Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського\~районного суду\~м.\~Чернівці з\~позовом до [PERSON] про стягнення витрат на навчання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що від спільного подружнього життя сторони мають дитину доньку: [PERSON] [INFO] . На підставі виконавчого листа № 2-2861/11 від 16 листопада 2011 року, виданного Шевченківським районним судом м.Чернівці та було відкрито виконавче провадження та проводилось стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 21 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Донька [PERSON] розпочала навчання на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Філологія» у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича на контрактній основі де навчається до сьогодні. 05 вересня 2022 року між позивачем та ЧНУ ім. Юрія Федьковича був укладений договір про навчання № 13/4388. Відповідно до п. 12 договору фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (на умовах договору, укладеного між закладом та фізичною/або юридичною особою, яка замовляє платну освітню послугу). Надалі, на виконання вимог зазначеного договору, щодо оплати за навчання, 06 вересня 2022 року та 20 січня 2023 року сплачено на рахунок ЧНУ плату за навчання [PERSON] в розмірі 35000 гривень. Плата за навчання була здійснена позивачем особисто за власний рахунок, [PERSON] участі у сплаті за навчання не приймав, а донька [PERSON] не має власних коштів, оскільки навчається, стипендію не отримує. Враховуючи те, що [PERSON] добровільно не сплачує половину вартості навчання нашої доньки, в позивача виникла необхідність у зверненні до суду про стягнення витрат на навчання дитини. Таким чином, позивач вважає, що з [PERSON] слід стягнути витрати на навчання дитини, які полягають у 1/2 вартості її навчання на І курсі ЧНУ за 2022-2023 навчального року та становлять 17500 гривень (сімнадцять тисяч п`ятсот) (3500/2). Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, стан здоров`я в нього добрий. Позивач утримує дитину самостійно та її доходу є недостатньо, щоб самотужки нести такі великі витрати на навчання, тим не менш, уважає, що її донька гідна здобути якісну вищу освіту. Слід сказати, що проти навчання у відповідному навчальному закладі відповідач не заперечував. Аліменти, які він повинен сплачувати на утримання дитини є недостатніми для покриття вартості навчання [PERSON] , тим паче, враховуючи те, що аліменти він не сплачує. На підставі викладеного, просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] частину понесених витрат по оплаті на навчання дитини, а саме: одноразово 1/2 вартості навчання [PERSON] , [INFO] за перший рік навчання 2022-2023 на І курсі за спеціальністю «Філологія» денної форми навчання у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича в твердій грошовій сумі 17500 гривень. 04.07.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі № 727/6721/23 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 01.09.2023 позивача надала письмову заяву про розгляд справи без участі позивача. Позовна заява мотивована тим, що позивач після досягнення дитиною повноліття продовжує матеріально утримувати її, платить за навчання і при цьому вважає, що батько дитини також повинен приймати участь в оплаті за навчання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими фактичні обставини справи. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 23.05.2017 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 1292. (а.с 10). Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-2861/11 від 16 листопада 2011 року, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці було відкрито виконавче провадження та проводилось стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивача на утримання дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 21 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с 9). Згідно з довідкою №7937 від 15.05.2023 року, виданою ЧНУ імені Ю.Федьковича, в тому, що [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу іноземних мов, денна форма навчання, за контрактом. Термін навчання з 15.09.2022 року по 30.06.2026 року. Згідно з договором про навчання у Чернівецькому національному університеті від 05.09.2022 року зарахована до навчання на 1 курс за спеціальністю 035-Філологія. Згідно з договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 05.09.2022 року загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 142000,00 грн.. Згідно з квитанцією №9280/5615-9716-8978 від 06.09.2022 сума сплати 177500,00 грн. платник [PERSON] , призначення плата за навчання д. форма навчання, фак. Філологія 035. Згідно з квитанцією №9294-3524-9143-8432 від 22.01.2023 сума сплати 177500,00 грн. платник [PERSON] , призначення плата за навчання д. форма навчання, фак. Філологія 035. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199,\~200,\~201\~СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ст. 198 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним з способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надати таку допомогу. У постанові № 644/3610/16-ц від 17.04.2019 року Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. Позивач, обґрунтовуючи вимогу про стягнення додаткових витрат, послалася на те, що позивачем понесенні витрати на оплату за навчання доньки в ЧНУ імені Юрія Федьковича, за навчальний рік 2022-2023 року в загальному розмірі 35000,00 гривень, згідно договору від 05.09.2022 року. Зазначені витрати понесені позивачем на навчання дитини, та на її думку, є підставою для стягнення з батька дитини (відповідача) 50% цієї суми в розмірі 17500,00 гривень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітню доньку,\~оскільки остання\~вчиться стаціонарно\~на платній\~формі навчання, потребує матеріальної\~допомоги у\~зв`язку\~із навчанням,\~при цьому\~вартість за половину навчання позивачкою фактично\~сплачено,\~а отже\~існують правові\~підстави для стягнення з\~відповідача одноразово 1/2 вартості навчання\~ [PERSON] , [INFO] ,\~ за 2022-2023 навчального року\~на І\~курсі денної\~форми навчання у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича в\~твердій грошовій\~сумі 17500 гривень,\~про що\~просить позивачка. При цьому, суд враховує також і ту обставину, що письмових заперечень від відповідача до суду не надходило. На\~ підставі\~вищевикладеного,\~суд вважає,\~що відповідач [PERSON] , як батько повнолітньої [PERSON] ,\~зобов`язаний сплатити одноразово 1/2 вартості навчання [PERSON] ,\~ [INFO] , за 2022-2023 навчального року\~на І курсі денної форми навчання\~у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича в\~твердій грошовій сумі в\~розмірі 17500 гривень. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved