Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із заявою в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , якою просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] наближення на 100 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а саме: [ADDRESS] , місця навчання [PERSON] , [INFO] : Ліцей «Нова школа», який знаходиться за адресою: вул.. Шкільна, 7 с. Катеринівка, Кропивницького району, Кіровоградської області, місяця перебування [PERSON] , [INFO] , у Санаторному дошкільному навчальному закладі (ясла - садок) №65 «Лукомор`я», який знаходиться за адресою: вул. Кургання, 2а, місто Кропивницький, Кіровоградської області. Заборонити [PERSON] , [INFO] , наближення на 100 метрів до місця роботи [PERSON] , а саме приватного підприємства «Компанія Росток - Агро», розташованого за адресою: вул. Аджамська, 27 м. Кропивницький, Кіровоградської області. Заборонити [PERSON] , [INFO] , наближення до автомобіля RENAULT LOGAN державний номерний знак [NUMBER] , який знаходиться в користуванні [PERSON] [INFO] , та належить на праві приватної власності ПН «КОМПАНІЯ РОСТОК АГРО». Заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. Заборонити [PERSON] ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] або контактування з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Зазначає, що із [PERSON] перебувала у шлюбі з 07.12.2017 року, який розірвано відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда. Рішення набрало законної сили 20.02.2023 року. З серпня 2020 року життя з [PERSON] стало нестерпним, оскільки останній здійснює постійний психологічний тиск на [PERSON] та дітей, відносно колишньої дружини іноді застосовує і фізичне насильство. Вказує, що [PERSON] неодноразово зверталася до органів поліції із заявами про вчинення відносно неї та її дітей домашнього насильства, зокрема: 27.08.2020 року, 03.04.2022 року, 29.04.2022 року, 17.07.2022 року, 10.06.2023 року. 10.06.2023 року поліцейськими відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст 173-2 КУпАП та скеровано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда, а також був затриманий поліцейськими та винесено терміновий заборонний припис терміном на 7 діб. Від дій [PERSON] отримала психологічні травми, зверталася за допомогою до психологів і наразі проходить психологічну реабілітацію. Старша донька, [PERSON] , окрім погіршення стану по основному діагнозу від дій [PERSON] також постраждала психологічно та наразі потребує допомоги психологів. Відповідно до висновків психолога від 14.07.2023 року та 25.05.2023 року дітям [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] рекомендовано робота з дитячим психологом з метою відновлення відчуття безпеки, зниження тривожності та страхів. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.08.2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.08.2023 року залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради. В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримала, просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , його представник в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись. Представник заінтересованої особи Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради в судове засідання також не з`явився, повідомлявся. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07.12.2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2023 справа №404/2127/22 розірвано. Рішення набрало законної сили 20.02.2023 року. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Крім того, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Діти на даний час проживають разом із заявником. В зверненні від 27.08.2020 року до Кропивницького ВП ГУ НП у Кіровоградській області, заявник [PERSON] повідомила про те, що її чоловік [PERSON] вчиняє відносно неї домашнє насильство, вчинив сварку в ході якої висловлювався в її адрес нецензурною лайкою, грубими образливими словами та погрожував словесно фізичною розправою. В даному випадку складено протокол про адміністративне правопорушення та скеровано до суду з метою прийняття відповідного рішення. Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.10.2020 року адміністративне провадження відносно [PERSON] повернуто до Кропивницького ВП ГУ НП України в Кіровоградській області для належного доопрацювання. В зверненні від 03.04.2022 року до Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області, заявник [PERSON] повідомила про факт домашнього насильства за адресою: [ADDRESS] зі сторони її чоловіка [PERSON] , який вчиняє відносно неї домашнє насильство, що проявляється в моральному тиску, ставить у невигідне економічне положення, лякає у вчиненні та застосуванні сили. По вказаному факту відсутні свідки та очевидці події, старшому інспектору СПДН Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області не представилось можливим здійснити правильну юридичну оцінку даних дій. В зверненні від 29.04.2022 року до Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області, [PERSON] повідомила, що [PERSON] влаштовує сварку. В ході перевірки даного повідомлення поліцейським не здобуто належних та достатніх доказів, які б підтвердили вчинення фізичної чи психологічної шкоди здоров`ю, тому в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Згідно листа директора Кропивницького міського центру соціальних служб Краснокутського О. за вих. №268/05-05 від 25.05.2022 року, з 11.05.2022 року по 19.05.2022 року [PERSON] отримала психологічну допомогу, направлену на стабілізацію психоемоційного стану, актуалізації особистісних механізмів та знаходження ресурсів для подолання негативних переживань. В зверненні від 17.07.2022 року до Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області, [PERSON] повідомила про те, що її чоловік [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно неї, затіяв сварку в ході якої погрожував заявниці фізичною розправою та ображав нецензурною лайкою. В подальшому [PERSON] звернулась до Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області з зустрічною заявою про припинення розгляду її заяви, так як всі спірні питання з [PERSON] були вирішені мирним шляхом. Вказані звернення зареєстровані до журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Кропивницького РУП за №44508 від 27.08.2020 року, №14184 від 03.04.2022 року, до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» Кропивницького РУП 3154 від 29.04.2022 року, до журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Кропивницького РУП за №30176 від 17.07.2022 року. Крім того, згідно довідки т.в.о. начальника Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, 10.06.2023 року [PERSON] звернулась із заявою про вчинення протиправних дій її колишнім чоловіком [PERSON] , [INFO] . Вказану подію зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Кропивницького РУП за №21366 від 10.06.2023 року. В ході проведеної перевірки опитано [PERSON] , яка пояснила, що 10.06.2023 року близько 21:00 год. за адресою: [ADDRESS] , її колишній чоловік [PERSON] будучи в алкогольному сп`янінні вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, що полягає у словесних образах, погрозах, приниженні. Домашнє насильство відбулось у присутності малолітніх дітей. В подальшому встановлено, що в діях [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №236384 від 10.06.2023 року, складено протокол адміністративного затримання сер АА №145960 та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №257654 від 10.06.2023 року терміном на 7 діб. Також з кривдником проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення домашнього насильства в майбутньому. Як вбачається із висновку психолога від 14.07.2023 року, 14.06.2023 року мобільною бригадою соціально-психологічної допомоги постраждалим від домашнього та гендерно зумовного насильства м. Кропивницький було отримано звернення від [PERSON] з питання надання психологічної допомоги їй та дітям у зв`язку з фактом домашнього насильства її. 19.06.2023 року клієнтка привела на консультування дітей [PERSON] (3 роки) та [PERSON] (9 років). Дітям була запропонована проєктивна методика «Вільний малюнок» та «Неіснуюча тварина», в ході чого було з`ясовано, що діти відчувають високий рівень тривожності, страхів, невизначеності, бажання проживати в спокійних безпечних умовах, поновити відновлення перебування у ЗНО. Діти озвучили, що їм страшно коли виникають конфлікти між батьками, особливо коли кричать чи виникає загроза фізичного покарання. В малюнках дітей зустрічається багато штрихувань, темних кольорів, затирань, що свідчить про наявність зниженого емоційного фону. Дітям було рекомендовано звернутись до «Центру допомоги врятованим» для роботи з дитячим психологом щодо відновлення відчуття психологічної безпеки, зниження тривожності і страхів. Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У статті 5 ЦПК України вказано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першої ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1. 3 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків». Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктами 3, 14 та 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). У ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» зазначено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи опікун, орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч.1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Визначення конкретних видів, передбачених ч. 2 ст. 26 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», заходів тимчасового обмеження прав кривдника або обов`язків, які покладаються на нього, а також строку на який видається обмежувальний припис належить до компетенції суду. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У частинах 1-3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). [PERSON] звертаючись до суду за захистом прав і інтересів, які порушенні від домашнього насильства, шляхом видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] посилається на те, що заінтересованою особою вчиняється щодо неї та її дітей насильство, яке виражається у формі фізичного, психологічного та економічного. Як зазначалось вище, звернення заявника від 27.08.2020 року, 03.04.2022 року, 29.04.2022 року, 17.07.2022 року, 10.06.2023 року до Кропивницького ВП ГУ НП у Кіровоградській області, Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області зареєстровані до журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» Кропивницького РУП. Так, оцінюючи надані заявником докази, суд враховує, що сам факт звернення до правоохоронних органів не є достатнім підтвердженням вчинення домашнього насильства та необхідності застосування судом до кривдника спеціальних заходів щодо його протидії. . Постанова Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.10.2020 року сама по собі не є належним доказом в розумінні ст. 77 ЦПК України, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази притягнення винної особи до відповідальності, а тому даний письмовий доказ не доводить вчинення будь-яких протиправних дій відносно заявника та її дітей. Крім того, в матеріалах справи відсутня копія постанови суду про притягнення заінтересованої особи до адміністративної відповідальності за подіями, що відбулись 10.06.2023 року, тобто вина [PERSON] не встановлена. Матеріали справи не містять також належних та допустимих доказів на підтвердження факту систематичного порушення та не виконання [PERSON] встановленого термінового заборонного припису. Суд критично\~ставиться до\~наданих заявником\~висновку психолога\~від 14.07.2023\~року,\~результатів психологічного\~обстеження [PERSON] -\~практикуючим психологом\~ [PERSON] (відсутній підпис),\~психологічного висновку\~спеціаліста [PERSON] (відсутній підпис),\~оскільки відсутні печатка, яка б посвідчувала особу підписанта, не додано документи щодо фаху особи підписанта. Дослідженням наданих заявником доказів суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви з огляду на те, що заявник не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення [PERSON] постійного та безперервного домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Зазначені заявником факти та надані докази не визначають ризиків продовження чи повторного вчинення такого у майбутньому та чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для [PERSON] та її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а свідчать лише про наявність конфлікту між заявницею та її колишнім чоловіком, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає. Судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed