Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулися [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Гаврилюк Ю.С., з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просили визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 00.03-645 від 18 березня 2000 року, укладений у Третій регіональній філії Суворовського району Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості між продавцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та покупцем [PERSON] , що діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (на теперішній час [PERSON] ), зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 14.04.2000 р. за № 373-стр.118 кн. 346 пр. Крім того, визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) право спільної часткової власності по 1/2 частині квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 55,8 кв.м., яка складається з двох кімнат житловою площею 29.9 кв.м., а також: 1- коридору, 2- туалет, 3-ванна, 4-кухня, 6-вбуд.шафа, 8- веранда. Позов мотивується тим, що 18 березня 2000 року між продавцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та покупцем [PERSON] , що діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (на теперішній час [PERSON] ), у Третій регіональній філії Суворовського району Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 00.03-645 а саме квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 55,8 кв.м., яка складається з двох кімнат житловою площею 29.9 кв.м., а також: 1- коридору, 2- туалет, 3-ванна, 4-кухня, 6-вбуд.шафа, 8- веранда. Вказана нерухомість була продана за 9\~110,00 грн., які отримані продавцями до підписання договору купівлі-продажу. \~Наразі, вчинити будь-які дій з вказаною нерухомістю неможливо, оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 червня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов відповідно до положення ст. 178 ЦПК України. В судове засідання представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Гаврилюк Ю.С. не з`явився, при цьому подав до суду заяву в якій просив справу розглянути у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись у встановленому законом порядку. Відзив на адресу суду не надавали, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК\~України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно положень ч. 3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. \~Відповідно до положень ч. 1 ст.\~223\~ЦПК\~України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, дійшов наступного: 18 березня 2000 року у Третій регіональній філії Суворовського району Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості між продавцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та покупцем [PERSON] , що діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (на теперішній час [PERSON] ), укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 00.03-645 а саме квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 55,8 кв.м., яка складається з двох кімнат житловою площею 29.9 кв.м., а також: 1- коридору, 2- туалет, 3-ванна, 4-кухня, 6-вбуд.шафа, 8- веранда. Вказана нерухомість належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКХ виконкому Одеської міськради народних депутатів 16.11.1998 року за № 12-16134, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 29.03.99 року під №373 стор.17 кн.314 пр. Квартира, що розташована за адресою : [ADDRESS] , була продана за 9\~110,00 грн., які отримані продавцями до підписання договору купівлі-продажу. В п. 9 договору зазначено, що відповідно до ст. 227 ЦК України даний договір підлягає реєстрації в МБТІ м. Одеси на ім`я [PERSON] , [PERSON] . Крім того, у договорі зазначено, що він подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Договір № 00.03-645 від 18.03.2000 року зареєстрований в МБТІ м. Одеси 14.04.2000 р. за № 373-стр.118 кн. 346 пр. Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] 11 червня 2005 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Сувоворовського районного управління юстиції м. Одеси зареєструвала шлюб з [PERSON] . Прізвище після одруження дружини - [PERSON] (а.с.19). Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі продажу в 1995 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемним є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядаю справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі продажу квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] , та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані. При вчиненні правочину дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 2001 році. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги правомірні, підтверджені нормами ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі продажу і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ч.1\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.3\~ст.334 ЦК України\~право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожному доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. \~У зв`язку з тим, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення угоди, і така можливість втрачена, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація не була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав шляхом задоволення позову.

Outcome: approved