с. 51,52-53,60). У довідці відділу у справах дітей апарату Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровогрдської області від 05 липня 2021 року зазначено, що сім`я [PERSON] проживає на території Дмитрівської сільської ради за адресою: [ADDRESS] , без обліку та реєстрації. Власного житла зазначена сім`я не має. Комісійно неодноразово було проведено обстеження умов проживання вказаної родини, про що свідчать акти обстежень (додаються). Всі дані про членів сім`ї записані зі слів [PERSON] , підтверджуючі документи членам комісії не були надані, інформація про доходи сім`ї не повідомлена. Матері було вказано на необхідність термінової реєстрації новонародженої дитини (хлопчика), на що у відповідь послідувала скептична її реакція. Повторно провести обстеження не вдалося через відсутність проживаючих вдома. З питання повернення дітей на виховання родина [PERSON] не зверталася до органу опіки та піклування за місцем нинішнього проживання (т.1 а.с. 54). З акту обстеження житлово-побутових умов вбачається, що 26 травня 2021 року проведено комісійне обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Встановлено, що житло розташоване на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з двох кімнат та веранди. На момент обстеження в будинку було чисто, але присутній тютюновий запах, є дитячі речі, візок. Будинок, в якому прживає [PERSON] з сім`єю, не є їх власністю. На території Дмитрівської сільської ради дана сім`я не зареєстрована і не облікована. На момент обстеження [PERSON] був відсутній. Всі дані про проживаючих осіб записані зі слів і офіційного підтвердження не мають. Так, зі слів у помешканні проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (син). На момент обстеження новонароджена дитина не зареєстрована. Зі слів [PERSON] вона народила хлопчика вдома. На зауваження членів комісії щодо обов`язкової реєстрації дитини реагувала скептично, пояснювала, що це їх вибір. Стан дитини зі слів лікаря задовільний. Батькам необхідно терміново зареєструвати новонароджену дитину згідно чинного законодавства. Зі слів сусідів сім`я [PERSON] ні з ким не спілкується, крім сім`ї [PERSON] (т.1 а.с. 55) У акті обстеження житлово-побутових умов від 17 червня 2021 року зазначено, що обстежити помешкання за адресою: [ADDRESS] та визначити умови проживання сім`ї [PERSON] не є можливим через їх відсутність вдома. [PERSON] на дверях замок (а.с. т.1 а.с.56). Представником позивача - адвокатом Руденко Г.В. 25 липня 2023 року за вих.№10 до Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, у зв`язку з фактичним проживанням відповідачів на території Дмитрівської сільської ради, окремо один від одного, та наданням згоди на обстеження їх умов проживання, надіслано клопотання про здійснення обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] зі складенням відповідних актів для подальшого подання їх до суду в межах даної справи. На вказаний запит представника позивача Дмитрівською сільською радою листом від 02 серпня 2023 року за вих.№ 02-08-2982/1 повідомлено, що відповідачі перебувають на території сільської ради без реєстрації, без обліку, власного житла не мають, на контакт з місцевою владою не йдуть. В зв`язку з цим обстежити умови проживання даних осіб не має можливості. Відповідачами надано суду скріншот повідомлення неповнолітньої [PERSON] адресованого матері [PERSON] , який зроблений з мобільного додатку «Вайбер», та в якому дитина написала, що дуже скучає за мамою, любить її, що [PERSON] її майже забула, прийомні батьки віддавати їх не бажають, сказали Єві, що мати її покинула (т.2 а.с. 101). Також у судовому засіданні за клопотанням відповідачів, оглянуто відео розміщене на сайті YouTube відповідачем [PERSON] , на якому зафіксовано спробу відповідачів відвідати дітей у прийомній сім`ї. Також на вказаному відеозаписі зафіксовано факт звернення [PERSON] до правоохоронних органів з приводу протидії батьків-вихователів у зустрічі з дітьми. Крім того встановлено, що у червні 2022 року відповідачами подано до суду позовну заяву про невідкладне повернення їм дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (справа ЄУН 389/1208/22). Справа перебуває на розгляді у Новоукраїнському районного суді Кіровоградської області, остаточне рішення не прийнято. Заслухана в судовому засіданні в присутності батька-вихователя_та за відсутності відповідачів, малолітня [PERSON] , пояснила, що проживає в [PERSON] в прийомній сім`ї, ходить до 4 класу. Батьків бачила давно. Пам`ятає як жили в с.Рівне, але як саме не пам`ятає. В родині [PERSON] їй комфортно проживати. Мама і тато присилають на новий рік та їх дні народження подарунки. З ними не спілкується, бо не має телефону. В силу свого віку і тривалого часу проживання без батьків, не змогла висловити свою думку, про те чи бажає проживати разом з батьками. Неповнолітня [PERSON] заслухана в судовому засіданні в присутності батька-вихователя та за відсутності відповідачів, суду пояснила, що два роки проживає в сім`ї [PERSON] , де їй не дуже комфортно, хотіла би проживати разом з мамою. Раніше проживали в Новоукраїнці, ходила до школи, було комфортно. Не бажає, щоб маму позбавляли батьківських прав. Мама приїздила до них, але коли саме не пам`ятає, мабуть минулого року, перед новим роком. По телефону спілкується з мамою, але батьки вихователі не дозволяють. Мама надіслала посилку перед новим 2023 роком. Забрали їх з сестрами від батьків з с.Рівне, це був їх будинок, було шість кімнат, було опалення, жили всі разом. На запитання суду, чи бажає проживати разом з відповідачами, дитина відповіла, що хоче додому, до мами. Свідок [PERSON] пояснив, що діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають у їх прийомній сім`ї з 2020 року. Телефоном з батьками дітей вони не спілкуються, так як батько дітей конфліктує з ними, налаштовує дітей проти них. Була переписка у вайбері, де батько писав [PERSON] , щоб вони слухали їх, а не батьків-вихователів, це все було в 2021 році. У них в будинку сімейного типу кожного місяця обстеження умов проживання дітей, все добре. У [PERSON] є обмеження, бо вона хоче курити, гуляти. Після спілкування з [PERSON] . [PERSON] тікала, переписка з вайберу знаходиться в поліції. Вказівок зі служби у справах дітей не було, так як відповідачі туди не зверталися з заявами про побачення з дітьми. Декілька разів відповідачі присилали дітям посилки. Загалом присилають посилки 3-4 рази на рік. Коли дітей забрали від батьків, вони це дуже болісно переживали, були сильно травмовані. Коли розпочалася війна дітей вивезли за кордон, пізніше повернулися. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 243/13192/19-ц вказав на відсутність підстав для позбавлення батька батьківських прав, оскільки він, в силу своїх можливостей, намагається піклуватися про дітей. У справі №465/3694/14-ц Верховний Суд скасував рішення судів першої та апеляційної інстанції, якими відповідача позбавлено батьківських прав з передачею справи на новий розгляд, з тих підстав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а суди не встановили і не визначилися, у чому саме полягає свідоме та умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та чи є рішення суду таким, що ухвалене в інтересах дитини. Несплата аліментів батьками не є доказом ухилення від участі у вихованні дитини і підставою для позбавлення батьківських прав на підставі ст.164 СК України (ВССУ від 01 листопада 2017 року у справі № 299/3019/16-ц). Пунктом 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24 вересня 2008 року передбачено, якщо виникла безпосередня загрозажиттю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Відповідно до положень ст.13, ст.81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. Дослідивши подані суду докази, суд не вбачає підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, оскількивикладені в позовній заяві аргументи на обґрунтування позову є не актуальними, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги змінилися. Підстава позову - ухилення від виконання батьківських обов`язків- не доведена. Так, з пояснень відповідачів з`ясовано, що вони перебувають у шлюбі, але наразі проживають окремо. Близько двох років тому, після відібрання у них дочок, переїхали до села Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області, купили за розпискою будинок по [ADDRESS] , зробили в ньому ремонт, придбали все необхідне для проживання. Після припинення між ними сімейних відносин у будинку залишилася проживати [PERSON] з їх малолітнім сином, де буде проживати і надалі. В будинку створені всі умови для проживання дітей, але їх ніхто належним чином не досліджував. Те, що відповідачі змінили постійне місце проживання не заперечувалося і стороною позивача, проте умови їх проживання за новою адресою безпосередньо позивачем - Рівнянською сільською радою досліджені не були. А Дмитрівською сільською радою, на території якої проживають відповідачі, на клопотання представника Рівнянської сільської ради від 25 липня 2023 року надано формальну відповідь, про неможливість обстеження умов проживання відповідачів. Акт про недопущення до обстеження умов проживання, відсутній. Відповідач [PERSON] стверджувала, що представники Дмитрівської сільської ради приходили до будинку, перешкод в обстеженні вона не чинила. Комісійним обстеженням умов проживання родини [PERSON] за адресою [ADDRESS] проведеним в травні 2021 року не було встановлено, що житло, в якому проживає родина [PERSON] за вказаною адресою не придатне для проживання дітей, або ж у будинку наявні незадовільні санітарно - гігієнічні умови. Відповідач [PERSON] вказав, що працює неофіційно, має постійний, достатній дохід. Аліменти сплачувати не бажає, оскільки вважає, що дітей відібрали незаконно, вони утримується за рахунок держави. Разом з цим, він та мати дітей періодично надсилають дітям посилки, що не заперечував батько-вихователь. Крім того, в судовому засіданні не спростовані твердження відповідачів, про те, що вони постійно підтримують зв`язок з дітьми в телефонному режимі та за допомогою мобільних дотатків. Часто дітей не відвідують у зв`язку з віддаленим від них місцем проживання та через конфлікти, які сталися між ними та батьками-вихователями, внаслідок яких останні забороняють їм бачитися з дітьми. До того ж, відповідачами подано до суду позовну заяву про невідкладне повернення їм дітей, по якій наразі остаточного рішення не прийнято. Вказані обставини свідчать на перевагу того, що відповідачі не втратили інтересу до участі у вихованні дітей, мають намір на відновлення відносин з ними. Отже, позивачем не доведено, що після ухвалення судом рішення про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав відповідачі не змінили ставлення до своїх батьківських обов`язків, не усунули причин, які були підставами для відібрання у них дітей, та вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків з виховання дітей. Несплата аліментів батьками не є підставою для позбавлення батьківських прав. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні вказала, що хоче проживати разом з мамою, вдома. Малолітня [PERSON] , в силу віку і тривалого часу проживання без батьків не змогла висловити свою думку, чи бажає проживати з біологічними батьками. Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (пункт 49), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Таких обставин у даній справі судом не встановлено. Таким чином позовні вимоги є недоведеними і задоволенню не підлягають. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову до суду та в задоволенні позову відмовлено, судовий збір суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed