Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають у шлюі з 19.10.2004 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 17. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем розладились, зникло почуття взаєморозуміння і взаємоповаги, стали частими сварки. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Враховуючи викладене, позивачка просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований виконкомом Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, за актовим записом № 17. Позивачка, в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами 19 жовтня 2004 року, зареєстровано шлюб у виконкомі Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, актовий запис № 17 від 19.10.2004 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим 19.10.2004 року. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, сім`я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги задовольнити. Суд враховує, що позивачка, звертаючись до суду з позовом, у позовній заяві не просила стягувати витрати по сплаті судового збору на її користь з відповідача, тому суд вважає за можливе судові витрати залишити за рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved