Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулось до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 17.06.2015 у розмірі 99 246,58 грн станом на 14.02.2023. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 17.06.2015, на підставі якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Оскільки відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, у нього виникла заборгованість, яка станом на 14.02.2023 становить 99\~246,58 грн та складається з наступного: 81 165,24 грн - заборгованість за кредитом; 18 081,34 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 березня 2023 року у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання. В судове засідання, призначене на 04 вересня 2023 року о 09 годині 30 хвилин, сторони не прибули. Представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання, відповідно до змісту якого розгляд справи просить проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неодноразову неявку відповідача в судові засідання, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17 червня 2015 року між Приватним Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк") та [PERSON] , [INFO] , був укладений кредитний договір №б/н шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У вищевказаній анкеті - заяві зазначено, що відповідач по справі [PERSON] підписанням анкети - заяви в повному обсязі приєднується до Умов і правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Банку в мережі інтернет, які разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, складають договір банківського обслуговування. 05 березня 2020 року між Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" та [PERSON] , з метою встановлення/продовження ділових відносин та дотримання вимог законодавства з питань фінансового моніторингу та внутрішніх процедур Банку, було підписано анкету - заяву клієнта - фізичної особи про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Згідно з довідкою АТ КБ "Приватбанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, 17.06.2015 [PERSON] було відкрито картковий рахунок та 19.06.2015 встановлено кредитний ліміт в розмірі 700,00 грн, який в подальшому неодноразово змінювався, зокрема 10.11.2021 кредитний ліміт було збільшено до 75 000,00 грн. До кредитного договору банк додав копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт та копію витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. 04 грудня 2021 року [PERSON] було підписано із позивачем паспорт споживчого кредиту на всі види карток (7 видів) із відповідними умовами кредитування "Універсальна", "Універсальна Gold", "Platinum", "World black edition", "Visa signature", "МС World elite", "Visa Infinite", із наступними умовами кредитування: сума/ліміт кредиту - до 200 000 грн/до 200\~000грн/до 300 000 грн/до 300\~000грн/ до 300 000 грн/до 400\~000 грн/до 800\~000 грн; строк дії договору - 12 місяців з пролонгацією; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; пільговий період - до 55 днів; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом (на картковий рахунок); процентна ставка у межах пільгового періоду - 0,00001%; процентна ставка поза межами пільгового періоду, відсотків річних - 42%/40,08%/,36%; тип процентної ставки - фіксована; реальна річна процентна ставка (при користуванні лімітом за межами пільгового періоду та при погашенні мінімальними щомісячними платежами) - 51,09%/51,76 %/42,55 %; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 84,00%/81,60%/72,00 %; інформація надана 04.12.2021; інформація зберігає чинність до 04.12.2041. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №б/н від 17.06.2015 станом на 14.02.2023 становить 99 246,58 грн та складається з наступного: 81\~165,24 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 18 081,34 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини першої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд звертає увагу на те, що за своєю правовою природою тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. У неї входить тільки основний борг. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник не повернув. Отже, тіло кредиту і прострочене тіло кредиту не є тотожними поняттями. При цьому, в підписаній відповідачем по справі [PERSON] анкеті - заяві від 17.06.2015 відсутні відомості про встановлення плати за прострочене тіло кредиту, крім того, в матеріалах справи відсутні докази можливості його нарахування, у зв`язку з чим позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 81 165,24 грн є безпідставним та не підлягає задоволенню. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі №190/1419/19-ц (провадження №61-10096св20), від 04 листопада 2020 року у справі №720/1394/19 (провадження №61-8855св20). Щодо посилання позивача на витяги з Тарифів та Умов та Правил надання банківських послуг, якими, зокрема, визначається обов`язок сплати процентів від суми неповернутого в строк кредиту та паспорт споживчого кредиту, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Визначальним є додержання письмової форми договору. Здійснивши системний аналіз наявних у матеріалах доказів, суд зазначає, що відсутні підстави вважати, що Умови та Правила надання банківських послуг є частиною кредитного договору, оскільки матеріали справи не містять доказів безпосереднього підписання відповідачем таких Умов та Правил надання банківських послуг. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цьому документі, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Викладені у позовній заяві позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови суперечать змісту або ж прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ "ПриватБанк" дотримало вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17. Доданий позивачем до матеріалів справи в обґрунтування позовних вимог паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] 04.12.2021, не свідчить про правомірність нарахування заборгованості в частині відсотків, оскільки відсутні докази в частині отримання відповідачем картки відповідного виду (типу кредитного продукту) та погодження з відповідачем процентів за користування кредитними коштами. Крім того, як вбачається з доданої до позовної заяви виписки по рахунку, в період з 01.09.2017 по 01.01.2023 відповідачу [PERSON] були нараховані необумовлені сторонами в договорі суми відсотків, які списувались з його рахунку з наявних кредитних коштів, та списання таких необумовлених сум відсотків, в тому числі, призвело до неправомірного формування простроченого тіла кредита. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. В силу приписів статті 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: dismissed