Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

14 лютого 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 01 серпня 2020 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивач, шлюбні відносини між Сторонами не склались, між сторонами почались постійні сварки. Всі спроби примирення приводили лиш до більшого поглиблення конфлікту. Починаючи з 19 березня 2022 року сторони проживають окремо, Позивач виїхала з України, а з липня 2022 року сторони припинили всі відносини. Ухвалою суду від 15 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху. Судом зроблений запит щодо місця реєстрації учасників справи. 24 лютого 2023 року від представника Позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали суду від 15 лютого 2023 року, у відповідності до якої повідомлено, що оригінал свідоцтва про шлюб направлено Позивачем засобами поштового зв`язку. У зв`язку з перебування Позивача поза межами України, повідомлено про відсутність можливості усунути недоліки в зазначені строки, які передбачені ухвалою суду від 24 лютого 2023 року. Суддею отримано відомості з яких вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Розпорядження Верховного Суду № 52 від 26.09.2022 року про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ Білозерського районного суду Херсонської області на Приморський районний суд м. Одеси. Ухвалою суду від 13 червня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 21 серпня 2023 року від представника Позивача до суду надійшло клопотання про слухання справи за відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання 24 серпня 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Виклик відповідача здійснювалось через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та за останнім відомим місцем проживання. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 01 серпня 2020 року, про що свідчить актовий запис №517, зареєстрований Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (серія [NUMBER] ). Позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач спільне життя з відповідачем не склалось через відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, у зв`язку з чим фактично шлюбні відносини між сторонами були припинені з 19 березня 2022 року оскільки Позивач виїхала з України, а з липня 2022 року сторони припинили всі відносини. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved