Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника та заінтересованих осіб: [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, у якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , заведеній 15.10.1980, на першій сторінці якої у прізвищі після одруження російською мовою зазначено " [PERSON] ", хоча прізвище мало бути записано як " [PERSON] ", та відсутня печатка на першій сторінці, а також встановити факт належності їй виписки з наказу на звільнення за період роботи з 09.08.1984 по 01.12.1987, де її по батькові записано " [PERSON] ", хоча мало бути " [PERSON] ". Свої вимоги\~мотивує\~тим,\~що вона звернулася до Долинського відділу обслуговування громадян № 5 Головного управління ПФ України в Івано-Франківській області з метою оформлення пенсії за віком. Однак, їй відмовлено у призначенні пенсії, оскільки у її трудовій книжці на першій сторінці прізвище після одруження вказано як " [PERSON] ", а не як " [PERSON] ", та не проставлена печатка роботодавця, який відкривав трудову книжку. Також при видачі їй виписки з наказу про звільнення за період роботи з 09.08.1984 по 01.12.1987 (записи у трудовій книжці за № 7, 8) її по батькові записано як " [PERSON] ", а не як " [PERSON] ". Вказані вище недоліки позбавляють її можливості оформити право на пенсію по віку, оскільки відсутній необхідний стаж, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала з мотивів, викладених у ній, просила її задовольнити. Також надала для огляду оригінали долучених нею до матеріалів справи документів, у тому числі трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 15.10.1980, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.02.1986. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду пояснення, в яких просив розгляд справи проводити за його відсутності, а також вказав, що, оскільки на титульній сторінці трудової книжки прізвище заявниці після одруження зазначено російською мовою, яке належним чином не виправлено або не внесено змін на підставі свідоцтва про одруження, що не відповідає паспортним даним, встановлення факту належності трудової книжки можливе тільки в судовому порядку на підставі оглянутих в судовому засіданні оригіналів свідоцтва про одруження та трудової книжки заявниці. Щодо встановлення факту належності виписки з наказу про звільнення за період роботи з 09.08.1984 по 01.12.1987, де по батькові записано як [PERSON] замість [PERSON] , то за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (а.с. 28-29). Заяви та клопотання заявника, заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28 липня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявниці та заінтересованої особи. 11 серпня 2023 року на адресу суду поступили пояснення представника заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в яких він просив розгляд справи проводити за його відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом: як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.01.1963, [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 15). 15 жовтня 1980 року на ім`я " [PERSON] " заповнено російською мовою трудову книжку серії [NUMBER] . У графі " [PERSON] " мається закреслення прізвища " [PERSON] " та зверху зроблено напис " [PERSON] ". Збоку на титульній сторінці міститься напис: " [PERSON] изменена на [PERSON] согласно свидетельства о браке І-НМ № 454321 от 15.02.1986". Зі змісту вказаної трудової книжки вбачається, що відомості про її власницю та місця її роботи з 14.10.1980 по 16.11.1988 велись російською мовою, а з 25.12.1993 по 26.01.2015 подальші відомості вже зазначені українською мовою (а.с. 8-11). Як встановлено зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.02.1986, [PERSON] 15.02.1986 уклала шлюб з [PERSON] . Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 14). 23 січня 2014 року Долинським РС УДМС в Івано-Франківській області на ім`я [PERSON] , яка народилася [INFO] , видано паспорт серії [NUMBER] (а.с. 3), у якому мається відмітка про реєстрацію шлюбу з [PERSON] (а.с. 4). На ім`я [PERSON] їй присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 5). Також з п. 7, 8 вищеописаної трудової книжки встановлено, що її власниця 09.08.1984 прийнята на роботу у Болехівський лісокомбінат на підставі наказу № 281/к від 09.08.1984 та звільнена з неї 01.12.1987 на підставі наказу № 471/к від 01.12.1987 (а.с. 9). На підтвердження вказаного періоду роботи заявницею отримано відповідні виписки із наказів, у яких вказано, що на підставі наказу № 281/к від 09.08.1984 на роботу у Болехівський лісокомбінат з 09.08.1984 прийнято [PERSON] , а звільнено з роботи з 01.12.1987 на підставі наказу № 471/к від 01.12.1987 вже [PERSON] (а.с. 12). Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] 30.06.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про оформлення пенсії (а.с. 6). Однак рішенням № 092850020608 "Про відмову у призначенні пенсії" від 07 липня 2023 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовило [PERSON] у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Відмова мотивована у тому числі тим, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудової книжки [NUMBER] від 15.10.1980, оскільки прізвище на титульній сторінці не відповідає паспортним даним та відсутня печатка; а також період з 09.08.1984 по 01.12.1987 згідно виписки з наказу на звільнення, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним (а.