Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

22 червня 2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андросов Антон Олексійович звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 24 лютого 1996 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 99, свідоцтво серії [NUMBER] . Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що сімейні відносини давно втратили свою первинну значимість та не відповідають існуючим моральним засадам, меті укладення шлюбу. Між сторонами втрачено почуття любові, різні погляди на життя, подальше перебування у сімейних відносинах є неможливим. Позивач зазначає, що фактично шлюбні відносини було припинено з 2016 року, з того часу разом не проживають, не пов`язані спільним побутом, не ведуть спільний бюджет. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. 05 липня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Від представника позивача адвоката Андросова А.О. надійшла заява, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 лютого 1996 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 99, свідоцтво серії [NUMBER] . ( а.с.7). Неповнолітніх дітей від вказаного шлюбу сторони не мають. Судом встановлено, що з 2016 року сторони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved