Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся представник позивача із позовною заявою до Миколаївської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтували тим, що [INFO] померла особа - [PERSON] , яка була матір`ю позивача [PERSON] . Позивач двічі змінювала прізвище у шлюбі, однак ступень родинних зав`язків позивача та померлої [PERSON] встановлено приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О. при реєстрації спадкової справи №114/2016, а також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.10.2021р. за №2749, виданого зазначеним нотаріусом. Вказаним свідоцтвом про право на спадщину за законом визначено спадщину, на яку його видано, а саме: приватизована земельна ділянка, розташована на території [ADDRESS] , площею 0.1079 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належної спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДН№000118, виданого Миколаївською селищною Радою народних депутатів 14.11.1997р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №000118, зареєстрованої Відділом у м. Слов`янську Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Дрежгеокадастру у Донецькій області 22.09.2021 року., кадастровий номер 1414170300:01:005:0542. Інших спадкоємців в померлої [PERSON] не має. Крім того, до складу спадщина також входить будинок [ADDRESS] (літера А - житловий будинок; літера Б - сарай; літера В - альтанка, №1-2 - огорожа; №3 - колодязь; літера І - замощення), що належав померлій [PERSON] . Згідно довідки КП «БТІ» №2446-18/0.45/01 від 26.08.2021р. право власності на вказаний будинок, [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до технічного паспорту №6944 КП БТІ, що виготовлений станом на 12.08.2021р., будинок [ADDRESS] складається з: літера А - житловий будинок; літера Б - сарай; літера В - альтанка, №1-2 - огорожа; №3 - колодязь; літера І - замощення; загальна площа приміщень будинку садибного типу - 65,8 кв.м.; житлова - 8,2 кв.м.. Також, відповідно до вказаного технічного паспорту №6944 КП БТІ вказаний будинок споруджено о 1991році. Постановою №864/02-31 від 08.09.2021р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О. встановлено, що до складу спадкового майна померлої [PERSON] входить будинок [ADDRESS] та відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] . Підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок на той час був сам факт збудування або купівлі ним будинку з додержанням вимог цих актів законодавства, яке на пов`язувалось із проведенням його реєстрації. Таким чином, [PERSON] побудувала зазначений будинок в 1991 році, однак за свого життя не оформила належним чином право власності на нього, не провівши його реєстрацію в органах БТІ та померла. Тому, просять суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок, позначений в технічному паспорті літерою А - житловий будинок, загальною площею будинку- 65,8 кв.м.; житлової - 8,2 кв.м.; літера Б - сарай; літера В - альтанка, №1-2 - огорожа; №3 - колодязь; літера І - замощення, за адресою [ADDRESS] , та належало спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились, проте від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, в якій на заявлених вимогах наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача - Миколаївської міської ради, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Миколаївської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Донецької області 12 травня 2016 року, [PERSON] померла [INFO] у м. Миколаївка Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 87. За життя [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від серії ДН № 00018, належала земельна ділянка кадастровий номер 1414170300:01:005:0542. Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Орловою Л.О., позивач [PERSON] отримала у спадщину після смерті [PERSON] : приватизовану земельну ділянку, що розташовано на території [ADDRESS] , площею 0,1079 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд (присадибна ділянка), належної спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДН № 00018, виданого Миколаївською селищною радою народних депутатів 14 листопада 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 00018, зареєстрованої Відділом у м. Слов`янську міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську ГУ Держгеокадастру у Донецькій області 22 вересня 2021 року, кадастровий номер 1414170300:01:005:0542. Зазначене також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 278521469 від 07 жовтня 2021 року та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1409366482021 від 22 вересня 2021 року. Згідно з матеріалами спадкової справи № 114/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] , а саме Довідкою № 2446-18/0.45/01, виданою 26 серпня 2021 року КП «БТІ» м. Слов`янська, на вказаній вище земельній ділянці розміщено житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] складається з: літера А - житловий будинок; літера Б - сарай; літера В - альтанка, №1-2 - огорожа; №3 - колодязь; літера І - замощення; загальна площа приміщень будинку садибного типу - 65,8 кв.м.; житлова - 8,2 кв.м. Проте, за вищевказаною Довідкою, право власності на вказаний житловий будинок [ADDRESS] , - не зареєстроване. Відповідно до технічного паспорту № 6944 КП БТІ, що виготовлений станом на 12 серпня 2021 року, будинок [ADDRESS] складається з: літера А - житловий будинок; літера Б - сарай; літера В - альтанка, №1-2 - огорожа; №3 - колодязь; літера І - замощення; загальна площа приміщень будинку садибного типу - 65,8 кв.м.; житлова - 8,2 кв.м.. Даний будинок споруджено о 1991році. Своєю постановою № 864/02-31 від 08.09.2021р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Орлова Л.О. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що право власності на вказаний житловий будинок не було зареєстроване за спадкодавцем. Проте, нотаріусом встановлено, що до складу спадкового майна після померлої [PERSON] входить будинок [ADDRESS] . Відповідно до п. 4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на-нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. За змістом ЦК УРСР 1963 р. виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Таким чином, зважаючи на зазначені вимог нормативних актів, підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок на той час був сам факт збудування або купівлі ним будинку з додержанням вимог цих актів законодавства, яке на пов`язувалось із проведенням реєстрації. 05 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення"(втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України слідує, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. Відповідно до роз`яснень «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізованого суду: лист від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13- по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 319 ЦК України встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved