Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

21.02.2022 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] , в особі представника - адвоката Дерманської Катерини Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Запоріжжя наш дім» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за вересень - лютий 2021 року у розмірі 32 364,31 грн.; компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати з лютого 2020 року по лютий 2022 року у розмірі 3 141,67 грн.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 02 лютого 2020 року по 14 лютого 2022 року в розмірі 86 651,04 грн. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2022 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 29.04.2022 року через на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків та квитанція про сплату судового збору. Ухвалою судді від 25.02.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. 01 червня 2022 року ухвалою суду клопотання представника позивача - адвоката Дерманської К.О. про витребування доказів - задоволено та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія «Запоріжжя наш дім»: довідку про наявність заборгованості із заробітної плати на день звільнення (01.02.2020), із зазначенням помісячно сплачених з неї податки та інші передбачені законом обов`язкові платежі; довідку про середній заробіток, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»; довідку-розрахунок компенсації (індексації) за кожний місяць окремо відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; копії табелів робочого часу за вересень 2020 року - лютий 2021 року 03.08.2022 року [PERSON] подала до суду заяву про залучення її до участі у справі правонаступником у зв`язку зі смертю її чоловіка - позивача [PERSON] . 03 серпня 2022 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до закінчення строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 04.08.2022 року на виконання ухвали суду від 01.06.2022 року від відповідача надійшла довідка про відсутність заборгованості, копії табелів робочого часу за вересень 2020 і лютий 2021, довідка про середню заробітну плату з 01.06.2020 по 31.01.2021, довідка про відсутність трудових відносин станом на 01.02.2020. 05 січня 2023 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та вирішено витребувати у Третьої Запорізької державної нотаріальної контори відомості чи зверталась будь-яка особа з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У разі звернення будь-яких осіб з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , надіслати на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи. 07.02.2023 року від представника позивача - адвоката Дерманської К.О. надійшло клопотання про залучення як процесуального правонаступника [PERSON] його спадкоємця - дружину [PERSON] , на підтвердження чого надала копію довідки приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. про надання інформації. Ухвалою від 07 лютого 2023 року заяву представника позивача - адвоката Дерманської К.О. про залучення до участі у справі правонаступника позивача - задоволено та залучено до участі у справі за позовом [PERSON] , в особі представника - адвоката Дерманської К.О. правонаступником [PERSON] , [INFO] . 15 березня 2023 року до початку розгляду справи по суті від представника позивача адвоката Дерманської К.О. до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, а саме представник позивача просить стягнути з ТОВ «Керуюча компанія «Запоріжжя наш дім» на користь [PERSON] :суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за вересень - лютий 2021 року у розмірі 32 364,31 грн.; компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період: лютий 2020 по червень 2022 року у розмірі 5 426,68 грн.; суму середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.02.2020 року по 11.06.2022 року у розмірі 114 419,52 грн. В обґрунтування клопотання представник позивача послалась на те, що первісні позовні вимоги були розраховані на момент подання позовної заяви, а тому сторона позивача вважає за необхідне здійснити зміну позовних вимог в частині визначення періоду та суми нарахування компенсації та середнього заробітку за час затримки, а саме - з моменту звільнення до моменту смерті [PERSON] 30 березня 2023 року Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заяву про уточнення позовних вимог просили суд її задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 30.05.2023 року не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справу до суду не надходило. 30 березня 2023 року ухвалою суду уточнену позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Запоріжжя наш дім» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишено без руху. Надано позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви . 26 червня 2023 року від представника позивача адвоката Дерманської Катерини Олександрівни надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано квитанцію про сплату судового збору та уточнена позовна заява з доказами направлення заяви з додатками відповідачу. На виконання ухвали суду від 01 червня 2022 року, Відповідачем була частково надана інформація та документи щодо трудових відносин з [PERSON] . Відповідач у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило. Відповідач неодноразово повідомлявся судом про дату, час і місце судового розгляду справи в установленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток, проте в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що в період з 01.06.2020 року по 01.02.2021 року [PERSON] працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім» на посаді приймальник замовлень, що підтверджується довідкою Відповідача № 7 від 05.02.2021 року. Під час знаходження у трудових відносинах з Відповідачем, відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 32364,31 грн. (тридцять дві тисячі триста шістдесят чотири грн. 31 коп.), що підтверджується довідкою Відповідача № 17 від 11.02.2021 року та листом Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 15.04.2021 року № 08/02ю8-05/4242. 01 лютого 2021 року [PERSON] був звільнений за власним бажанням, що оформлено Наказом № 136-К від 01.02.2021 року. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідачем не надані докази здійснення розрахунків щодо виплати заборгованості по заробітній платі у розмірі 32364,31 грн. (тридцять дві тисячі триста шістдесят чотири грн. 31 коп.), доводи позивача не спростовані. Отже, з`ясувавши обставини справи та оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони перебували в трудових правовідносинах, але в порушення вимог ст. 43 Конституції України, ст.ст 115, 116 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України "Про оплату праці" відповідач не виплатив [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату, у зв`язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача - спадкоємця [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 32364,31 грн. (тридцять дві тисячі триста шістдесят чотири грн. 31 коп.). У відповідності до статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу цін на споживчі товари і тарифі на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Такий порядок затверджено Постановою Кабінетів Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року (далі - Порядок). У відповідності до п. 1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу. Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року - п. 2 Порядку. Пунктом 4 Порядку встановлено порядок обчислення суми грошової компенсації - як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати у зв?язку з порушенням строків її виплати: вересень 2020 р.: сума заборгованості - 3806,45 грн. х коефіцієнт індексації - 29,3 % = 1115,29 грн.; жовтень 2020 р.: сума заборгованості - 4712,57 грн. х коефіцієнт індексації - 28,1 % = 1324,23 грн.; листопад 2020 р. : сума заборгованості - 4272,34 грн. х коефіцієнт індексації - 26,4% = 11127,90 грн.; грудень 2020 р.: сума заборгованості - 4373,09 грн. х коефіцієнт індексації - 25,3 % = 1106,39 грн.; січень 2021 р.: сума заборгованості - 5618,51 грн. х коефіцієнт індексації - 23,7 % = 1331,59 грн.; лютий 2021 р.: сума заборгованості - 3270,31 грн. х коефіцієнт індексації - 22,5 % = 735,82 грн.; Всього сума компенсації до виплати працівнику складає 5426,68 за вирахуванням податків та зборів: ПДФО - 1213,42 грн., ВЗ - 101,12 грн. У відповідності до ч. 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку - ч. 1 ст. 117 КЗпП України. В пункті 20 постанови Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз?яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв?язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред?явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності і цьому своєї вини. Визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні здійснюється відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (далі - Порядок). У відповідності до абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов?язана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати - п. 5 Порядку. При цьому середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні число відпрацьованих робочих днів - п. 8 Порядку. Цим же пунктом встановлено, що нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Згідно Наказу про звільнення від 01 лютого 2021 року № 136-К [PERSON] був звільнений з 01 лютого 2021 року. Отже, останні два місяці, які працював [PERSON] були - грудень 2020 року, січень 2021 року, що складає 41 робочі дні (грудень - 22 робочі дні - Лист Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 року № 1133/0/206-19, січень 2021 року - 19 робочі дні - Лист Міністерства соціальної політики України від 12.08.2020 року № 3501-06/219.) Згідно довідки Відповідача від 05.02.2021 року № 7 за останні два місяці була нарахована заробітна плата у загальній сумі 13716,79 грн. Отже, розмір середньоденної заробітної плати складає - 334,56 грн. (13716,79 / 41). Суд не приймає до уваги розмір середньої заробітної плати, наведеної Відповідачем у довідці від 02.08.2022 р. , так як зазначена сума не відповідає розмірі нарахованої заробітної плати, зазначеної у довідці від 05.02.2021 р. № 7 та відповідачем не виконано ухвалу суду щодо надання табелів робочого часу за останні два місяці. Загальна кількість робочих днів з моменту звільнення - 02.02.2021 року на момент смерті -11.06.2022 року складає: лютий 2021 року - 19 робочих днів, березень 2021 року - 22 робочих днів, квітень 2021 року - 22 робочих днів, травень 2021 року - 18 робочих днів, червень 2021 року - 20 робочих днів, липень 2021 року - 22 робочих днів, серпень 2021 року - 21 робочих днів, вересень 2021 року - 22 робочих днів, жовтень 2021 року - 20 робочих днів, листопад 2021 року - 22 робочих днів, грудень 2021 року - 22 робочих днів, січень 2022 року - 19 робочих днів, лютий 2022 року - 20 робочих днів, березень 2022 року - 22 робочі дні, квітень 2022 року - 21 робочих днів, травень 2022 року - 22 робочих днів, червень 2022 року - 8 робочих днів. Отже, загальна кількість робочих днів за період з 02.02.2020 року по 11.06.2022 року складає 342. Відтак, сума середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача складає: 342 (кількість робочих днів затримки розрахунку) х 334,56 (середньоденний заробіток) = 114 419,52 грн. (сто чотирнадцять тисяч чотириста дев`ятнадцять грн. 52 коп.) Довідки відповідача надані на виконання ухвали суду від 01.06.2022 не приймаються судом до уваги, оскільки вони протирічать наданим позивачем в обгрунтування позову доказам та його звернення після звільнення в квітні 2021 року до Головного управління держпраці у Запорізькій області щодо порушення вимог трудового законодавства в день звільнення 01.02.2021 також не спростоване відповідачем. Відповідно до ст. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Статтею першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейн Ганс-Адам ІІ проти Німеччини», заява №9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймі «законне сподівання»/ «правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розподіляється в Україні, а й до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Згідно із ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ч. 1 ст. 21, ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговість. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13 червня 2022 року Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] 14.02.2014 року [PERSON] одружився з [PERSON] , [INFO] , прізвище дружини після одруження: [PERSON] . Згідно з повідомленням третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 17.01.2023 № 69/01-16 спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. від 14.12.2022, станом на 14.12.2022 [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] ,чоловіка, який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті здійснювалось за законом. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є дружиною [PERSON] , а тому вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка. Інших спадкоємців першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] виявлено не було (а. с. 54-72) Ураховуючи наведене, судом було залучено [PERSON] до участі у справі в якості правонаступника позивача. Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця. Прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на її отримання. Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21, від 23 лютого 2022 року у справі № 428/10113/20. З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВДІАЛЬНІСТЮ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАПОРІЖЖЯ НАШ ДІМ» на користь [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 32 364, 31 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 5426,68 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 114 419,52 грн. Оскільки позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають повному задоволенню, то за правилами ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн. Згідно із ст. 430 УПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У зв`язку з цим, рішення суду в цій частині підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнення заборгованості з заробітної плати допустити до негайного виконання.

Outcome: approved