Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник, адвокат Довгій Василь Іванович звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 1 червня 2022 року о 16 годині 40 хвилин [PERSON] [INFO] , житель [ADDRESS] , керуючи транспортним засобом «Мерседес Віто» д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості не врахував дорожньої обстановки, скоїв зіткнення з автомобілем «SUZUKI NEW SX4» д.н.з. [NUMBER] який рухався попереду, яким керував та належить на праві приватної власності громадянину [PERSON] [INFO] жителю [ADDRESS] на підставі технічного паспорту [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Громадянин [PERSON] порушив пункт 12.1 ПДР, що підтверджується схемою події ДТП від 1 червня 2022 року, та постановою Хустського районного суду від 22 липня 2022 року якою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, таким чином стверджує, що вина відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена судовим рішенням. Додає, що після ДТП сторони не повідомляли страхову компанію про зіткнення, оскільки про факт відшкодування домовилися між собою, однак [PERSON] станом на сьогоднішній день не відшкодував стороні заподіяну шкоду, яка складається з вартості відновлювального ремонту в сумі 95060,40 грн.. Посилаючись на положення ст. 16, 22, 599, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вказану\~суму матеріальної\~шкоди, 1073,60 судового збору та 5000 грн. витрат за надання правової допомоги. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 01.05.2023 року вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 08.08.2023 року до суду подав клопотання в якому просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату час та місце розгляду справи, що стверджується довідками про доставку смс повідомлення та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами за №№9050001650815, 90500016977366 та 9050001697374 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача в позові просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та в своїй заяві зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, згідно постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 22.07.2022 року постановленої у справі про адміністративне правопорушення №309/2047/22 провадження №3/309/817/22, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови судді Хустського районного суду Закарпатської області вбачається, що 1 червня 2022 року о 16:40 в м. Хуст по вул. Івана Франка [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мерседес Віто» д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості не врахував дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з автомобілем марки «SUZUKI NEW SX4» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 9). З схеми дорожньо транспортної пригоди від 1.06.2022 вбачається, що водієм транспортного засобу марки «SUZUKI NEW SX4» д.н.з. [NUMBER] , що позначений на схемі цифрою «2», являється позивач [PERSON] . Та вказаний транспортний засіб отримав пошкодження заднього правого крила, заднього правого…., задній правий бампер, задньої кришки багажника (а.с.10). З долученої до матеріалів справи світлини, відображено пошкодження, які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 13). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля марки «SUZUKI NEW SX4» державний номерний знак [NUMBER] , являється [PERSON] [INFO] , мешканець [ADDRESS] (а.с. 12). З накладної про реалізацію товарів №ПП00002080 від 13.12.2022, виданої ПП [PERSON] на ім`я [PERSON] вбачається, що загальна вартість замовлених запчастин складає 61\~960,40 грн. (а.с.14) Згідно заказу-наряду №0000060462 від 16.11.2022, ФОП [PERSON] , виконало замовлення [PERSON] щодо проведення заміни заднього бампера, заміни задньої кришки багажника, слюсарні та покрасочні роботи, загальна вартість яких складає 33100,00 гривень (а.с. 15). Таким чином судом встановлено, що загальна вартість завданих позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків, складає 95 060, 40 грн. (61960,40+33100,00=95060,40). Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першоїстатті 1188 ЦК України). Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови\~від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Статею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), де серед іншого пунктом 33.1.4 передбачено, що невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Під час розгляду справи доказів того, що цивільно - правову відповідальність власників наземних транспортних засобів відповідача, була застрахована та ним було повідомлено страховика про страховий випадок, не здобуто, а відтак завдана в результаті дорожньо транспортної пригоди шкода, підлягає відшкодуванню винуватцем дорожньо транспортної пригоди [PERSON] в сумі 95060,4 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. За такими обставинами саме [PERSON] , як особа, яка винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити [PERSON] суму завданої шкоди. Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] , суд приймає за основу відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля марки «SUZUKI NEW SX4» д.н.з. [NUMBER] який належить позивачу. Відповідно розрахункового відшкодування, зроблено на підставі накладної про реалізацію товарів №ПП00002080 від 13.12.2022 та заказу-наряду №0000060462 від 16.11.2022, ФОП [PERSON] , вартість запчастин та ремонту належного [PERSON] автомобіля, становить 95060,40 гривень. Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із\~ [PERSON] на користь позивача, становить\~95060,40 грн. із розрахунку 61960, 40 грн +33100,00 грн = 95060,40 грн. З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь [PERSON] у рахунок відшкодування матеріальних збитків у сумі 95060, 40 грн. є підставними і підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1073,6,00 грн. сплаченого судового збору. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1073,60 грн. сплаченого судового збору та 5000 грн. витрати за надання правової допомоги. У стягненні з [PERSON] на користь [PERSON] 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат за правову допомогу, слід відмовити, як таких, що не підтверджені жодними визначеними ч.3 ст.137 ЦПК України доказами.

Outcome: approved