с. 7). На підтвердження правильності написання її по батькові як " [PERSON] " заявниця крім вищеописаного надала виписки з наказів з Болехівського лісокомбінату, свідоцтво про народження її сина серії [NUMBER] , виданого повторно 13.07.2023, посвідчення серії [NUMBER] від 26.06.2023, довідку № 20 від 28.06.2023 про період роботи на Долинській швейній фабриці та архівні довідки Долинської міської ради № 297/04-01/Т-10, № 298/04-01/Т-10 всі від 27.06.2023 (а.с. 13, 16, 18, 19, 20, 21). Вказані архівні довідки в тому числі підтверджують, що у момент видачі вищеописаної трудової книжки заявниця працювала у Долинській бавовнянопрядильній фабриці, де їй нараховувалась заробітна плата, а відтак саме адміністрацією даної фабрики заповнювалась трудова книжка, де на титульній сторінці ними не поставлено відповаідну печатку. Оскільки прізвище заявниці у трудовій книжці не відповідає її паспортним даним, трудова книжка не містить печатки, а також її по батькові у виписці з наказу про звільнення не відповідає такому у її свідоцтві про народження, [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії. Вищевказані обставини унеможливлюють реалізацію заявницею права на пенсійне забезпечення. Встановлення факту належності трудової книжки та виписки з наказу має для заявниці юридичне значення, оскільки позбавляє її можливості реалізувати своє право на пенсію за віком. Оцінка суду: суд, заслухавши доводи заявниці, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги взявши письмові пояснення та відсутність заперечень зі сторони заінтересованої особи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Суд встановив, що в трудовій книжці серії [NUMBER] від 15.10.1980 заявницю вказано як [PERSON] , однак, як встановлено з матеріалів справи та підтверджується вищеописаними документами, прізвищем, ім`ям та по батькові заявниці є [PERSON] . Згідно із ч. 1, 3 ст. 294 ЦК України, фізична особа має право на ім`я. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Проте, замінити вищевказану трудову книжку неможливо. Враховуючи вказане, єдиним способом встановити факт належності трудової книжки є судове рішення. Встановлення факту належності вищевказаної трудової книжки має для заявниці юридичне значення, оскільки наявність невірного перекладу з української мови в зазначенні її прізвища у правовстановлюючому документі позбавляє її можливості реалізувати своє право на пенсію за віком. Враховуючи надані заявницею докази в їх сукупності, перевірені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена російською мовою 15.10.1980 на ім`я " [PERSON] ", фактично належить [PERSON] , [INFO] . Щодо відсутності у трудовій книжці печатки, суд зазначає, що, відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Відповідно до п. 2.11 Інструкції, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Згідно із ч. 3 ст. 48 КЗпП України, працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Щодо встановлення факту належності заявниці виписки з наказу на звільнення за період роботи з 09.08.1984 по 01.12.1987, де по батькові записано [PERSON] , а не [PERSON] , то суд зазначає, що у належній заявниці трудовій книжці, факт чого встановлено вище, у п. 7, 8 вказано, що її власниця 09.08.1984 прийнята на роботу у Болехівський лісокомбінат на підставі наказу № 281/к від 09.08.1984 та звільнена з неї 01.12.1987 на підставі наказу № 471/к від 01.12.1987. На підтвердження вказаного періоду роботи (з 09.08.1984 по 01.12.1987) заявниця з архіву ВАТ "Болехівський ЛК" отримала виписку з наказу № 281/к від 09.08.1984, відповідно до якого [PERSON] з 09.08.1984 прийнято на роботу у Болехівський лісокомбінат, та виписку за наказу № 471/к від 01.12.1987, згідно з яким [PERSON] з 01.12.1987 звільнено з роботи по власному бажанню по догляду за дитиною віком до 8 років. Враховуючи те, що судом встановлено належність [PERSON] трудової книжки [NUMBER] від 15.10.1980, у якій міститься запис про те, що вона 01.12.1987 звільнена з роботи по власному бажанню по догляду за дитиною до досягнення нею 8 років на підставі наказу № 471/к від 01.12.1987, однак у виписці з вказаного наказу допущено описку у по батькові, оскільки її вказано як [PERSON] , а не [PERSON] , тому суд вважає за необхідне встановити факт належності заявниці саме вказаної виписки з наказу, а не як вона просить (виписки з наказу на звільнення за період роботи з 09.08.1984 по 01.12.1987), тому що у виписці, де допущено описку, зазначено дату, з якої особу звільнено з роботи, а коли - було прийнято на роботу зазначено у іншій виписці з наказу і тільки за сукупності цих двох виписок визначається період роботи з 09.08.1984 по 01.12.1987. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючих документів, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки її вимога законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 76, 77, 81, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України,

Outcome: approved