Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом,у якому просить визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , припинити стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] , стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини її доходу, а також стягнути з відповідачки судові витрати. У позові зазначається, що сторони по справі протягом восьми років з січня 2010 по червень 2018 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У 2018 році сторони припинили спільне проживання. Судовим наказом Карлівського районного суду від 16.10.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частина всіх видів щомісячного доходу [PERSON] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового наказу. Також було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, що останнім отримуються у ТОВ «ТОТАЛВУДГРУП». Відсутність заборгованості зі сплати аліментів підтверджується інформацією про виконавче провадження та довідками ТОВ «ТОТАЛВУДГРУП». Однак, у січні 2022 відповідачка привела позивачу дітей та залишила їх, через необхідність відвідати перукаря. Однак дітей до цього часу так і не забрала. Діти проживають з батьком та бабусею [PERSON] , мати не приймає участі у їх вихованні та забезпеченні, аліменти використовує на власні потреби. Батько працює, тому вдень діти перебувають з бабусею, яка неодноразово зверталася до поліції щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків та розшуку останньої, так як її місце перебування було не відоме. У вересні 2022 на звернення бабусі було повідомлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , працює двірником у КП «Керуюча компанія з обслуговування Житлового фонду Деснянського району м.Києва». Зі слів відповідачки, від дітей вона не відмовляється і зобов`язується при першій можливості до них приїхати. Перевіркою було враховано, що в діях [PERSON] формально вбачаються ознаки адмінправопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, за умови її прибуття за місцем проживання, її буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Але на даний час відповідачка дітей так і не відвідала, не цікавилася їх життям. Діти проживають з батьком та бабусею, які забезпечують їм достойний рівень життя, займаються вихованням та духовним розвитком. Позивач має належні умови для проживання, навчання дітей. Позивач до суду не з`явився, від його представника мається заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про визнання позову, у якій не заперечує задоволення позовних вимог у повному обсязі, справу просить розглядати без її участі. Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника служби у справах дітей, заперечень, щодо задоволення позову не мають. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Від спільного проживання сторони по справі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.26,27). Судовим наказом Карлівського районного суду від 16.10.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частина всіх видів щомісячного доходу [PERSON] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.25). Постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового наказу. Також було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, що останнім отримуються у ТОВ «ТОТАЛВУДГРУП» (а.с.22,24). Відповідач належним чином сплачував аліменти (а.с.36,37). У січні 2022 відповідачка привела позивачу дітей та залишила їх. З цього часу діти проживають з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Також за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно акту обстеження умов проживання (а.с.20) у будинку [ADDRESS] проживають: [PERSON] -батько, діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] - баба дітей по лінії батька. З Акту вбачається, що для дітей виділено окреме спальне місце з чистою постільною білизною, діти забезпечені одягом, взуттям, речами повсякденного вжитку, канцелярськими приладами, діти мають можливість підключатися до дистанційного навчання, мають планшет, ноутбук. Вказано, що мати дітей, [PERSON] , проживає у Києві, зі слів батька, участі у вихованні дітей не бере. Батько працює далекобійником у ТОВ «ТОТАЛВУДГРУП», за його відсутності діти перебувають під наглядом баби. Старша дочка [PERSON] , навчається у Карлівському ліцеї №3, станом на 06.01.2023 була ученицею 6-А класу. Має позитивну характеристику з місця навчання (а.с.16). з повагою ставиться до тата та бабусі. Мати не цікавиться навчанням дочки, не приймає участі у шкільному навчально-виховному процесі, з керівником на зв`язок не виходе. Вихованням дитини займаються лише тато та бабуся. Відповідно до чч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст.8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Частиною 2 ст. 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до положення ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст.141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Рішенням ВК Карлівської міської ради від 29.05.2023 №235 затверджено висновок про визначення місця проживання дітей, згідно якого вважається за доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що мається достатньо підстав для задоволення позову та визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Беручи до уваги зазначене вище, суд вважає, що мається достатньо підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині припинення стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] та стягнення аліментів на його користь на утримання дітей з відповідачки у розмірі 1/3 частини її доходу з моменту звернення до суду до досягнення старшою дитиною повноліття, оскільки суд дійшов до висновку про визначення місця проживання дітей з батьком, які, як встановлено судом, тривалий час, до звернення ним до суду з даною позовною заявою, проживали з ним та знаходилися на його утриманні. Отже, визнання позову відповідачкою [PERSON] слід прийняти. З урахуванням зазначеного вище, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. У ч.1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). З урахуванням положення ст.141 ЦПК України, з відповідачкина користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті ним судового збору у розмірі 2147,20 грн. а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн., що підтверджені Договором про надання правничої (правової) допомоги від 16.03.2023 №16/03/23, Актом прийому-передачі та розрахунком суми гонорару від 09.08.2023, а також квитанцією від 16.03.2023. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.141, 157, 160, 161,180, 181, 182, 188,191 СК України, ст.29 ЦК України,

Outcome: approved