Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 04.06.2005, про що складений відповідний актовий запис №116. У шлюбі народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивувала тим, що протягом останніх років спільного проживання сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не складалося через різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб між нею та відповідачем носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити нашим спільним інтересам та інтересам нашої неповнолітньої дитини. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, з відповідачем позивач не спілкується та не проживає разом з вересня 2022 року та за її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вказала, що майнових спорів між сторонами немає. Ухвалою суду від 19.06.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, через канцелярію суду представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання. Поважність причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив не подав. 15.08.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 04.06.2006 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблений відповідний актовий запис №116. Прізвище чоловіка після шлюбу - [PERSON] , прізвище дружини після шлюбу - [PERSON] . У шлюбі народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.06.2006. Спору щодо визначення місця проживання дітей у сторін немає. Як встановлено судом з матеріалів справи, шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved