Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17.10.2008. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , 2007 року народження. Вказує, що після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею на повному утриманні. Відповідач не сплачував аліменти у добровільному порядку, а тому вони стягуються за рішенням суду. Крім того, більше восьми років відповідач не цікавиться життям дитини, його розвитком. Зазначає, що у 2012 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Саме її чоловік став справжнім батьком для сина [PERSON] . Він займається його утриманням, розвитком, вихованням. Між дитиною та її чоловіком склалися дружні відносини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 07 квітня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.05.2023 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неповідомленням відповідача про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання, а також у зв`язку із витребуванням доказів. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 31.05.2023 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 26.06.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку з неповідомленням відповідача про день, час та місце розгляду справи. У судове засідання позивач, представник позивача та представник третьої особи справи не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача та представника третьої особи надійшли заяви про проведення розгляду справи без їх участі. При цьому представник позивача позивні вимоги підтримала у повному обсязі, представник третьої особи просив вирішити спір в інтересах дитини. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином відповідно до ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З урахуванням вищевикладеного судом 18 серпня 2023 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Згідно копії заочного рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 року, який розірвано 17.10.2008 (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] (а.с.6). Рішенням суду від 08.07.2008 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] (а.с.10). У 2012 році [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.12). За заявою позивача 15.10.2020 відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з [PERSON] аліменти на утримання сина Нікити (а.с.13). Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.03.2023 року становить 49 597,68 грн (а.с.14). Відповідно довідки Чернігівського колегіуму № 11 Чернігівської міської ради від 28.03.2023 [PERSON] з 01.09.2013 навчався в Чернігівському колегіумі №11 Чернігівської міської ради. Дитиною постійно опікувалася мама. За період навчання батько не приймав участі у вихованні дитини, не спілкувався з вчителями, не відвідував батьківські збори (а.с.8). Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради від 29.03.2023 під час оглядів дитина [PERSON] приходив до лікарні у супроводі матері. Батько дитини станом його здоров`я не цікавився (а.с.7). Згідно довідки Державної прикордонної служби України [PERSON] перетинав державний кордон України востаннє 25.08.2019 (а.с.44). Відповідно рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №368 від 15.06.2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.60-61). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оскільки відповідач повністю самоусунувся від виховання дитини, не спілкується з нею і не проявляє ніякого інтересу до її життя, не цікавиться її навчанням, матеріально не забезпечує, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно суд зазначає, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідач має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). V. Розподіл судових витрат Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн (а.с.16). У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved