Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

[PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (далі АТ „ЗАлК) про стягнення заборгованості по заробітній платі, належних сум у зв`язку зі звільненням розміром 100\~228, 52 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що працював в АТ „ЗАлК та наказом № 02-051/к від 26.05.2023 року був звільнений з посади майстра з експлуатації та ремонту енергодільниці відділу головного енергетика, служби головного інженера технічної дирекції з 29.05.2023 року, за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства з праці та умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Разом із тим, з ним не було проведено повного розрахунку при звільненні. Розмір заборгованості по заробітній платі склав 100\~228,52 грн. Незважаючи на те, що на розрахункові рахунки комбінату постановою державного виконавця від 09.08.2017 року було накладено арешт, в березні 2019 року підприємством було відкрито новий рахунок в банку, який значиться за відокремленим підрозділом АТ „ЗАлК Придніпровське виробниче управління АТ „ЗАлК, через який відповідач здійснює виплату заробітної плати працівникам. З наведених підстав, просив позов задовольнити. Ухвалою суду м. Запоріжжя від 28.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання. Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 115 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових правовідносинах з 04.02.2021 року, що підтверджується копіями відповідних сторінок трудової книжки позивача серії [NUMBER] . Відповідно до копії наказу № 02-051/к від 26.05.2023 року [PERSON] був звільнений з посади майстра з експлуатації та ремонту енергодільниці відділу головного енергетика, служби головного інженера технічної дирекції з 29.05.2023 року у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства з праці та умов колективного договору, за ч. 3 ст.38 КЗпП України. Також судом встановлено, що відповідач АТ „ЗАлК своєчасно не виплатив позивачу заробітну плату, внаслідок чого утворилася заборгованість. Факт та розмір заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] підтверджено довідкою АТ „ЗАлК № 48 від 09.06.2023 року, відповідно до якої заборгованість по заробітній платі за період січень 2022 року травень 2023 року склала 100228,52 грн. (з урахуванням утримання податків). Наявність та розмір вказаної заборгованості відповідачем не заперечується. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Отже, з`ясувавши обставини справи та оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони перебували в трудових правовідносинах, але в порушення вимог ст. 43 Конституції України, ст.ст. 115, 116 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці» відповідач з січня 2022 року і до теперішнього часу не виплачує позивачу нараховану за період з січня 2022 року по травень 2023 року заробітну плату, у зв`язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 100 228,52 грн. Підсумовуючи вищевикладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі розміром 100 228,52 грн. Крім того, за змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивачем понесені витрати на правничу допомогу зі складання та подання позовної заяви, виготовлення копій та засвідчення додатків до позовної заяви на загальну суму 1500 грн. Оцінюючи надані на підтвердження витрат докази, суд приходить до висновку, що вони пов`язаними з розглядом даної справи, співмірні заявленим вимогам, тому заява представника позивача підлягає задоволенню. Окрім того, на підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за позовними вимогами майнового характеру (щодо яких позивач звільнений від сплати судового збору) 1073 грн. 60 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved