Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ? ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №3026944 від 11 грудня 2020 року у сумі 44 750,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ? ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено кредитний договір №3026944, відповідно до якого позичальнику надано грошові кошти у сумі 10 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів і можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіка сплати кредитних коштів (додаток №1 до кредитного договору) платіж повернення кредиту та сплати комісій і процентів позичальник мав сплатити 10 січня 2021 року. При цьому вказано, що 08 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал»укладено договір відступлення права вимоги №66-МЛ, відповідно до якого позивач отримав право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №3026944 від 11 грудня 2020 року. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №3026944 від 11 грудня 2020 року було передано позивачу від первинного кредитора згідно договору відступлення прав вимоги та становить у розмірі 44 750,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту у розмірі 10 000,00 грн; заборгованість за відсотками у сумі 33 750,00 грн та заборгованість за комісією у сумі 1 000,00 грн. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути у судовому порядку. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 березня 2023 року відкрито провадження у справі №536/302/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 березня 2023 року у справі №536/302/23 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Зобов`язано Акціонерне товариство «ПриватБанк» надати до Кременчуцького районного суду Полтавської області інформацію щодо переказу 11 грудня 2020 року грошових коштів з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (код ЄДРПОУ 40484607) на рахунок [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за договором №3026944 у сумі 10 000,00 грн. 30 березня 2023 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов лист Акціонерного товариства «ПриватБанк» про те, що 11 грудня 2020 року здійснено зарахування коштів на картковий рахунок у сумі 10 000,00 грн. Кредитні кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору №3026944, а одержувач ? [PERSON] . Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити ,не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином ? засобами рекомендованого повідомлення поштового зв`язку, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. При цьому, відповідач не повідомив причини неявки, до суду не звертався із заявою про відкладення розгляду справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом установлено, що 11 грудня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №3026944 про надання грошових коштів (фінансового кредиту) у сумі 10 000,00 грн строком на 30 днів з 11 грудня 2020 року та терміном повернення кредиту і сплати комісій за надання кредиту та процентів за користування кредитом ? 10 січня 2021 року. За змістом пункту 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до листа Акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» 11 грудня 2020 року здійснено зарахування коштів на картковий рахунок [PERSON] від ТОВ «Мілоан» у сумі 10 000,00 грн. Згідно із пунктом 1.5.2 кредитного договору проценти за користування кредитом: 3 750,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором ? фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені пунктом 2.2.3 цього договору (пункт 1.6 кредитного договору). Пунктом 6.1 кредитного договору визначено, що цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. У додатку №1 до кредитного договору №3026944 від 11 грудня 2020 року визначено графік розрахунків щодо дати повернення кредиту 10 січня 2021 року у сумі 14 750,00 грн у тому числі з комісією та процентами. Також до вказаного кредитного договору додано хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину №3026944 від 11 грудня 2020 року, довідку про ідентифікацію клієнта [PERSON] з яким укладено договір №3026944 від 11 грудня 2020 року (акцепт договору позичальником, підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) та анкету-заяву на кредит №3026944 від 11 грудня 2020 року. 08 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №66-МЛ, відповідно до якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору прав вимоги №66-МЛ від 08 квітня 2021 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги за кредитним договором №35689 до відповідача [PERSON] у сумі 44 750,00 грн. з яких: 10 000,00 грн залишок по тілу кредиту, 33 750,00 грн залишок по відсотках, 1 000,00 грн залишок по комісії. Згідно із частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України (далі ? ЦК України) За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положеннями частини 1 статті 1078 ЦК України установлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із пунктами 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (частина 2 статті 512 цього Кодексу). Положеннями статті 514 ЦК України встановлено обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов`язанні. Так, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги за кредитним договором №3026944 від 11 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі ? Закон), згідно статті 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, суд вважає, що кредитний договір №3026944 від 11 грудня 2020 року, укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , підписаний сторонами. Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу статті 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~частини 1\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Із матеріалів справи убачається, що позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було направлено відповідачу [PERSON] претензію-повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором №3026944 від 11 грудня 2020 року. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Правом на подання заперечень проти позову та доказів на спростування заявлених позовних вимог відповідач не скористався. Згідно із статтею 81 Цивільного кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved