Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи її тим, що 11 червня 2008 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області був зроблений запис № 3 від 11 червня 2008 року. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7.1416 га на території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, кадастровий номер 4820382600:06:000:0040. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , є позивач і син померлого [PERSON] . У позивача з відповідачем склалися неприязні відносини, через що останній відмовляється подавати у нотаріальну контору правовстановлюючі документи на земельну ділянку. У зв`язку з чим нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на те, що 01 серпня 2019 року позивач вийшла на пенсію, а тому має право на частину успадкованої земельної ділянки, від оформлення якої у нотаріальному порядку відповідач ухиляється, представник позивача прохав визнати за позивачем [PERSON] право власності на частину земельної ділянки площею 7.1416 га, розташованої на території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, кадастровий номер 4820382600:06:000:0040, стягнути судові витрати з відповідача. 04 березня 2021 року відповідно до здійсненого автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа передана судді Явіці І.В. Ухвалою судді Явіци І.В. від 12 березня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Витребувано від Арбузинської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином посвідчені копії матеріалів спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 31 березня 2021 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] . Ухвалою від 31 березня 2021 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відомості про час, з якого [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та який вид пенсії вона отримує. Ухвалою суду від 12 травня 2021 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування (справа №467/350/21). Згідно розпорядження керівника апарату суду від 24 вересня 2021 року в зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Явіци І.В. 24 вересня 2021 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями і зазначена справа передана судді Кологривої Т.М. 24 вересня 2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Кологривої Т.М. Ухвалою від 27 вересня 2021 року суддею Кологривою Т.М. справу прийнято до свого провадження. Ухвалою від 13 грудня 2021 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. Ухвалою від 26 січня 2022 року провадження у справі зупинено на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України до розгляду по суті Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування (справа №467/350/21). Ухвалою від 22 лютого 2023 року поновлено провадження у справі. Відповідачем [PERSON] подано відзив по справі, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він не може бути відповідачем по справі, оскільки незаконними діями щодо позивача не займався і не протидіяв їй успадкувати встановлену законом частину майна її чоловіка. Він не узаконює свої права спадкоємця через відсутність коштів на оформлення спадкових прав. Позивач повинен оскаржувати її нотаріуса в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву по справі не подав. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заявив про часткове визнання позову. Вказав, що позивач має право на 1/6 частину спірної земельної ділянки з урахуванням того, що спадкоємцем першої черги по закону, окрім позивача та відповідача, є ще й син померлого [PERSON] . При розподілі спадкового майна слід врахувати і тих спадкоємців, які відмовилися від спадщини. Відповідач [PERSON] має право на 5/6 частин земельної ділянки. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 11 червня 2008 року перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 033638, виданого 03 грудня 2001 року Новоселівською сільською радою народних депутатів, [PERSON] був власником земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області площею 7.12 га. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 березня 2021 року за [PERSON] на праві приватної власності 12 вересня 2016 року зареєстровано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області площею 7.1416 га, кадастровий номер 4820382600:06:000:0040. 26 травня 2010 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, що належить йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 033638. Даний заповіт посвідчений секретарем Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 33. Також, 26 вересня 2012 року [PERSON] відповідно до складеного заповіту, заповідав на випадок своєї смерті [PERSON] належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Заповіт посвідчений секретарем Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 22. 16 жовтня 2012 року [PERSON] також склав заповіт, яким заповідав [PERSON] на випадок своєї смерті належну йому за законом частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Заповіт посвідчений секретарем Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 23. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. 25 листопада 2019 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бойченко В. А. за заявою [PERSON] про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 184/2019 після смерті [PERSON] . У зазначеній заяві вказано, що спадкоємці померлого, які відповідно до статті 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку спадкового майна, відсутні. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] померлий [PERSON] був батьком відповідача [PERSON] 27 січня 2020 року заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , подано і [PERSON] , якій, як непрацездатній дружині спадкодавця, нотаріусом роз`яснено зміст статті 1241 ЦК України. На час відкриття спадщини, дружина спадкоємця [PERSON] з 02 серпня 2019 року отримувала пенсію за віком, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 15 квітня 2021 року. [PERSON] , син померлого [PERSON] , до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини не звертався. Відповідно до письмових роз`яснень на ім`я позивача від 19 січня 2021 року, завідувач Арбузинською державною нотаріальною конторою В.А. Бойченко повідомив про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належне спадкодавцю спадкове майно. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України). Частиною 1 статті 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Отже, частиною 1 статті 1241 ЦК України визначено коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, проте за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. Зазначене узгоджується з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. Отже, за правилами ЦК України до таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємці за правом представлення (стаття 1266 ЦК України). Тобто, при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом. За обставинами справи, що розглядається, на день відкриття спадщини, 24 жовтня 2019 року, дружина спадкодавця [PERSON] отримувала пенсію, а тому позивач відноситься до осіб, які в силу вимог частини 1 статті 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині. До кола спадкоємців першої черги за законом, які могли б спадкувати спадщину, якщо б цей порядок не було змінено зазначеними заповітами, підлягають зарахуванню: дружина померлого [PERSON] та двоє його дітей: сини - [PERSON] і [PERSON] . При цьому на таке визначення не впливає чи прийняли діти спадкодавця спадщину чи відмовились від неї. За частиною 1 статті 1241 ЦК України розмір обов`язкової частки, яку повинна успадкувати позивач, складає половину частки, яка належала б кожному із зазначених спадкоємців у разі спадкування за законом, а саме по 1/3 частки, а, отже, розмір обов`язкової частки складає 1/6 частки. Така ж позиція міститься в постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року (справа № 292/389/17, провадження № 61-19499 св 19). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач [PERSON] відноситься до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, а розмір такої обов`язкової частки складає 1/6 частки від спадкового майна у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером 4820382600:06:000:0040. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» судам роз`яснено, що відповідно до глави 4 Закону України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям, державі нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визначення права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на частину земельної ділянки підлягають частковому задоволенню у судовому порядку за відсутності умов оформлення своїх спадкових прав у нотаріальній конторі у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial