Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс», Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д», третя особа Дніпровська міська рада, Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди. В остаточній редакції позову посилалася на те, що з 25 вересня 2015 року приватний сектор Амур-Нижньодніпровського району (Березанівка) не обслуговувався ТДВ «Дніпрокомунтранс», який є виконавцем послуг із збирання та перевезення побутових відходів, визначеним Дніпропетровською міською радою (рішення виконкому міськради №663 від 25.09.15 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 22.08.12 №1013 стосовно визначення виконавців послуг із збирання та перевезення побутових відходів у м. Дніпропетровську за територіальним принципом за результатами конкурсного відбору»). Через бездіяльність ТДВ «Дніпрокомунтранс» (неукладепня договорів з надання послуги вивозу побутових відходів, не встановлення контейнерних майданчиків), Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради (невиконання обов`язку по ліквідації сміттєзвалищ), Дніпровської міської ради (невиконання обов`язку по проведенню конкурсу щодо визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів у м.Дніпрі та територіальним принципом) на зазначеній території утворилося суцільне сміттєзвалище. Позивачка неодноразово письмово зверталася до даних органів, однак їхні звернення залишилися без задоволення, про що свідчать: заява до Дніпропетровської міської ради та Амур-Нижньодніпровської міської ради П-17 від 17.05.17 «Щодо зазначення уповноваженої юридичної особи на збирання та вивезення сміття, встановлення сміттєзбірників (контейнерів) в АНД районі; відповідь АНД районної у місті ради №11-17 від 01.06.17; заява до ТДВ «Дніпрокомунтранс» від 12.06.17; відповідь ТДВ «Дніпрокомунтранс» №964 від 13.07.17; колективна заява від 14.07.17 до ТДВ «Дніпрокомунтранс» з додатком від 31.07.17; відповідь ТДВ «Дніпрокомунтранс» №1199 від 16.08.17. Своїми відповідями ТДВ «Дніпрокомунтранс» (від 13.07.17, від 16.08.17) повідомило, що тариф не підвищувався і є збитковим для підприємства, також підприємство не має технічної можливості забезпечити вивіз побутових відходів. Так, 27.07.2011 виконкомом міськради прийнято рішення №1018 «Про визначення виконавців послуг із збирання та перевезення побутових відходів у м.Дніпропетровську за територіальним принципом за результатом конкурсного відбору», згідно з яким ТОВ «Екологія України» обслуговує Амур-Нижньодніпровський район, Жовтневий район, Ленінський район; ТОВ «Грінко-Дніпро» - Самарський та Красногвардійський райони; ТДВ «Дніпрокомунтранс» - Індустріальний, Бабушкінський та Кіровський райони. 27.06.2012 виконкомом міськради прийнято рішення №676 «Про внесення змін до рішення виконкому міськради від 27.07.11 №1018 «Про визначення виконавців послуг із збирання та перевезення побутових відходів у м. Дніпропетровську за територіальним принципом за результатом конкурсного відбору», згідно з яким ТОВ «Грінко-Дніпро» обслуговує Амур-Нижньодніпровський район з 01.08.12. (а також Красногвардійський. Ленінський, Самарський), інші райони (Індустріальний, Бабушкіиський, Кіровський, Жовтневий) обслуговує ТДВ «Дніпрокомуніранс». 22.08.2012 виконкомом міськради прийнято рішення №101.3 «Про внесення змін до рішення виконкому міськради від 27.07.11 №1018 «Про визначення виконавців послуг із збирання та перевезення побутових відходів у м. Дніпропетровськ) за територіальним принципом за результатом конкурсного відбору», згідно з яким Ленінський район із 01.09.12 обслуговує ТДВ «Дніпрокомунтранс». 24.09.2015 прийнято рішення виконкому міськради №663 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 22.08.12 №1013 стосовно визначення виконавців послуг із збирання та перевезення побутових відходів у м. Дніпропетровську за територіальним принципом за результатами конкурсного відбору», згідно з яким усі райони міст І 25.09.15 обслуговує ТДВ «Дніпрокомунтранс». Виконавці послуг із збирання та видалення побутових відходів зобов`язані установлювати на майданчиках для збирання та тимчасового зберігання побутових відходів спеціальні контейнери відповідно до норм накопичення та терміну зберігання відходів (п.5 Правил поводження з відходами у місті Дніпропетровську, затверджених рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №403 від 24.04.12). Конкурс щодо визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів у м. Дніпропетровську за територіальним принципом Дніпропетровською міською радою призначався до 2018 року неодноразово, але не відбувався з різних причин. Так, ТДВ «Дніпрокомунтранс» повинен був надавати послуги по вивозу твердих побутових відходів і без укладення договорів, що він і робив, наприклад, на перехресті вулиці Щитовій та Седнєва (також Березанівка), де встановлений контейнерний майданчик та контейнери, регулярно вивозиться сміття, а квитанції щодо сплати послуг по вивозу твердих побутових відходів вкладаються у поштові ящики мешканців довколишніх вулиць з вимогою їх сплатити. Позивачка зазначає, що увесь час нею відчувався дискомфорт, оскільки територія, на якій вона проживає, перетворилася у суцільне сміттєзвалище, оскільки мешканці приватного сектору Березанівки, в яких немає транспорту, через бездіяльність відповідачів викидали сміття всюди, що продовжувалося протягом декількох років та спричиняло позивачці моральні страждання. Із посиланням виключно на зазначені у позові обставини, позивачка просила суд: -визнати незаконною бездіяльність Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» по встановленню у період 24.09.2015 - 01.06.2018 контейнерних майданчиків та контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнати незаконною бездіяльність Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» по вивезенню твердих побутових відходів у період 24.09.2015 - 01.06.2018 з території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 16 000 гривень; -визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради по встановленню у період 01.06.2018 - 01.10.2018 контейнерних майданчиків та контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради по вивезенню твердих побутових відходів у період 01.06.2018 - 01.10.2018 із території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -стягнути з Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень; -визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради по встановленню у період 01.10.2018 - 01.06.2010 контейнерних майданчиків, а у період 01.10.2018 - 01.12.2018 контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1 000 гривень; -зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» виконувати обов`язки виконавця послуг по вивезенню твердих побутових відходів шляхом встановлення контейнерних майданчиків у приватному секторі на території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2020 року залишено без розгляду позовні вимоги про: -визнання незаконною бездіяльності Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» по встановленню у період 24.09.2015 - 01.06.2018 контейнерних майданчиків та контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнання незаконною бездіяльності Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» по вивезенню твердих побутових відходів у період 24.09.2015 - 01.06.2018 з території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнання незаконною бездіяльності Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради по встановленню у період 01.06.2018 - 01.10.2018 контейнерних майданчиків та контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнання незаконною бездіяльності Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради по вивезенню твердих побутових відходів у період 01.06.2018 - 01.10.2018 із території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнання незаконною бездіяльності Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради по встановленню у період 01.10.2018 - 01.06.2010 контейнерних майданчиків, а у період 01.10.2018 - 01.12.2018 контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» виконувати обов`язки виконавця послуг по вивезенню твердих побутових відходів шляхом встановлення контейнерних майданчиків у приватному секторі на території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району. Оскільки, у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс», Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д», треті особи Дніпровська міська рада та Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про захист прав споживачів, який викладений в остаточній редакції 17.09.2020 року. У колективній позовній заяві позивачі просили суд: -визнати незаконною бездіяльність Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» по встановленню у період 24.09.2015 - 01.06.2018 контейнерних майданчиків та контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнати незаконною бездіяльність Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» по вивезенню твердих побутових відходів у період 24.09.2015 - 01.06.2018 з території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради по встановленню у період 01.06.2018 - 01.10.2018 контейнерних майданчиків та контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради по вивезенню твердих побутових відходів у період 01.06.2018 - 01.10.2018 із території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради по встановленню у період 01.10.2018 - 01.06.2010 контейнерних майданчиків, а у період 01.10.2018 - 01.12.2018 контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» виконувати обов`язки виконавця послуг по вивезенню твердих побутових відходів шляхом встановлення контейнерних майданчиків у приватному секторі на території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2021 року було зупинено провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс», Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д», треті особи Дніпровська міська рада та Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди, до набрання законної сили судовим рішенням по справі №199/5986/17 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс», третя особа - Дніпровська міська рада, про захист прав споживачів, зобов`язання укласти договори та вчинити певні дії. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.03.2023 року поновлено провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс», Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д», треті особи Дніпровська міська рада та Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про день та час слухання повідомлялася в установленому законом порядку. Інші учасники справи також у судове засідання 21.06.2022 року не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку. Враховуючи те, що усі учасники справи були повідомлені про день та час розгляду справи, представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, представник третьої особи Департаменту екологічної політики Дніпровської міської ради надав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог, інші учасники даним правом у встановлений законом строк не скористалися, суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс», Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д», треті особи Дніпровська міська рада та Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про захист прав споживачів. У колективній позовній заяві позивачі просили суд: - визнати незаконною бездіяльність Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» по встановленню у період 24.09.2015 - 01.06.2018 контейнерних майданчиків та контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; - визнати незаконною бездіяльність Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» по вивезенню твердих побутових відходів у період 24.09.2015 - 01.06.2018 з території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; - визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради по встановленню у період 01.06.2018 - 01.10.2018 контейнерних майданчиків та контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; - визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради по вивезенню твердих побутових відходів у період 01.06.2018 - 01.10.2018 із території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; - визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради по встановленню у період 01.10.2018 - 01.06.2010 контейнерних майданчиків, а у період 01.10.2018 - 01.12.2018 контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» виконувати обов`язки виконавця послуг по вивезенню твердих побутових відходів шляхом встановлення контейнерних майданчиків у приватному секторі на території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району. В межах розгляду вказаної справи позивач у підготовчому судового засіданні [PERSON] надала до суду уточнену позовну заяву до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс», Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, третя особа Дніпровська міська рада, Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про захист прав споживачів, визнання незаконною бездіяльності,зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди. Ухвалою суду від 23.01.2020 року було виділено в окреме провадження позов [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс», Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, третя особа Дніпровська міська рада, Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про захист прав споживачів, визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди (№199/477/20 2/199/33/23). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2020 року залишено без розгляду позовні вимоги про: -визнання незаконною бездіяльності Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» по встановленню у період 24.09.2015 - 01.06.2018 контейнерних майданчиків та контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнання незаконною бездіяльності Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» по вивезенню твердих побутових відходів у період 24.09.2015 - 01.06.2018 з території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнання незаконною бездіяльності Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради по встановленню у період 01.06.2018 - 01.10.2018 контейнерних майданчиків та контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнання незаконною бездіяльності Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради по вивезенню твердих побутових відходів у період 01.06.2018 - 01.10.2018 із території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -визнання незаконною бездіяльності Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради по встановленню у період 01.10.2018 - 01.06.2010 контейнерних майданчиків, а у період 01.10.2018 - 01.12.2018 контейнерів у приватному секторі Березанівки Амур-Нижньодніпровського району; -зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» виконувати обов`язки виконавця послуг по вивезенню твердих побутових відходів шляхом встановлення контейнерних майданчиків у приватному секторі на території Березанівки Амур-Нижньодніпровського району. Таким чином, судом розглядалися позовні вимоги про: -стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 16 000 гривень; -стягнення з Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень; -сягнення з Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 1 000 гривень; Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.06.2022 року У задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс», Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д», третя особа - Дніпровська міська рада, Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про захист прав споживачів, зобов`язання укласти договори та вчинити певні дії, - відмовлено. Вказане рішення не оскаржувалось та набрало чинності. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahalv. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява N 38722/02). Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, особа має право на відшкодування моральної шкоди виключно у випадку порушення її прав та завдання моральної шкоди неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Окремі роз`яснення щодо порядку розгляду справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 в п. 4 якої зазначено, що відповідно до ст. 137 ЦПК (ст. 175 чинного ЦПК України) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім цього, в п. 5 вказаної постанови Пленуму роз`яснюється, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що внаслідок неправомірних дій відповідачів позивачу заподіяна моральна шкода. Як встановлено судом, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.06.2022 року у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс», Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д», третя особа - Дніпровська міська рада, Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про захист прав споживачів, зобов`язання укласти договори та вчинити певні дії, - відмовлено. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачів на її користь моральної шкоди, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Оскільки, позивачка відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, витрати понесені із розглядом справи слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed