Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

19 червня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який 19 квітня 2022 року відповідно до рішення Томашпільського районного суду було розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] . На даний час донька проживає біля неї і знаходиться на її утриманні. Донька навчається у Львівському національному університеті. У зв`язку з тим, що вона навчається, то потребує матеріальної допомоги, а також необхідного матеріально-побутового забезпечння. Тому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання заяви, на весь період навчання , але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 19 червня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 03 липня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження із викликом сторін. 04 липня 2023 року ухвалою суду в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про розгляд справи в порядку загального провадження відмовлено. 11 липня 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Самара В.О. надійшло клопотання, в якому просить постановити ухвалу щодо переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та надано зустрічний позов. В зустрічному позові представник відповідача [PERSON] адвокат Самар В.О. просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання заяви, на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. 14 липня 2023 року ухвалою Томашпільського районного суд здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Вимоги за зустрічним позовом представника відповідача [PERSON] адвоката Самара В.О. до [PERSON] про стягнення аліментів об`єднано в одне провадження із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. 07 серпня 2023 року року від [PERSON] надійшов відзив на зустрічний позов, в якому просить відмовити в задоволенні зустрічного позову [PERSON] . Вважає, що даний зустрічний позов є необгрунтованим і не підлягає задоволенню. Надані [PERSON] докази не підтверджують тієї обствини, що донька проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Відповідно до наданої [PERSON] довідки Львівського національного університету вказує, що донька проживає в студентському містечку в м.Дубляни Львівської області. Ухвалою суду від 07 серпня 2023 року закінчене підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні первісний позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Вказала, що на даний час донька проживає біля батька, оскільки в будинку, де вона проживає в даний час не має умов. За два попередніх роки і за цей рік вона заплатила за навчання доньки. Представник позивача [PERSON] адвокат Семко В.М. первісний позов підтримує, просить його задовольнити. Заперечує проти зустрічного позову, просить в ньому відмовити. Пояснив, що повнолітня донька позивчки знаходиться на її утриманні. За попередні роки і за цей рік позивач проплатила за навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що донька проживає біля нього. Просить в первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Представник [PERSON] адвокат Самар В.О. в первісному позові просить відмовити. Зустрічний позов просить задовольнити, оскільки донька проживає біля батька, має з ним добрі відносини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в даний час вона проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Мати за цей рік та за два попередні роки проплачувала за її навчання. Наголосила, що на час навчання проживає в гуртожитку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2022 року. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4-7). На підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] надала до суду копію довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб № 511, з якої вбачається, що за адресою [ADDRESS] без реєстрації проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8 ). Також позивач надала копії довідки про те, що [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми здобутття освіти освітньог ступеня бакалавр факультету управління та бізнесу Львівського національного університету імені Івана Франка; копію договору про надання платної послуги для підготовки здобувачів вищої освіти від 17 серпня 2021 року, з якого вбачається, що даний договір укладений між позивачкою та Львівським національним університетом ім. Івана Франка для здобувача освіти [PERSON] ; копію квитанції про сплату [PERSON] 13720 грн. на рахунок Львівського національного університету ім.Івана Франка (а.с. 8 зворот, 9, 10). Первинний відповідач [PERSON] надав суду наступні документи :довідку № 19 від 05 липня 2023 року Львівським національним університетом про те, що [PERSON] , 2004 року народження мешкає в [ADDRESS] без реєстрації; довідку про зареєстрованих у житловому будинку осіб в [ADDRESS] про те, що за заначеною адресою зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; копію судового наказу від 22 червня 2023 року, яким стягуються з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви; копію заяви [PERSON] , з якої видно, що остання повідомляє, що вона не перебуває на повному утриманні своєї матері [PERSON] та не проживає з нею за адресою : [ADDRESS] , оскільки проживає за адресою : [ADDRESS] (а.с. 29, 30-31, 32.) Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20,\~СК України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Як вказав Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Як встановлено в судовому засіданні з письмових доказів та підтвердили сторони, їхня спільна донька [PERSON] , яка досягла повноліття, але не досягла 23 років, навчається на денній формі навчання у Львівському національному університеті ім. Івана Франка. Як зазначила позивачка за первісним позовом, у зв`язку з навчанням донька потребує постійної фінансової допомоги від батьків, яку вона їй надає, однак не робить цього її батько. Позивач ж за зустрічим позовом вказує на те, що бере участь в утриманні повнолітньої дочки, яка навчається, та оскільки дочка проживає з ним, вважає що бувша дружина має платити аліменти. На підвердження факту проживання повнолітньої дочки кожна із сторін до матеріалів справи долучила свої докази: [PERSON] довідку про зареєстрованих у житловому будинку осіб, [PERSON] - довідку про зареєстрованих у житловому будинку осіб. При цьому сторони під час розгляду справи погодились, що [PERSON] під час навчання проживає в [ADDRESS] , а у вільні від навчання дні "останніх два місяці" вона проживає з батьком. В судовому засіданні також встановлено, що кожна із сторін бере добровільну участь в утриманні повнолітньої дочки в міру своєї можливості надавати таку допомогу. [PERSON] ствердила, що, оплатила навчання за доньку за цей рік, проти чого не заперечив [PERSON] . Водночас останній також ствердив, що надає добровільно допомогу повнолітній доньці, на харчування, одяг, у тому числі на фінансову. Сторони не довели необхідності у стягненні на користь один одного коштів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, якщо вони можуть та надають їй допомогу добровільно і кожен у межах своїх можливостей. При цьому, суд звертає увагу на те, що [PERSON] є повнолітньою та може самостійно звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на її утримання на час навчання, якщо вона дійсно такої потребує чи їй не вистачає тієї матеріальної допомоги, яку вже батьки їй надають або якщо хтось із них ухиляється від такого утримання. Отже, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що як позовні вимоги позивачки-відповідачки, так і зустрічні позовні вимоги відповідача-позивача не підлягають до задоволення у зв`язку з їх недоведеністю. На підставі викладеного,\~ст. 199 СК України,

Outcome: dismissed