Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,36 га для будівництва житлового будинку та ведення підсобного господарства, яка була передана у приватну власність [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі рішення Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 01 квітня 1994 року №5/4. Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] . Після смерті матері залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 0,36 га для будівництва житлових будинків та ведення підсобного господарства, яка була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 01 квітня 1994 року №5/4. Позивачка вказує, що спадщину після померлої спадкодавиці вона прийняла шляхом спільного проживання. Однак, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу. Враховуючи вищенаведене, те, що через відсутність правовстановлюючого документу позивачка не може в нотаріальному порядку оформити належну їй спадщину, остання просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 25 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 25 травня 2023 року за клопотанням позивача витребувано від Горохівської державної нотаріальної контори витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , а також заповітів, посвідчених від її імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця належним чином завіреної її копії. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 28 червня 2023 року залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Горохівську міську раду Луцького району Волинської області. Протокольною ухвалою суду від 10.08.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 10.08.2023. Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, у письмовій заяві представник позивачки просив розгляд справи проводити без їхньої участі, підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві від 28.06.2023 року просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Горохівської міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився. У письмовій заяві, яка надійшла до суду 03.07.2023, міський голова просив розгляд справи проводити без участі представника міської ради, щодо задоволення вищевказаного позову не заперечує, просить прийняти рішення у відповідність до вимог чинного законодавства України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову суперечить закону, а тому відмовив у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжив судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01 грудня 2021 року Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.16). Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавицею підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , згідно якого її матір`ю є [PERSON] . [PERSON] одружилась та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00024272782 від 18 жовтня 2019 року (а.с.39-41). Довідкою Терешківцівського старостинського округу Горохівської міської ради Луцького району Волинської області від 04.02.2022 №6-32 стверджується, що спадкодавиця [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Заповіт [PERSON] у Вільхівській сільській раді Горохівського району Волинської області не посвідчувався. Спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] є чоловік, [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] . Із матеріалів витребуваної згідно ухвали суду спадкової справи №83/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] від належної йому частки спадщини, що залишилася після померлої матері [PERSON] за законом та за заповітом, посвідченим секретарем Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області Ковалюком І.В. 01.03.2016 за Р№7, відмовився. Чоловік спадкодавиці [PERSON] від належної йому частини спадкового майна, від права на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відмовився. [PERSON] відмовилась від належної їй частки спадщини, що залишилася по смерті [PERSON] за законом та за заповітом, посвідченим секретарем Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області Ковалюк І.В. 01.03.2016 р. за Р№7. [PERSON] після померлої матері [PERSON] прийняв спадщину за законом та за заповітом, посвідченим секретарем Вільхівської сільської ради Луцького району Волинської області Процюк Є.Т. 30 серпня 2011 року за Р№294. Позивачка [PERSON] 09.11.2022 р. подала до Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.11.2022 р. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки 0720885000:11:001:0018, розташованої на території с.Ярівка Луцького району Волинської області. Крім того, [PERSON] 02.11.2022 р. подала державному нотаріусу заяву, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,36 га, що знаходиться на території Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області. Державний нотаріус Горохівської державної нотаріальної контори у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.11.2022 р. №02-31/448 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку. У постанові нотаріус вказала на відсутність правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Виходячи з\~вищенаведеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що [PERSON] \~прийняла спадщину\~як спадкоємець\~за законом\~першої черги\~спадкування після\~смерті матері\~ [PERSON] шляхом\~спільного проживання разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. На частину спадкового майна позивачці 09.11.2022 видане Свідоцтво про право на спадщину за законом. На неприватизовану земельну ділянку позивачка [PERSON] не може оформити спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. Спадкоємцем за законом на вищевказане майно є також син спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину за законом та за заповітом, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) підставою набуття права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з п.7 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Нормами чинного законодавства України визначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Як вбачається з архівного витягу з рішення Вільхівської сільської ради Горохівського району від 01 квітня 1994 року №5/4, вирішено передати у приватну власність безоплатно для будівництва житлових будинків та ведення підсобного господарства земельні ділянки громадянам, зокрема [PERSON] 0,36 га. Таким чином, оскільки спадщина після смерті [PERSON] , яка за життя не набула права власності на спірну земельну ділянку, хоча розпочала процедуру її приватизації, відкрилась [INFO] , позивачка, як спадкоємець її майна за законом першої черги, яка прийняла спадщину в установленому порядку, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд вважає, що позивачкою доведено належними та допустимими доказами порушення її права, окрім того, на думку суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом, а тому позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial