Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що останній є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ордеру про право власності на квартиру від 02.10.1995 квартири [ADDRESS] належить відповідачам, останні зареєстровані в даній квартирі, проживають та споживають комунальні послуги. Проте у період з 01.03.2011 по 31.07.2021 відповідачі не сплачують за спожиті комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 87 230 грн. 56 коп. Оскільки відповідачі добровільно не сплачують заборгованість, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву де просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, відзив на позов не подавали, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та забезпечує надання житлово-комунальних послуг, до яких відноситься: утримання будинку та прибудинкової території, централізоване опалення, централізоване постачання холодної, гарячої води та водовідведення, тощо /а.с. 16-26/. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] /а.с. 109/. Відповідачі споживають надані послуги, а оплату за них здійснюють не регулярно. Внаслідок регулярної несплати за житлово-комунальні послуги, у відповідачів утворилась заборгованість, яка станом на 31.07.2021 становить 87 230 грн. 56 коп. /а.с. 8-11/. Згідно ст.ст. 66, 67, 68 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.7 правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених ПКМУ від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 17 правил користування приміщенням житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року встановлено, що квартирна плата за комунальні послуги вноситься наймачами квартир щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 18 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених ПКМУ від 21.07.2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідача протягом спірного періоду не надходило. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки, відповідно до п. 18 Правил, п. 9 Договору, оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, початком нарахування 3% річних на заборгованість є наступний день, що слідує за останнім днем строку, коли зобов`язання мало бути виконано, тобто з 21 числа кожного місяця, а початком застосування індексу інфляції до прострочених платежів є наступний місяць, що йде за місяцем, коли зобов`язання мало бути виконано. Інфляційна складова боргу, яка розрахована згідно Листа «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» Верховного суду України від 03.04.1997 року № 62-67р та відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 73 443, 80 грн., а 3% річних становить 18 244, 61 грн. Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved