Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.09.2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/64695/82/900895, на умовах якої, Банк зобов`язався надати Клієнту кредитні кошти, в межах поточного ліміту, а саме: 106 900 грн. 00 коп. (розмір поточного ліміту на дату початку кредитування) строком на 48 місяців, а Клієнт зобов`язався повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Перед укладанням та підписанням заяви про надання кредиту, позичальник звернувся до Банку із заявою на отримання Кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» № 010/64695/82/900895, де зазначив, що має намір отримати кредит та бажаний строк кредитування. Своїм підписом під відповідним документом позичальник засвідчив, що він отримав та ознайомлений з інформацією про умови кредитування, паспортом споживчого кредиту та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування . Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. В зв`язку з цим станом на 29.11.2022 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 127 497,50 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 07.04.2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно заяви просить розгляд справи проводити без участі представника АТ «Райффайзен Банк», позов задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.09.2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/64695/82/900895, на умовах якої, Банк зобов`язався надати Клієнту кредитні кошти, в межах поточного ліміту, а саме: 106 900 грн. 00 коп. (розмір поточного ліміту на дату початку кредитування) строком на 48 місяців, а Клієнт зобов`язався повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З матеріалів справи вбачається, що позичальник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 29.11.2022 року заборгованість відповідача за кредитом складає 127 497 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом у розмірі - 106 900 грн. 00 коп., заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі - 20597 грн. 50 коп. У ч.ч.1,3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ « Райффайзен Банк» не повернуті, що свідчить про порушення прав банку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за наданим кредитом у розмірі 127497 грн. 50 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved