Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 27.02.2002 та Державний акт на право власності в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,9475 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Долинянської сільської ради Городоцького району Львівської області оскільки такі видані після смерті спадкодавця. Спадщину фактично після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] прийняла її дочка [PERSON] , яка своїх спадкових прав не оформила і [INFO] померла. [PERSON] залишила заповіт своєму сину [PERSON] на все своє майно, яке їй належатиме на час смерті. [PERSON] помер [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що вона є рідною племінницею [PERSON] оскільки він був одиноким, вона доглядала його та проживала з ним до дня його смерті. З огляду на те, що вона являється єдиним спадкоємцем майна свого дядька [PERSON] просила позов задовольнити, і визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1, 9475 га, яка розташована на території Долинянської сільської ради Городоцького району Львівської області, що належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності серії 111-ЛВ № 037561 виданого 27.02.2002 в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В нотаріальному порядку вона не може оформити прийняття спадщини, а саме земельної ділянки, оскільки і розпорядження і державний акт на право власності видані після смерті спадкодавця. Позивачка та її представник до суду не з`явились подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідач Городоцька міська ради до суду не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не заперечують. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, з дотриманням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] (батька позивачки) їх батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). З копій свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.9) , [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). Згідно копій свідоцтв про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.10), а батько позивачки [PERSON] помер [INFO] (а.с.14) Згідно копії заповіту (а.с.24) [PERSON] розпорядилася всім своїм майном на користь [PERSON] . З довідки від 22.02.2023 № 97 Городоцької міської ради Львівської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала разом з дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р.. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК 1963р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст.529 ЦК України в редакції 1963р., яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , остання своїх спадкових прав не оформила , але фактично прийняла спадщину , в масу спадкового майна крім іншого увійшла земельна ділянка площею , 1, 9475 га , яка розташована на території Долинянської сільської ради Городоцького району Львівської області. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] (копія спадкової справи № 278/2014.) Після смерті [PERSON] , зареєстрована спадкова справа за заявою його племінниці - позивачки по справі [PERSON] (копія спадкової справи 11/2019). З матеріалів наведеної вище спадкової справи, вбачається, що все майно, яке на день смерті належало спадкодавцю [PERSON] успадкувала позивачка [PERSON] , однак в успадкуванні земельної ділянки, яка належала на праві власності [PERSON] , та майно якої в свою чергу успадкували [PERSON] та [PERSON] та не оформили своїх спадкових прав , (а.с.22) позивачці відмовлено з огляду на те, що розпорядження голови Городоцької РДА №87 від 27.02.2002 та Державний акт на право власності видані після смерті [PERSON] . Згідно державного акту на право приватної власності на землю 111 - ЛВ № 037561 від 27.02.2002 [PERSON] , тобто після її смерті, передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею: 1.9475 га яка розташовані на території Долинянської сільської ради Городоцького району Львівської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.23). Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч. 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 27.02.2002 та Державний акт на право приватної власності на землю, який був виданий на підставі вищевказаного розпорядження, були видані після смерті [PERSON] саме у грудні 2002р., такі слід визнати недійсними та скасувати. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не оспорює право позивача на земельну ділянку, позовні вимоги сторони визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved