Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-25 00:00:00

29.06.2023 року позивач, в інтересах якої діє представник, адвокат Шалару О.І., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користувнні квартирою шляхом вселення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 02.12.2021 року вона отримала у спадок після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , яка є співвласником квартири, вселила в неї квартирантів і не дає позивачу доступ до квартири, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, відповідач був оповіщений належним чином про час та місце розгляду справи. Відзиву не надав. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. У силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.319 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Коде-ксом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Право на судовий захист та його спосіб передбачено ст.16 ЦК України і, зокрема, ст. 391 цього ж кодексу, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 319, 391 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону або за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом. Відповідно до ст.. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. 2. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 грудня 2021 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] отримала право власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності спадкового майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] отримали право власності на 1/4 частки вказаної квартири кожен. Отже з огляду на вищенаведені норми закону, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою, яка перебуває у спільній частковій власності сторін, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом примусового вселення до квартири. Позивач просить у позові стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого при подачі позову та витрати на правову допомогу, вартість якої зазначена у акті виконаних робіт від 29 червня 2023 року в сумі 5000 грн. Судовий збір безумовно підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України. Щодо витрат на правову допомогу, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. У ст. 137 ЦПК України зазначено наступне. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. З огляду на наведені норми процесуального права, суд вважає, що заявлений розмір ви-трат на правову допомогу не є пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову та значення справи для сторін. Так, відповідно до акта виконаних робіт, адвокатом було виконано наступні роботи (послуги): складання позовної заяви про усунення перешкод - вартість роботи 2000 грн., ознайомлення з судовою практикою - 1000 грн. та представництво інтересів в суді у справі про стягнення неустойки за прострочення аліментів. Суд погоджується лише з першим пунктом зазначеним у акти, а саме з вартістю робіт щодо складання позовної заяви в сумі 2000 грн. В іншій частині витрати не пов`язані з розглядом справи та підготовкою до нього.

Outcome: approved