Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

03 липня 2023 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за житлово - комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надають у будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок перебуває на обслуговуванні у позивача, згідно з статуту ЖБК «Авіатор-14». Відповідно до протоколів Загальних зборів ЖБК установлено розмір внесків членів кооперативу на утримання будинку та прибудинкової території. Позивач належним чином виконує взяті на себе зобов`язання, проте відповідач має заборгованість. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 15849 грн, яка складається з 13588,99 грн - заборгованість за спожиті житлово - комунальні послуги, 449,12 грн - 3 % річних, 1811,57 грн - інфляційні витрати за період з 01.01.2019 по 01.06.2023. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов. 03 липня 2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до облікової картки ЖБК «Авіатор-14» № 2 зазначено відомості щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , який є і власником зазначеної квартири. Відповідно до п. 5 ст. 13 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Водночас такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року (справа № 6-2951цс15), постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року (справа № 751/3840/15-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 322 Цивільного власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Обов`язок на власників жилого приміщення з несення витрат на утримання будинку і при будинкової території, сплаті комунальних послуг покладений також нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», навіть якщо вони є фактичними споживачами наданих послуг. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 5 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до протоколу Загальних зборів ЖБК «Авіатор-14» № 17/11-1 від 17 листопада 2016 року встановлено розмір внесків членів кооперативу на утримання будинку та прибудинкової території на 2016-2017 роки у розмірі 3,62 грн/кв.м (для 1 поверху 2,77 грн/кв.м). Відповідно до протоколу Загальних зборів ЖБК «Авіатор-14» № 14/12-1 від 14 грудня 2017 року встановлено розмір внесків членів кооперативу на утримання будинку та прибудинкової території на 2017-2018 роки у розмірі 4,65 грн/кв.м (для 1 поверху 3,45 грн/кв.м). Відповідно до протоколу Загальних зборів ЖБК «Авіатор-14» № 20/12-1 від 20 грудня 2018 року встановлено розмір внесків членів кооперативу на утримання будинку та прибудинкової території на 2018-2019 роки у розмірі 4,90 грн/кв.м (для 1 поверху 3,67 грн/кв.м). Відповідно до протоколу Загальних зборів ЖБК «Авіатор-14» № 1-14/3 від 14 березня 2020 року встановлено розмір внесків членів кооперативу на утримання будинку та прибудинкової території на 2020-2021 роки у розмірі 4,90 грн/кв.м (для 1 поверху 3,67 грн/кв.м). Такі рішення є чинними, ніким не оскаржені, а тому мають виконуватися усіма членами ЖБК «Авіатор-14». Отже, відповідачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від них виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Судом встановлено, що ЖБК «Авіатор-14» належним чином виконує свої зобов`язання шляхом утримання, експлуатації, обслуговування будинку кооперативу та прибудинкової території та постійно надає житлово-комунальні послуги. Натомість відповідачі свої зобов`язання перед позивачем не виконували, у зв`язку з чим станом на 01.06.2023 утворилась заборгованість у розмірі 15849,69 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 449,12 грн та інфляційні витрати за період з 01.01.2019 по 01.06.2023 у розмірі 1811,57 грн. Відповідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. У зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення 3 % річних у розмірі 449,12 грн та інфляційні витрати у розмірі 1811,57 грн є обґрунтованими та правомірними. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн. Що стосується заявленої вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої-другої статті 133 ЦПУ України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2021 року у справі № 161/20630/18 (провадження № 61-12221св20) зазначено, що «на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (дивись постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивач просить суд стягнути на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 1400, 00 грн. Позивачем надано до суду договір № 21-11 про надання правової допомоги від 21.11.2022, укладений між адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» а особі директора Разумного Євгенія Миколайовича та Житлово - будівельним кооперативом «Авіатор - 14» в особі директора Назарчук Наталії Григорівни. Разом з тим, з досліджених доказів, долучених до позовної заяви не надано докази сплати за професійну правничу допомогу. Отже, суд дійшов висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved