Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

[PERSON] , представник позивача - адвокат Юраш Ірина Олександрівна, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу обґрунтовані тим, що між ним та відповідачем 09 вересня 2006 року було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №45. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що рішення про розірвання шлюбу він прийняв по тій причині, що у нього з дружиною різні характери, у зв`язку з чим часто виникали різного роду конфлікти, а також у них різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини. На протязі чотирьох років вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних відносин. У зв`язку з вище викладеним позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Своє рішення про розірвання шлюбу позивач вважає остаточним, примирення між ними неможливе, оскільки всі спроби налагодити сімейні відносини успіху не мали. Також просить стягнути з відповідача на його користь 50% понесених ним судових витрат в розмірі 2036 гривень 80 копійок, а саме: 536 гривень 80 копійок, що складає 50% сплаченого ним судового збору, та 1500 гривень за надання професійної правничої допомоги. З урахуванням наведених вище обставин позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою від 29 червня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про її процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїми процесуальними правами передбаченими ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України не скористалася та у встановлені строки в ухвалі про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву до суду не подала, з зустрічним позовом та з заявою із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не зверталася, що підтверджується поштовим повідомленням про те, що відповідач копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви та додатків до неї отримала 14 липня 2023 року. У судове засідання відповідач не з`явилась, причину неявки не повідомила. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково. Позивач в судовому засідання змінив свої позовні вимоги, зазначивши, що просить суд шлюб із відповідачем розірвати, проте всі судові витрати, понесені ним під час звернення до суду з даним позовом, залишити за ним, для чого надав письмову заяву від 28 серпня 2023 року, а також надав суду оригінал свідоцтва про шлюб між ним та відповідачем. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового процесу. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Ананьїв Одеської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05 січня 1998 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області(а.с.5-6), та копією витягу з реєстру територіальної громади, наданим Ананьївською територіальною громадою №2023/002289548 від 17 березня 2023 року(а.с.8). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданим 17 жовтня 2006 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області(а.с.10), довідкою Відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради Одеської області №887 від 22 червня 2023 року(а.с.31). При розгляді справи встановлено, що між позивачем та відповідачем 09 вересня 2006 року зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, про що складено відповідний актовий запис №45, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією, а також наданим позивачем свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 вересня 2006 року Відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Ананьївського\~районного управління\~юстиції Одеської\~області(а.с.9, 50). Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12), [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З позовної заяви вбачається, що сімейні стосунки в позивача та відповідача не склалися, тож позивач прийняв рішення про розірвання шлюбу у зв`язку з тим, що між ним та відповідачем повністю відсутнє взаєморозуміння в зв`язку з різними поглядами на життя та на сімейні стосунки. В зв`язку з повною несумісністю характерів сім`я розпалася. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Таким чином, суд приймаючи до уваги те, що позивач та відповідач не підтримують шлюбних стосунків тривалий час, а також те що їх шлюб носить лише формальний характер, вважає можливим шлюб між ними розірвати. Враховуючи волевиявлення позивача, яке він висловив в судовому засіданні та своїй заяві від 28 серпня 2023 року, судові витрати по справі залишити за позивачем.

Outcome: approved