Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК Фінтраст Україна» 09.05.2023 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 01.07.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 4400572 про надання споживчого кредиту. Вказував, що зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил та умов фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 грн (п. 1.3. Кредитного договору), строком 30 днів, з терміном повернення 31.07.2021. Позивач зазначав, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора, але станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 20 000,00 грн - тіло кредиту та 45 600,00 грн - нараховані проценти. Також позивач вказував, що 25.05.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 25-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив позивачу права грошової вимоги за кредитним договором, в тому числі і щодо відповідача. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 65600 грн, інфляційні втрати 19417,60 грн, три відсотки річних в сумі 2647,36 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10.05.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження. Позивач звертався до суду з заявою про розгляд справи без участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судові засідання 31.05.2023, 15.08.2023 та 31.08.2023 не з`явився, будучи повідомлений про розгляд справи, відзив на позовну заяву не подавав. Клопотання відповідача щодо відкладення розгляду справи є таким, що не підлягає задоволенню. Має місце повторна (третя підряд) неявка відповідача [PERSON] в судове засідання, тому в силу норм ст. ст. 223, 240 ЦПК України правові підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 01.07.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 4400572 про надання споживчого кредиту (а.с. 9-12). Договір укладено відповідно до Правил надання коштів в позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року (а.с. 7-8). Дослідженими в справі доказами встановлено, що сторони договору передбачили суму кредиту в розмірі 20000,00 грн (п. 1.3. кредитного договору), строк кредиту 30 днів (п. 1.4. договору). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 20000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. Відповідач здійснив частково оплату процентів, але у встановлені в договорі строки та на його умовах кредитні кошти не повернув. Станом на 02.05.2023 заборгованість відповідача по кредитному договору складає 20000 грн - тіло кредиту, 45600 грн - нараховані проценти. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Також судом встановлено, що 25.05.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу N2 25-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив позивачу права грошової вимоги за кредитним договором, в тому числі і щодо відповідача (а.с. 15-16). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем зобов`язання не виконано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до відповідача про стягнення 3 % річних та інфляційних страт є обґрунтованими. Тому позовні вимоги є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму заборгованості в розмірі 65600 грн, інфляційні втрати в розмірі 19417,60 грн, три відсотки річних в розмірі 2647,36 грн, всього 87664 грн 96 коп. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 2684 грн. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору та в розмірі 8000 грн на правову допомогу.

Outcome: approved