Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

11 липня 2023 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд ухвалити рішення, яким визначити, що [PERSON] належить 1/6 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого виконкомом Львівської міської ради від 03.03.2000 року. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого виконкомом Львівської міської ради від 03.03.2000 року, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] померла [INFO] , та належну їй 1/6 частки вказаної квартири успадкувала її донька [PERSON] , яка уклала договір дарування 1/6 частки вказаної квартири з [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . 17.07.2018 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] ». Таким чином, на момент подання даного позову до суду, співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Маючи намір розпорядитися належною ї й часткою у спірній квартирі, [PERSON] звернулася до співвласників з проханням укласти нотаріально посвідчений договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності, однак такі, зокрема [PERSON] ухиляються від укладення. З метою захисту її прав, змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву до суду не подавали. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачів, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 03 березня 2000 року, виданого Виконкомом Львівської міської ради, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що також стверджується довідкою №833-з від 03.05.2023, виданої ОКП «БТІ та ЕО», у якій зазначено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012 вказана спірна квартира зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 03.03.2000, виданого Виконкомом Львівської міської ради, згідно розпорядження №107 від 03.03.2000. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , та належну їй 1/6 частки вказаної квартири успадкувала її донька [PERSON] , яка уклала договір дарування 1/6 частки вказаної квартири з [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюруба Л.Я. за реєстровим номером 2363, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав №3381337733 від 05.07.2023. В подальшому, померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 17.07.2018 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Оскільки ідеальні частки не визначені, тому суд вважає, що слід поділити спільну сумісну квартиру позивачу у даному позові, визначивши [PERSON] як співвласника вказаної спірної квартири ідеальну 1/6 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно ч. 2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співмешканців у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами, законом або рішенням суду. Отже, усім співвласникам належало, згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого виконкомом Львівської міської ради від 03.03.2000 року по 1/6 частки кожному. Нормою ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Нормою ч.1 ст.368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1, 2 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Згідно з ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити її право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Виходячи з принципу рівності прав суб`єктів права спільної сумісної власності, оскільки позивач в інший спосіб не має змоги захистити своє право, суд приходить до висновку, що частка позивача [PERSON] у спільній сумісній власності на спірну квартиру за адресою: [ADDRESS] , становить 1/6 частки.

Outcome: approved