Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

26 квітня 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 36979,08 грн, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання кредиту № 356687-КС-002 від 30 листопада 2022 року у розмірі 36979,08 грн., яка складається з заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом -13000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом в розмірі 23181,13 грн, заборгованості за нарахованою комісією за надання кредиту в розмірі 797,95 грн, та судовий збір в розмірі 2147,20 грн, сплачений за подання позову. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30 листопада 2022 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту № 356687-КС-002. Договір був укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА» через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця. Укладення Договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного Договору про надання кредиту № 356687-КС-002 від 30.11.2022р. Відповідно до пп..2.1., 2.3.-2.7., 2.11. Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 13 000,00 грн. строком на 16 тижнів - до 22.03.2023 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2,00000000 % (стандартна) в день (фіксована ставка), 1,15788462 % в день (фіксована ставка), із сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1950,00 грн. Кредит був наданий на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Відповідно до п.3.2. протягом строку (терміну) кредитування проценти за користування Кредитом нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4. Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку, описаному в Договорі. Пунктом 3.2.2. Договору передбачено, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування Кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору. 30.11.2022р. Позивач видав Відповідачу Кредит у розмірі 13 000,00 грн. на картковий рахунок вказаний Позичальником в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта, квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» № 538301776 від 30.11.2022р. та листом АТ «ТАСКОМБАНК» № 9334/47.1 від 21.04.2023р., чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Сторонами Договору строки виконання грошових зобов`язань Позичальника за Договором не переносились. Позивач вказує, що до теперішнього часу Відповідач лише частково сплатив Позивачу заборгованість за Договором в розмірі 3410,00 грн., розрахунок та розмір якої зазначені у Розрахунку заборгованості по Договору про надання кредиту № 356687-КС-002 від 30.11.2022р. клієнта [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені Договором. Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Рlaton від 20.04.2023р. за № 1093/04 (графа «Опис») це була оплата кредиту згідно договору № 3404714300, де 3404714300 - РНОКПП Відповідача. Позивач вказує, що зробивши 1 (один) платіж з метою виконання умов Договору, Відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання Договору і, відповідно, щодо правомірності вимог Позивача за Договором про надання кредиту № 356687-КС-002 від 30.11.2022р. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Факт укладення Відповідачем Договору, а рівно, і існування у нього грошових зобов`язань перед Позивачем за Договором підтверджуються також і матеріалами листування між Позивачем та Відповідачем (за участі Національного банку України) протягом дії Договору. Станом на дату подання цієї Позовної заяви, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором про надання кредиту № 356687-КС-002 від 30.11.2022р. складає - 36 979,08 грн. (тридцять шість тисяч дев`ятьсот сімдесят дев`ять гривень 08 копійок), з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом -13 000,00 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 23 181,13 грн.; заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту - 797,95 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» повноважного представника в судове засідання 31 серпня 2023 року не направив, проте в тексті позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, підтримання позовних вимог та винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання 31 серпня 2023 року не з`явивлася, та на адресу суд повернувся конверт, в якому відповідачу за встанволеною судом адресою реєстрації місця проживання по [ADDRESS] , було направлено повістку про виклик до суду в судове засідання, призначене на 31 серпня 2023 року, з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення через відсутність адресата за вказаною адресою. При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи, що відповідач відсутня за зареєстрованою адресою місця проживання, суд вважає, що днем вручення судової повістки відповідачу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за вказаною адресою, а тому приходить до висновку, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, двічі не з`явилася до суду без поважних причин. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 30 листопада 2022 року [PERSON] уклала з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту №356687-КС-002. Договір був укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №356687-КС-002 від 30.11.2022 року. На підставі пунктів 2.1, 2.3, 2.4, 2.5, 2.7 Договору №356687-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), укладеного 30 листопада 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 13000,00 гривень, на засадах строковості, повторності та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, в порядку та на умовах визначених договором та правилами надання споживчих кредитів. Термін дії договору до 22.03.2023 року, строк кредиту 16 тижнів, зі стандартною процентною ставкою - 2,00000000 в день, зниженою процентною ставкою - 1,15788462 в день, із визначенням розміру комісії в сумі 1950,00 гривень. При цьому в п. 3.1 вказаного договору зазначено, що кредитодавець зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику грошові кошти шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в Розділі 8 договору, а саме [NUMBER] . Пунктом 3.2.1 Договору визначено, що у разі погашення кредиту, згідно погодженого сторонами в п. 3.2.3 договору графіку чи в разі дострокового повернення сум наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентної ставки розраховуються за зниженою процентною ставкою, а у разі прострочення виконання зобов`язання більше семи календарних днів - застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою з восьмого календарного дня від простроченого платежу. Крім того, в п. п. 4.1.1 та п. 4.1.2 позичальник має право повністю або частково достроково повернути кредит, без будь якої додаткової плати, а також впродовж 14 календарних днів відмовитися від договору без пояснення причин, в тому числі, і в арзі отримання грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити кредтодавця у письмовій формі до закнчення вказаних 14 календарних днів.. При цьому, пунктом 4.2.3 встановлено обов`язок позичальника повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором до закінчення терміну його дії. Пунктом 6.3 договору закріплено право кредитодавця нарахувати штраф за прострочення позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного графіком платежів, за кожний випадок такого порушення. При цьому В п. 7.2.1 договору визначено, що На створення Особистого кабінету Позичальника в ІТС Кредитодавця та його використання для інформування Позичальника про умови Договору, додаткових угод до Договору (якщо такі укладатимуться), Правил тощо; отримання будь-яких повідомлень (у т.ч. письмових у формі електронних документів) відповідно до вимог законодавства; а також - укладення правочинів (в т.ч. договорів), додаткових угод про зміни Договору у формі електронного документа з використанням електронних підписів (в т.ч. електронних підписів Одноразовим ідентифікатором). В п. 7.8. договору визначено, що місцем виконанням цього Договору є місцезнаходження Кредитодавця. Згідно положень п. 7.9. Договору спосіб (способи) ідентифікації та верифікації Позичальника з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовими актами НБУ з питань здійснення установами фінансового моніторингу: отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних. Договір надається Позичальнику для підписання після здійснення належної перевірки Позичальника відповідно до вимог Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" та нормативно-правового акта Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу. Відповідно до п. 7.10 Договору технологія (порядок) укладання Договору: Договір укладається з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом пропозиції укласти Договір (оферти) Кредитодавцем та її прийняття (акцептування) Позичальником. Договір укладається в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства України. Пунктом 7.11 договору визначено порядок створення та накладення електронних підписів сторонами: спочатку договір підписує позичальник із використанням одноразового ідентифікатора, який генерується та надсилається на фінансовий номер позичальника кредитодавцем, потім договір підписує уповноважений представник кредитодавця кваліфікованим електронним підписом з кваліфікованою позначкою часу. З розділу 8 реквізити та підписи сторін, убачається що [PERSON] підписала кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора UA-1995, отриманого нею на мобільний телефон [NUMBER] 30.11.2022 року о 18:53:59 годин, а з боку сторони кредитодаця - договор підписано кваліфікаційним електронним підписом директора управління аналізу ризиків [PERSON] 30.11.2022 року о 18:54:00 годин (а. с. 7-11) Згідно п. 7.1, 7.6, 7.7 договору договір набирає чинності з моменту його підписання, і діє до дати вказаної в пункті 2.7 договору. Договір може бути змінено або припинено за взаємною згодою сторін. Укладений договір, всі додатки та додаткові угоди до нього становлять один правочин, та мають тлумачитись і застосовуватись як один і той самий юридичний документ. З візуальної форми послідовності дій клієнта [PERSON] та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 356687-КС-002 від 30 листопада 2022 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com, убачається що: - 30.112022 року о 18:47:48 годин був здійснений клієнтом вхід в особистий кабінет за допомогою номеру телефону; - 30.11.2022 року о 18:47:50 годин товариством була здійснена перевірка статусу клієнта; - 30.11.2022 року о 18:49:35 годин клієнт надав необхідну інформацію для формування товариством належної пропозиції; - 30.11.2022 року о 18:49:36 годин товариством було надано клієнту паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання; - 30.11.2022 року о 18:49:36 годин товариством направлено клієнту на номер телефону смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором G591Q для підписання паспорту споживчого кредиту та інформаційного повідомлення про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних; - 30.11.2022 року о 18:50:23 годин клієнт ознайомився та підписав одноразовим ідентифікатором G591Q паспорт споживчого кредиту та інформаційне повідомлення про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних; - 30.11.2022 року о 18:50:29 годин товариство направило клієнту індивідуальну оферту, яка містила істотні умови договору; - 30.11.2022 року о 18:52:44 годин клієнт ознайомився з офертою та прийняв її умови - 30.11.2022 року о 18:52:44 товариством був відправлений клієнту одноразовий ідентифікатор G591Q для підписання договору; - 30.11.2022 року о 18:53:59 годин клієнтом був підписаний договір шляхом акцептування умов оферти використання одноразового ідентифікатора; - 30.11.2022 року о 18:54:00 годин підписання договору кваліфікованим електронним підписом відповідальної особи товариства; - 30.11.2022 року о 18:54:12 годин було сформоване інформаційне повідомлення про успішне підписання договору; -30.11.2022 року о 18:54:14 годин відбулася відправка документів на електронну пошту клієнта; - 30.11.2022 року о 18:54:17 відбулося відображення документів у особистому кабінеті клієнта (а. с. 13). Відповідно до анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) сформованої 26.04.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України (паспорт ID карта номер [NUMBER] , виданий 0529), має реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрована та проживає за адресом: [ADDRESS] , та 30.11.2022 року отримала кредит в сумі 13000,00 гривень на банківську картку № [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] (а. с. 25). З квитанції № 538301776 від 30.11.2022 року убачається що о 19 годині 00 хвилин ТОВ «БІЗПОЗИКА» перерахувала на картковий рахунок № [NUMBER] 13000,00 гривень, із зазначенням призначення платежу «Перерахування коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] згідно до кредитного договору № 356687-КС-002 від 30.11.2022 року Без ПДВ» (а. с. 26). Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», затвердженими наказом директора Крупели А. М. № 13-ОД від 27 червня 2022 року, зокрема пунктом 3.1.1. обумовлено що після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в особистому кабінеті заявника розміщається оферта, яка є пропозицією в розумінні частині 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання оферти заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор. Згідно п. 3.1.3 Правил у випадку відмови від укладення заявником договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу Згідно з пунктом 4.4.4. правил позичальник підтверджує, що вказаний позичальником (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок належить саме йому і треті особи не мають до нього доступу (а. с. 14-23). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 25.05.2020 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (скорочене найменування ТОВ «БІЗПОЗИКА») зареєстроване як фінансова установа відповідно до розпорядження комісії № 961 від 06.04.2017 року, реєстраційний № 13103600, свідоцтво серії ФК № 880 від 06.04.2017 року, код фінансової установи 13 (а. с. 38). Відповідно до Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», ідентифікаційний код юридичної особи 41084239, зареєстроване з 17.01.2017 року та має запис в реєстрі під № 1000701070101066830 (а. с. 37). Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями). З огляду на положення частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 356687-КС-002, станом на 26.04.2023 року убачається що поточна заборгованість [PERSON] складає 36979,08 гривень, та складається із заборгованості за кредитом в розмірі 13000,00 гривень, заборгованості по відсотках в розмірі 23181,13 грн, комісії в розмірі 797,95 грн. (а. с. 24). Відповідач частково сплатив позивачу заборгованість за договором в розмірі 3410, 00 гривень, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon від 20.04.2023 за № 1093/04 про оплату відповідно до договору № 3404714300 (а.с.28) Крім того, до позовної заяви долучено звернення [PERSON] до Національного банку України про вирішення питання щодо припинення порушення прав пересічних громадян та припинення розповсюдження конфеденційної інформації від 05 квітня 2023 року, в якому відповідач підтверджує отримання нею кредиту від ТОВ «БізнесПозика», відповідь НБУ від 07 квітня 2023 року на вказане звернення та пояснення ТОВ БізнесПозика» щодо порушених питань у скарзі позичальника (а.с. 29-36) З огляду на положення частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що визначеною статтею 204 вказаного кодексу України регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано. Положеннями ч. ч. 2 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини В частині 1 статті 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписи статті 1054 Цивільного кодексу України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В абзаці 2 частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України, обумовлено що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. А відповідно до ч 1статті 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився та належними доказами не спростувала доводи позивача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, та враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, визначені договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення вказаної суми заборгованості. На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.

Outcome: approved