Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство «Часівоярський вогнетривкий комбінат» звернулось до суду із позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до якого просить суд визнати відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що станом на 01.09.2021 року на балансі АТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» знаходиться гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст. 6 Житлового кодексу України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового на підставі ордера № 125 від 18.01.2018 р. Відповідачу була надана житлова площа в гуртожитку, який знаходиться на балансі АТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені будинку осіб № 12/2-21 від 01.02.2021 року [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не проживають в даному житловому приміщені, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей в житловому приміщені не мають, і взагалі житловим приміщенням не цікавляться, що призводить до порушення його стану, розграбування та аварійної комунікації, як наслідок виникнення загрози для сусідніх кімнат та її мешканців та порушення майнових прав Позивача. Зазначає, що згідно п.11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року №498 наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом; підтримувати чистоту і порядок у жилих та допоміжних приміщеннях; дотримуватися вимог пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати жилу площу в гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження технічного обладнання в гуртожитку; забезпечувати за власний рахунок проведення ремонту жилого приміщення у гуртожитку; не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні допоміжними приміщеннями в гуртожитку; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання гуртожитку, порушують умови проживання інших осіб; у разі виселення з гуртожитку та/або набуття у власність жилого приміщення передати організації, яка здійснює управління гуртожитком, усе майно, що було надано їм у користуванні згідно з договором найму (оренди). Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2021 року було відкрито провадження по цивільній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 21.10.2022 № 61 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області визначено Дружківському міському суду Донецької області. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 6 липня 2023 року розгляд справи було відкладено. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явились. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом, зокрема, направленням судових повісток. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Актами про фактичне місце проживання (не проживання) громадянин на території [ADDRESS] , складеними комісією у складі директора - [PERSON], начальника абонентського відділу - [PERSON], коменданта ГЖК - [PERSON] та прибиральника службових приміщень - [PERSON] у складі сусіді [PERSON] ([ADDRESS]), [PERSON] ([ADDRESS]), та [PERSON] ([ADDRESS]) від 09.01.2020 р., 12.03.2020 р., 30.05.2020 р., 15.07.2020 р., 10.08.2020 р., 30.11.2020 р., 08.02.2021 р., встановлено, що [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] .( а.с.8-15) Відповідно до корінця ордеру на жилу площу в гуртожитку № 125 від 18.01.2018 р. виданого ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», встановлено, що [PERSON] , який працював в ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» цех №5 надано на праві заняття з сім`єю з однієї людини житлову площу в гуртожитку по [ADDRESS] . У разі припинення трудових відносин з комбінатом, житлова площа звільняється та здається комбінату.(а.с.18) Згідно наказу №122 від 15 липня 2013 року «Про передачу у комунальну власність об`єкта соціальної інфраструктури», надано згоду Генеральному директору ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» [PERSON] на передачу у комунальну власність територіальної громади міста Часів Яра об`єкта соціальної інфраструктури, який в процесі корпоратизації не увійшов до статутного капіталу товариства і знаходиться на його балансі, а саме: гуртожиток (інвентарний номер 110962), за адресою: [ADDRESS] (а.с.19) Відповідно до довідки АТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» за №21/001 від 08.02.2021 року, встановлено, що станом на 8 лютого 2021 року АТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» є балансоутримовичем гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до положень ст. 47 Конституції України - кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.6 Житлового кодексу України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Згідно ст.18 Житлового кодексу України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до ч.1 ст. 127 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Згідно ст.129 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. На підставі ордера №125 від 18.01.2018 р. [PERSON] була надана житлова площа в гуртожитку, який знаходився на балансі АТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498 наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом; підтримувати чистоту і порядок у жилих та допоміжних приміщеннях; дотримуватися вимог пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати жилу площу в гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження технічного обладнання в гуртожитку; забезпечувати за власний рахунок проведення ремонту жилого приміщення у гуртожитку; не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні допоміжними приміщеннями в гуртожитку; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та об ладнання гуртожитку, порушують умови проживання інших осіб; у разі виселення з гуртожитку та/або набуття у власність жилого приміщення передати організації, яка здійснює управління гуртожитком, усе майно, що було надано їм у користуванні згідно з договором найму (оренди). Приписами ст. 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Згідно ст. 7 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: Частиною другою ст. 64 Житлового кодексу України встановлено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно із ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналізуючи докази в їх сукупності, ураховуючи, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад шість місяців, поважні причини відсутності останньої у квартирі понад установлений ст. 71 Житлового кодексу України строк судом не встановлені, перешкод у користуванні цією квартирою відповідачу не чиниться, відповідач не сплачує комунальні послуги, суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання відповідачів [PERSON] , [PERSON] такими, що втратила право користування вказаним житлом. Враховуючи, що позивачем при подачі до суду позовної заяви були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 грн., ці витрати в порядку ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved