Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

Позивач Служба у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Просили стягнути з відповідачки аліменти на користь та утримання малолітніх дітей, у розмірі 1/2 всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня повноліття кожної дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачка є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батько яких записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Вказані діти перебувають на обліку дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах. З 03.01.2023 діти перебувають в КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Мати дітей [PERSON] , за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, неналежно виконує свої батьківські обов`язки, щодо виховання своїх малолітніх дітей, проходила лікування від алкогольної залежності. 05.07.2022 [PERSON] власноруч написала заяву, у якій повідомила, що у разі зловживання нею алкоглем, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Проте, при обстеженнях мов проживання встановлено, неодноразово той факт, що мати продовжує зловживати алкоголем. 24.03.2023 на електронну адресу служби у справах дітей та сім`ї Літинської селищої ради надійшла заяв від [PERSON] , який просить щоб його матір [PERSON] позбавили батьківських прав, у зв`язку з тим, що вона постійно зловживає алкоголем, не цкавиться своїми дітьми, а також просить влаштувати його та молодшого брата в іншу сім`ю. Після влаштування дітей до КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», службою у справах дітей та сім`ї спільно з працівником СЮП та офіцером громади було здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] , під час якого встановлено, що [PERSON] знаходилася вдома так, як після ДТП зламала ногу. Проте, в будинку з нею перебували посторонні чоловіки, які разом з нею зловживали спиртними напоями, що свідчить про те, що [PERSON] жодним чином не намагається виправитися та забрати своїх дітей на виховання додому. Протягом багатьох років [PERSON] разом з малолітніми дітьми перебуває на обліку сімей, що опинилися у складних життєвих обставинах, неодноразово дітей було влаштовано до спеціалізованих закладів. Проте мати покращувала умови проживання та припиняла зловживання алкоголем лише на короткий проміжок часу. Працівниками служби та усіма дотичними структурами, з відповідачкою неодноразово проводилися профілактичні бесіди та надавалася допомога. Працівниками сектору ювенальної превенцїї неодноразово було складено адміністративні протоколи та притягнуто до відповідальності [PERSON] . Враховуючи вищевикладені фактичні обставини, на виконання своїх обов`язків щодо здійснення соціально-правового захисту дітей, служба у справах дітей Літинської селищної ради звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 16.05.2023 провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 13.06.2023. 13.06.2023 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням суді на лікарняному, підготовче судове засідання призначено на 06.07.2023. Ухвалою від 06.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.08.2023, який відкладено на 23.08.2023 у зв`язку з неявкою відповідачки. Представник позивача начальник Служби у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради Джигун О.Л. у судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без участі представника позивача, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, позов визнає та просить його задовольнити. Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідачка по справі [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , згідно Свідоцтва серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, батько записаний зі слів матері - витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00037668257 (а.с.6,8). Згідно Свідоцтва серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батько записаний зі слів матері - витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00037668954 (а.с.7,9). Наказами начальника Служби у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області №12 та №13 від 15.09.2022 малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] взято на облік як дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дітей (а.с.10,11). Згідно листа Комунального закладу «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» під №6 від 11.01.2023, малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з 03.01.2023 влаштовано до закладу та зараховано до числа вихованців (а.с.12). Із заяви [PERSON] від 24.03.2023, адресованої директору КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», [PERSON] , [INFO] , хоче щоб його маму [PERSON] позбавили батьківських прав, оскільки вона постійно вживає алкоголь, не цікавиться своїми дітьми, хоче щоб його влаштували в іншу сім`ю. Згідно Актів обстеження умов проживання від 16.02.2022, 06.07.2022, 25.11.2022 та 03.04.2022, обстежено умови проживання та виховання малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] . На час обстеження в будинку брудно, холодно, відсутні продукти харчування, не створено належних умов для проживання малолітніх дітей тощо (а.с.14-17). Листом №95 від 23.06.2022 староста Соснівського старостинського округу Літинської селищної ради просить начальника Служби у справах дітей Джигун О.Л. вжити заходів щодо поведінки [PERSON] , яка постійно зловживає спиртними напоями та на неналежному рівні виконує свої батківські обов`язки щодо виховання та догляду за своїми неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [PERSON] (а.с.19). [PERSON] проходила лікування від алкогольної залежності з 29.06.2022 по 04.07.2022, згідно довідки лікаря-нарколога КНП «Літинська ЦРЛ Літинської селищної ради» Козлова М.М. від 04.07.2022 (а.с.18). Своєю заявою від 05.07.2022 [PERSON] повідомила начальника Служби у справах дітей Джигун О.Л., що у разі зловживання алкоглем, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав (а.с.21). [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, не належно виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання та догляду за своїми малолітніми дітьми, згідно довідок-характеристик Соснівського старостинського округу Літинської селищної ради №97 від 23.06.2022 та №59 від 03.04.2023 (а.с.22, 23). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків , опікун , піклувальник , особа , в сім`ї якої проживає дитина , заклад охорони здоров`я , навчальний або інший дитячий заклад , в якому вона перебуває, орган опіки та піклування , прокурор , а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років . Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 жовтня 2019 року по справі справа № 461/7387/16-ц(провадження № 61-29266св18) зазначив: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03 грудня 1986 року).» Наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, діти з нею не проживають, вона не цікавиться їх життям, не піклуються про стан їх здоров`я, не проявляє батьківської турботи, не створює належних умов для проживання та розвитку дітей. Судом прийнято до уваги те, що подані позивачем документи підтверджують проведення неодноразових заходів із відповідачкою щодо необхідності належного виконання обов`язку щодо утримання та виховання дітей та відсутність доказів, які б свідчили про позитивний результат таких заходів. Відомостей про те, що відповідачка намагається належним чином виконати свої батьківські обов`язки суду надано не було. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідачка визнала позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання позову відповідачем. За таких обставин, зважаючи також на визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дітей щодо отримання належного утримання та виховання у зв`язку із чим, вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.1 ст.180, 181 Сімейного кодексу України(далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В ст.182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідачка належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню малолітніх дітей, а також те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідачки батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Частиною першою ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що відповідачка визнала позовні вимоги, не надала суду доказів на підтвердження необхідності звільнення її від сплати аліментів чи визначення аліментів в меншому розмірі, ніж просить позивач, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня повноліття кожної дитини. Згідно із п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому судове рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягатиме до негайного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 2147,20грн, оскільки позивач був звільнений від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Outcome: approved