Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить: визнати 12/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , спільним сумісним майном її та відповідача; визнати 12/25 часток земельної ділянки загальною площею 0,0913 га в межах згідно з планом, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3510100000:38:312:0033, спільним сумісним майном її та відповідача; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за відповідачем право власності на 6/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та 6/25 часток земельної ділянки за вищевказаною адресою; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за нею право власності на 6/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та 6/25 часток земельної ділянки за вищевказаною адресою; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.09.2016 року. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини вони припинили. В період перебування у зареєстрованому шлюбі, 05.07.2018 року, на підставі договору купівлі-продажу з відстроченням платежу, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В. за реєстровим № 2052, ними було придбано 12/25 (дванадцять двадцять п`ятих) часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 12/25 (дванадцять двадцять п`ятих) часток земельної ділянки загальною площею 0,0913 га в межах згідно з планом, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3510100000:38:312:0033, право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за відповідачем. Після припинення шлюбних відносин вони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема, спірної частки житлового будинку та земельної ділянки. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 16.05.2023 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. 19.06.2023 року підготовче провадження у справі закрите, відповідачем відзив на позов не подано, надана заява про визнання позову. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала, відповідач позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.09.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 623. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 30.03.2023 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 179. В період перебування у зареєстрованому шлюбі, 05.07.2018 року, на підставі договору купівлі-продажу з відстроченням платежу, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В., номер в реєстрі 2052, сторонами було придбано 12/25 (дванадцять двадцять п`ятих) часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , та 12/25 (дванадцять двадцять п`ятих) часток земельної ділянки загальною площею 0,0913 га в межах згідно з планом, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3510100000:38:312:0033, право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за відповідачем - [PERSON] . Вказана частина житлового будинку була придбана сторонами за рахунок коштів, які були грошовою компенсацією для придбання житла [PERSON] , як особі з інвалідністю внаслідок війни, який безпосередньо брав участь в антитерористичній операції та потребує поліпшення житлових умов виходячи з нормативів, зазначених у Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого Постановою КМУ від 19.10.2016 року № 719. Розмір грошової компенсації склав 1 240 201,73 грн., що підтверджується Витягом з протоколу № 4 засідання комісії з питань розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та інвалідів про виплату грошової компенсації при виконавчому комітеті Фортечної районної у м. Кропивницькому ради від 20.03.2018 року. На розгляд даної комісії були надані документи відповідача, які підтверджують його право на отримання грошової компенсації, та документи позивача, як його дружини, а також документи дитини сторін. В подальшому відповідачем в АТ «Ощадбанк» філії - Кіровоградське обласне управління ТВБВ № 10010/0148, відкрито спеціальний рахунок № [NUMBER] для зарахування компенсації за належні для отримання жилі приміщення членам сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також інвалідам I-II групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, та потребують поліпшення житлових умов. Із вказаного рахунку, відповідно до пункту 2.1 договору купівлі-продажу з відстроченням платежу від 05.07.2018 року, грошові кошти у розмірі 1 240 201,73 грн. були перераховані на рахунок продавця спірного майна [PERSON] . Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України. майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За вимогами ч. 2 ст. 68 Сімейного кодексу України розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За приписами ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Такий правовий висновок сформований у постанові Верховного Суду України від 07.09.2016 року по справі № 6-47цс16. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів. спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11). Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу майна, що є у спільній сумісній власності. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 57 СК України встановлено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 719 (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), затверджено Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення членам сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також інвалідам I-II групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, та потребують поліпшення житлових умов. Право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають інваліди війни I та II групи, визначені у пункті 11 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які перебувають на квартирному обліку. Грошова компенсація членам сім`ї загиблого військовослужбовця або інвалідам виплачується в порядку черговості постановки на квартирний облік в межах однієї категорії за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на будівництво (придбання) житла для сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також для інвалідів I-II групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, та потребують поліпшення житлових умов (пункти 3, 4 Порядку). Відповідно до підпункту 2 пункту 19 Порядку, у разі прийняття рішення про призначення заявнику грошової компенсації комісія одночасно визначає розмір такої компенсації, виходячи з таких нормативів: за нормою 13,65 кв. м жилої площі на інваліда та кожного члена його сім`ї, зазначеного у абзаці другому пункту 21 цього Порядку. Пунктом 21 Порядку передбачено, що під час прийняття рішення щодо призначення грошової компенсації інваліду комісія розраховує розмір такої компенсації на підставі рішення про взяття заявника на квартирний облік із зазначенням складу членів сім`ї осіб, які разом із заявником перебувають на такому обліку. При цьому в розрахунок включаються лише особи, які зазначені в рішенні про взяття на квартирний облік. До членів сім`ї інвалідів належать: дружина (чоловік), їх малолітні (до 14 років) та неповнолітні (до 18 років) діти; неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним, за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка перебуває під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним. Враховуючи, що вказана компенсація отримувалася відповідачем з урахуванням члена його сім`ї - дружини, тобто позивача, та доньки сторін, виходячи із нормативів, затверджених наведеним вище Порядком, яким врегульовано питання виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, суд приходить обґрунтованого висновку, що спірне нерухоме майно набуте сторонами за час шлюбу та є їх спільною сумісною власністю. Схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15.09.2021 року у справі № 127/29550/19 та від 07.10.2021 року у справі № 753/2140/19. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому, з урахуванням визнання позову Віповідачем, стягненню з нього на користь Позивача підлягають судові витрати в розмірі частини сплаченого судового збору в сумі 13 400,00 грн., понесені нею при зверненні в суд та підтверджені квитанцією.

Outcome: approved