Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

23.05.2023 позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що між нею та відповідачем 19.12.2020 зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом №2300, у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди на життя, більше трьох місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.06.2023 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. У судове засіданні учасники справи не з`явилися. Позивачка [PERSON] 25.07.2023\~подала до\~суду заяву\~(вх.\~№58884) згідно якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовну заяву просила задовольнити, судові витрати просила стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] \~15.08.2023 також\~подав до суду заяву (вх. №64524) згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, розгляд справи просив провести у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом встановлено, 19.12.2020 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом №2300 (а.с.9). У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.02.2022 Відділом державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 10). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін. За таких обставин суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення позивач вправі відновити своє дошлюбне прізвище, яке змінила в зв`язку з реєстрацією шлюбу. Щодо витрат\~на правничу\~допомогу,\~то суд\~враховує,\~що відповідно\~до ст.\~133\~ЦПК України\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать,\~зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Визначаючись з\~розподіломвитрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивач скористалася допомогою адвоката, про що свідчить наступне. 22.05.2023 між позивачкою [PERSON] та адвокатом Часник О.Д. укладено договір №7 про надання правової допомоги. Згідно п. 1 Договору адвокат зобов`язалася надати клієнту консультаційні та юридичні послуги, а саме: підготовка позову про розірвання шлюбу, представлення інтересів у Вінницькому міському суді, отримання рішення. За послуги передбачені п. 1 Договору клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі 1500,00 грн (п. 3 Договору) (а.с. 15). Тобто розмір винагороди визначений сторонами у договорі у вигляді фіксованої суми, крім того судом встановлено документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 1500,00 грн про що свідчить квитанція до платіжної інструкції №41250314 від 23.05.2023 (а.с. 12). Суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а тому, зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені, заяв щодо їх не співмірності відповідачем не подано, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1073,60 грн судового збору.

Outcome: approved