Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~В серпні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 листопада 2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №293. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. За час спільного проживання часто з відповідачем не знаходили порозуміння у відносинах, через що між ними виникали сварки та непорозуміння. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Фактично сім`я розпалася, існує лише формально, тому позивач прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задвольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. \~ \~ \~ \~Вислухавши позивачку та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 листопада 2015 року, який зареєстрували в ідділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №293, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. За час спільного проживання сторони часто не знаходили порозуміння у відносинах, між ними часто виникали сварки. Подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved