Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав їхнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що позивач і відповідач з 17.09.2006 року перебували у шлюбі. Мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося і 15.07.2009 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивачем в с. Рогізки, Корюківського району Чернігівської області. На момент розірвання шлюбу їхньому сину було трохи більше двох років. З того часу матір дитини поступово перестала цікавитися життям і здоров`ям, потребами сина. Наразі вже тривалий час з ним не спілкується, не приймає участі у його житті, навіть не вітає з днем народження, матеріально не забезпечує. Зазначив, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому за таких обставин її доцільно позбавити батьківських прав відносно їхнього неповнолітнього сина. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач, його представник просили задовольнити позов в повному обсязі з підстав викладених у ньому. У судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області пояснила, що відповідача доцільно позбавити батьківських прав, відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки це відповідає інтересам дитини. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні відповідач просила у позові відмовити. Оскільки вона допомагає своєму синові матеріально, у міру своїх можливостей. Вона купила йому рюкзак до школи. Бачитись з сином в неї немає можливості у зв`язку з перебуванням на роботі. А тому не вбачає підстав для позбавлення її батьківських прав. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] пояснив, що його мати [PERSON] не займається його вихованням, не піклується про нього. Проживає він разом з батьком, мати до нього не приїзджає. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] пояснила, що відповідачка на території с. Рогізки, Корюківського району Чернігівської області не проживає. Дитина [PERSON] проживає разом з батьком, який повністю займається його вихованням, забезпечує всім необхідним. Мати жодним чином не приймає участі у вихованні дитини. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] пояснила, що проживає разом в одному домоволодінні з позивачем. Дитина [PERSON] проживає разом з батьком і повністю знаходиться на його утриманні. Мати дитину не навідує, не допомагає матеріально. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] ,\~ [INFO] \~є [PERSON] \~ та\~ [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.04.2021 року ( а.с. 10). 15.07.2009 року рішенням Щорського районного суду Чернігівської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . ( а.с. 14). Згідно довідки № 206 від 12.04.2023 року виданої Рогізківським старостинським округом Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області [PERSON] зареєстрований та проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] . ( а.с. 20). Дитина [PERSON] забезпечений необхідними продуктами харчування, сезонним одягом, взуттям побутовими речами. Має окрему кімнату, комп`ютер, обладнаний куточок школяра. Проживає разом з батьком, бабусею і дідусем, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 20.04.2023 року будинку [ADDRESS] . ( а.с. 17). Згідно довідки Рогізківського ліцею Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області № 39 від 12.04.2023 року мати учня [PERSON] [PERSON] контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. ( а.с. 24). Позивач зареєстрований в в [ADDRESS] разом з батьками і сином. Сина виховує без участі колишньої дружини. Офіційно працює. Працелюбивий, разом з батьками веде особисте підсобне господарство, ввічливий у спілкуванні. В громадських місцях поводиться добре, громадський порядок не порушує. Скарг до Рогізківського старостинського округу Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від жителів села не надходило, що підтверджується характеристикою № 210 від 14.04.2023 року ( а.с. 25). Згідно довідки № 170 від 10.04.2023 року виданої Сахнівським старостинським округом Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] , [INFO] з 2009 року і по теперішній час зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . Проживає разом з донькою і цивільним чоловіком. ( а.с. 29). З висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ,\~ [INFO] відносно її неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , вбачається,\~що орган\~опіки та\~піклування прийшов\~до висновку,\~що з\~метою соціального\~захисту законних\~ прав\~дітей,\~\~забезпечення\~їм необхідних\~умов проживання\~та виховання\~відповідача доцільно\~позбавити батьківських\~прав,\~відносно її\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~оскільки це\~відповідає інтересам\~дитини (а.с.30).\~ Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно частин 1-5 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частини 1 статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно частини 1 статті 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. З підстав вищевикладеного, вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків, які полягають в тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори в їх сукупності судом розцінюються як ухилення відповідачем від виховання сина. \~ \~ \~ \~Відповідно до чинного сімейного законодавства мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування та в інших випадках. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. З наведених мотивів, враховуючи інтереси дитини та з метою соціального захисту законних прав неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що в інтересах дитини є доцільність застосування такого крайнього заходу до відповідача, як позбавлення її батьківських прав. Окрім того, згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2\~ст. 183 Сімейного кодексу України,\~якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини перелічені в ч.1\~ст.182 СК України, обставини даної справи і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved