Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 25 серпня 2021 року у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у сторін дітей немає. Позивач, посилаючись на приписи ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через діаметрально протилежні погляди на життя, різні уявлення про сімейні цінності та відсутність порозуміння, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, подружнє життя не склалося. Як зазначає позивач, подружніх відносин вони з відповідачем не підтримують та спільного господарства не ведуть, а тому шлюб існує лише формально. За вказаних обставин, бажання підтримувати подружні стосунки та зберегти сім`ю у позивача відсутнє, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме їх спільним інтересам. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 15 червня 2023 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника. Відповідач, у заяві, засвідченій 13 квітня 2023 року третім секретарем з консульських питань Посольства України в Королівстві Іспанія Гнідко Р.М., зареєстрована у реєстрі за №570/4-1512-23, зазначив, що він постійно проживає у Королівсті Іспанія та не може особисто з`явитися в судове засідання, тому просить справу розглядати без його участі та позов визнає в повному обсязі. Разом з тим у своїй заяві відповідач вказав, що не заперечує та погоджується з розглядом справи за зареєстрованим місцем проживання позивачки у Гощанському районному суді Рівненської області. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 05 серпня 2022 року, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 25 серпня 2021 року зареєстрували шлюб у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що було зроблено актовий запис № 1664. Дітей у шлюбі сторони не мають, про що позивач ствердила у позові та що не оспорюється відповідачем. Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами подружніх стосунків, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи сторони позивача, наведені в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо втрати подружжям почуття поваги та любові один до одного. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги відсутність у подружжя дітей, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що як позивач, так і відповідач наполягали на розірванні шлюбу, про що зазначено у поданих до суду заявах. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Outcome: approved