Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

У квітні 2023 р. [PERSON] , який представляє інтереси позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 31.08.2018 р. по 31.03.2023 р. у розмірі 100327,79 грн., з яких: 48333,85 грн. сума простроченого зобов`язання за договором оренди, 8978,45 грн. інфляційні втрати, 37234,63 грн. сума простроченого зобов`язання по відшкодуванню витрат по сплаті комунальних послуг, 5780,86 грн. інфляційні втрати на борг по відшкодуванню витрат по сплаті комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог вказує на невиконання відповідачкою умов договору оренди житлового приміщення, а саме, не сплати орендної плати та комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість. Актом звірки [PERSON] визнала факт заборгованості за договором, а гарантійним листом взяла на себе обов`язок сплатити заборгованість, проте зобов`язання досі залишається порушеним. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.04.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 23.06.2023 р. від представника позивача [PERSON] надійшла заява про зменшення позовних вимог щодо стягнення заборгованості, яка обґрунтована здійснення боржником оплати заборгованості у розмірі 11583,43 грн. Внаслідок чого кінцевий борг за порушення зобов`язання становить: 1) відшкодування витрат зі сплати комунальних послуг - 29753,38 грн.; 2) інфляційні втрати на заборгованість по відшкодуванню витрат зі сплати комунальних послуг - 6893,91 грн.; 3) заборгованість за договором оренди - 51713,85 грн.; 4) інфляційні втрати за невиконання умов договору оренди - 10489,99 грн. Загальний розмір заборгованості складає 98851,13 грн. Відповідач не скористався правом подання відзиву. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно Приватне акціонерне товариство «АТЕК» є власником гуртожитку у будинку [ADDRESS] . 07.04.2003 р. між ЗАТ «АТЕК» та ТОВ «Компанія діловий центр» укладеного договір №207 про виконання робіт по обслуговуванню об`єктів АТЕК за умовами якого власник доручив, а виконавець взяв на себе обов`язки по обслуговуванню та утриманню будівель, що перебувають на балансі власника, у тому числі по [ADDRESS] . 02.04.2018 р. між ТОВ «Компанія діловий центр» як орендодавцем та [PERSON] як орендарем укладено договір оренди житлового приміщення №623 А/18, за яким [PERSON] отримала, а ТОВ «Компанія діловий центр» передало у тимчасове платне користування житлове приміщення для приживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.п.5.1.3 та 6.1.2. договору, ТОВ «Компанія діловий центр» зобов`язано своєчасно виставляти рахунки за комунальні послуги, а [PERSON] своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі згідно вимог цього договору. Актом звірки взаємних розрахунків за період квітень 2018 р. - листопад 2019 р. між ТОВ «Компанія діловий центр» та [PERSON] , остання визнала факт заборгованості за договором у розмірі 11829,85 грн. Гарантійним листом від 10.02.2020 р. [PERSON] взяла на себе обов`язок сплатити заборгованість протягом трьох місяців - з лютого по квітень 2020 року. З наданого позивачем розрахунку суми боргу та інфляційних втрат згідно договору оренди житлового приміщення станом на 01.06.2023 р. за відповідачем значиться заборгованість за договором оренди у розмірі 51713,85 грн. та інфляційні втрати за невиконання умов договору оренди у розмірі 10489,99 грн. Згідно довідки про нарахування та сплату комунальних послуг по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.10.2019 по 12.06.2023 р. за адресою [ADDRESS] , за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 29753,38 грн. Згідно розрахунку, здійсненого позивачем, сума інфляційних втрат нарахованих на заборгованість за несплату комунальних послуг за період з 30.09.2019 р. по 31.05.2023 р. складає 6893,91 грн. Вказані розрахунки перевірені судом і відповідають вимогам здійснення нарахувань, встановлених законодавством. Відповідачем вказані розрахунки не спростовуються. Вимоги про застосування строків позовної давності не заявлялись. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] здійснюється часткова оплата за договором оренди, що є фактичним визнанням нею заборгованості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовано на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно статтям 526, 530, 610, ч. 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову. Що стосується вимог про стягнення з відповідачки інфляційних втрат у зв`язку із несплатою комунальних платежів, то слід зазначити наступне. Згідно п.1 Постанови КМУ від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Відтак, вимоги про стягнення інфляційних втрат на заборгованість по відшкодуванню витрат зі сплати комунальних послуг у розмірі 6893,91 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме за період 30.09.2019 р. по 24.02.2022 р. у розмірі 2519,30 грн. На підставі вищевикладеного з відповідача підлягає стягненню заборгованість у сукупному розмірі - 94476,52 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2592,70 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial