Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить: визначити позивачу - [PERSON] - [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), додатковий строк у 4 місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . На момент своєї смерті мати позивача була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , однак фактично проживала разом зі своєю донькою, позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] , що належала померлій на підставі договору міни посвідченого Першою артемівською державною нотаріальною конторою 08.06.1994 року за реєстровим № 3996. Ще до смерті матері позивачка тяжко захворіла на онкологічне захворювання, з липня 2015 року та довічно має інвалідність третьої групи, перебуває під диспансерним наглядом онколога та під наглядом ендокрінолога з діагнозом. Позивачка неодноразово проходила курси амбулаторного та реабілітаційного лікування, хіміотерапію знаходиться під наглядом лікарів. На протязі 2022-2023 року стан [PERSON] прогресивно погіршувався, окрім іншого через ведення бойових дій на території Донецької області позивачка не мала можливості вчасно та в повному обсязі отримати належне лікування, лікарями було зафіксоване критичну втрату ваги позивачки, зафіксовано значне погіршення стану. Окрім іншого, ще однією причиною для того, що [PERSON] у встановлений законом строк не подала заяву відразу після смерті матері було те, що у зв`язку із російською збройною агресією та впровадженням по всій території воєнного стану, ще до закінчення шести місячного терміну позивачка у березні 2022 року, в телефонному режимі звернулась до державного нотаріуса Другої Бахмутської державної нотаріальної контори яка на той час ще здійснювала свою нотаріальну діяльність, державний нотаріус повідомила, що всі реєстри закриті, а терміни подання заяв і прийняття спадщини призупинені у зв`язку із тим що уряд дозволив не включати до строків прийняття спадщини або відмови від неї період воєнного стану, що дозволяло спадкоємцям звернутися до нотаріуса для документального оформлення спадщини вже після завершення воєнного стану, позивачка отримала усне роз`яснення, що ії хвилювання безпідставні та спадщину обов`язково отримає за місцем її відкриття. Оскільки особисте звернення до вищезазначеного нотаріуса було небезпечним для життя роз`яснення нотаріуса позивачем були прийняті як єдино правильні. Позивачка зробила висновок, що може подати заяву пізніше, тобто коли буде безпечна ситуація. Наказом Міністерства юстиції України від 11 березня 2022 року № 1118/5 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» (набрав чинності 19.03.2022) внесено зміни до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерство юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, відповідно до яких: в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини; в умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру нотаріус заводить спадкову справу без використання цього реєстру та перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу; забороняється видача свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі, заведеній без використання Спадкового реєстру, до її реєстрації у Спадковому реєстрі. Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Таким чином позивачка мала звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом 10 місяців з дня смерті матері, тобто до [INFO] , однак заява про прийняття спадщини нею була подана 06 червня 2023 року. Позивач зважаючи на свій стан здоров`я протягом тривалого часу мала дуже поганий стан, у травні 2023 року фізичні можливості позивача часткового відновились та позивачка змогла отримати медичну допомогу у м. Дніпрі, а згодом і звернутись до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 06 червня 2023 року позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строків звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Зважаючи на те, що у позивача були поважні причини, з яких вона пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] має вкрай важкий стан здоров`я, що завадило їй вчасно звернутись до нотаріуса, до суду подається дана позовна заява про поновлення строків на подання заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена лише за заявою позивача, [PERSON] інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались. Позивач та її представник [PERSON] , у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в матеріалах справи є клопотання позивача в якому вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Бахмутської міської ради Кудлай С.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання в якому просить розглядати справу у відсутності представника та не заперечує проти задоволення позовних вимог. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До відносин спадкування правила ЦК України (книга 6 Спадкове право, ст.ст.1216-1308) застосовуються, якщо спадщина відкрилась після набрання ним чинності з 01 січня 2004 року, а також якщо спадщина відкрилась до цієї дати, але не була прийнята ніким із спадкоємців (пункти 1, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів (1). На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.2). Відповідно до ч. 1 ст.9-1 Закону № 1669-VII, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюються або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням КМУ, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Бахмут, Донецької області є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області 16.08.2005 р. (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.12.1961 року виданого Артемівським міськ.бюро РАЦС Донецької області [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] (а.с.9). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 26.04.1986 р. виданого відділом РАЦС виконкому Артемівської міськради Донецької області між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 26.04.1986 року зроблено відповідний актовий запис № 253. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.9). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Бахмутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис про смерть № 441 від 12.03.2022 (а.с.11). З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. № 1683/02-31 від 06 червня 2023 року наданої [PERSON] вбачається, що свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , після спадкодавця - гр. [PERSON] померлої [INFO] , не може бути видано у зв`язку з тим, що: згідно до ст. 131 Закону України «Про нотаріат» «Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, а винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом, за зверненням спадкоємця для завершення спадкування у іншому територіальному окрузі, у випадках, якщо спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі до початку тимчасової окупації Автономної Республіки Крим та м. Севастополь, але не закінчена». Також спадкоємцем - гр. [PERSON] , пропущено термін на прийняття спадщини, після її матері - гр. [PERSON] померлої [INFO] , згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, а саме: гр. [PERSON] , не подано заяву про прийняття спадщини, оформлену належним чином в строк до 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця. Та згідно документів спадкової справи № 351/2023 до майна гр. [PERSON] померлої [INFO] гр. [PERSON] не була зареєстрована разом зі спадкодавцем - гр. [PERSON] померлою [INFO] на день її смерті. Отримати довідку відповідного органу місцевого самоврядування про місце реєстрації померлої та коло осіб, які на момент її смерті були зареєстровані разом з нею, не маємо можливості у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та тимчасовою окупацією м. Бахмут (колишній Артемівськ), Донецької області. Згідно п. З ст. 1268 Цивільного кодексу України - зазначається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання гр. [PERSON] разом зі спадкодавцем - гр. [PERSON] померлою [INFO] на момент її смерті документами не підтверджено. Нотаріус не може встановити місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які належним чином прийняли спадщину після гр. [PERSON] померлою [INFO] . Вчинити нотаріальну дію, а саме видати свідоцтво на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після спадкодавця - гр. [PERSON] померлої [INFO] на ім`я гр. [PERSON] неможливе, оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України та відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» і є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії (а.с.13). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72717491 від 06.06.2023 року наданого Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи заведеної Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою, номер у спадковому реєстрі 70745410, номер у нотаріуса 351/2023, дата заведення 06.06.2023 рік, спадкодавцем зазначено [PERSON] , що померла [INFO] (а.с. 12). Судом встановлено, що спадкову справу було зареєстровано Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою після звернення [PERSON] с заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, отже заповіти [PERSON] , [INFO] не складалися, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини крім [PERSON] ніхто не звертався. Згідно довідки № 218 від 22.04.2016 року виданої Ремонтно-експлуатаційною дільницею КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» склад сім`ї за адресою [ADDRESS] складається з [PERSON] , [INFO] , яка є власником житла (а.с.14). Згідно довідки до акта огляду МСЕК виданої Обласним центром медико-соціальної експертизи міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м. Артемівськ серія 10ААВ №519466 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності безстроково. Також копіями амбулаторних карт пацієнта [PERSON] , та лабораторними результатами досліджень підтверджено погіршення стану здоров`я позивача протягом 2022 року (а.с.10,15-23). Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину після смерті матері за законом. Однак, вона не може реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320 цс 17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз`яснив у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Із позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця у зв`язку із об`єктивними, непереборними труднощами, що стало перешкодою до реалізації своїх спадкових прав та пропуску шестимісячного строку. Пропуск строку для прийняття спадщини стався через причини, які на думку позивача дають правові підстави вважати їх поважними. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустила строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважних причин. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved