Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису №5268 від 27.01.2020 року , виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач не отримував від відповідача повідомлень про претензії до позивача, розрахунок заборгованості. Відповідач не направляв [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, чим позивачу було позбавлено можливості подати заперечення з приводу заборгованості. У виконавчому написі зазначено лише про допущення боржником прострочення платежів, що викликає сумнів у «безспірності» розміру заборгованості. У [PERSON] відсутній кредитний договір №009-20536-190214 від 19.02.2014, оскільки його було втрачено через активні бойові дії на території м. Харкова, але при цьому жодний кредитний договір за участю позивача не був нотаріально посвідчений. За таких обставин, вбачається, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. 09.08.2023 року відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог, представник відповідач зазначив, що просить задовольнити вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з цим просить стягнути 50% судового збору. Також, 09.08.2023 року представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 18.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, зазначивши що на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення будуть подані докази розміру витрат сплачених у зв`язку з розглядом справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у заяві від 09.08.2023 року просив всі судові засідання слухати за відсутності представника відповідача. Ухвалою суду від 18.08.2023 року, постановленої у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, залишено без розгляду клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та заяву подано повноважною особою. У державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» заборгованості на підставі виконавчого напису №5268 виданого 27.01.2020 року. Згідно копії зазначеного виконавчого напису запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами», стягнути з [PERSON] за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 рік суму у розмірі 40875 грн заборгованості за тілом кредиту, 17430 грн заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками, згідно кредитного договору №009-20536190214 від 19.02.2014 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Такий перелік документів затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (надалі Перелік) (в ред. чинній на момент вчинення виконавчого напису). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 Перелік доповнено розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 набрала чинності 10.12.2014 року. Таким чином, з 10.12.2014 року нотаріуси мали право вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».) Колегія суддів апеляційного суду в цій справі прийшла до висновку про те, що позивачами доведено факт застосування до них оскаржуваного нормативно-правового акту, оскільки запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедуру вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних і іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу, недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном, як позивачів так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який

Outcome: approved