Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 28 серпня 2021 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та відповідачкою укладено договір № 2021/І_С/220-012102 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», тарифним планом та умовами банківських продуктів/пакетів, є договором комплексного банківського обслуговування. Підписавши заяву відповідачка уклала кредитний договір № 2021/ОВР/220-005610, за умовами якого останній встановлено: максимальну суму ліміту дозволеного овердрафту на картковому рахунку у розмірі 300000,00 грн, орієнтовану суму кредиту у розмірі 10000,00 грн, зі строком дії кредитування 12 місяців з 28.08.2021 по 28.08.2022, за процентною ставкою користування кредитом 39,00% річних, за процентною ставкою на прострочену заборгованість на період карантину 39,00%, далі 48,%, за процентною ставкою на пільговий період (70 днів) у розмірі 0,00001% річних та комісією за видачі/встановлення кредиту 2,99%. Підписавши кредитний договір, відповідачка погодилась з умовами Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТАБ «УКРГАЗБАНК», які опубліковані на WEB-сайті АБ «УКРГАЗБАНК». Банк свої зобов`язання за договором виконав, відповідачка отримала платіжну картку та взяла на себе зобов`язання використовувати картковий рахунок та платіжну картку відповідно до умов цих Правил та чинного законодавства України. Однак на порушення умов пунктів 3.3.20, 3.3.18, 3.4.5.2, 3.4.5.3 Правил відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 21.02.2023 має перед банком заборгованість у сумі 26379,95 грн, яка складається зі: заборгованості по кредиту (простроченої) у розмірі 19986,49 грн та заборгованості за процентами (простроченої) у розмірі 6393,46 грн. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачки заборгованість у розмірі 26379,95 грн та судові витрати в сумі 2684,00 грн. Представник позивача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», Маслянко Л.М. (а.с.20), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, просить розглянути справу у відсутності представника, а також не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с.34). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причину неявки, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином в установленому законом порядку (а.с.33,38-40), заяв та клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи у її відсутності від останньої на адресу суду не надходили. Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене вище, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачка не скористалась своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174 та 191 ЦПК України та не подала до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 599 передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином або частково чи у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України. Також, одночасно із приєднанням до угоди відповідача, що підтверджується особистим підписом у анкеті-заяві, дія Договору підтверджується фактом отримання відповідачкою платіжної картки (що підтверджується її власним підписом у заяві) та користування відповідачкою картковим рахунком та використання кредитних коштів (що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідачки), що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Виконання позивачем Договору вбачається із розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту та збільшення суми заборгованості по кредиту (а.с.5 зворот, 6). Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Таким чином судом встановлено, що відповідно до заяви-договору № 2021/І_С/220-012102 від 28.08.2021 та паспорту споживчого кредиту з яким позивачка була ознайомлена, що підтверджується її особистим підписом (а.с.13), ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відкрив відповідачці поточний рахунок IBAN: [NUMBER] (а.с.7) та видав платіжну картку [NUMBER] (а.с.12), отримання платіжної картки засвідчено відповідачкою особистим підписом. Із виписки карткових рахунків відповідачки (а.с.4-6) вбачається користування останньою кредитними коштами наданими позивачем. Станом на 21.02.2023 року загальна сума заборгованості відповідачки перед ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (а.с.4 зворот) становить 26379,95 грн, яка складається з наступного: 19986,49 грн - заборгованість за кредитом, 6393,46 грн - заборгованість за відсотками (а.с.4 зворот). Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як зазначено вище, за умовами договору № 2021/ОВР/220-005610 від 28.08.2021 року сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом, який наданий строком на 12 місяців з 28.08.2021 до 28.08.2022 за процентною ставкою 39% річних що застосовується у межах строку дії договору, також передбачено процентну ставку на прострочену заборгованість яка складала на період дії карантину 39% річних (карантинні обмеження були скасовані 01.07.2023). Будь-яких доказів на пролонгацію цього договору, перевипуск картки тощо, позивачем до суду не надано. Враховуючи те, що поточна заборгованість по процентам нараховується у межах строку кредитування, тобто з 28.08.2021 по 28.08.2022, суд вважає розмір заборгованості по процентах (поточний) у сумі 4993,53 грн підлягаючим до задоволення. Однак відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом (дана заборгованість зазначається позивачем, як заборгованість по процентах поточна) припиняється після закінчення строку дії договору, відтак нарахування заборгованості по процентам, яку позивач зазначає, як прострочену (а.с.4), суд розцінює, як таку що нараховується у порядку частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Із умов споживчого кредитування зазначених у заяві-договорі (а.с.8) вбачається, що порядок надання кредиту - безготівковий, погашення кредиту відбувається у кінці строку, порядок сплати процентів - щомісячний. З урахуванням наведеного вбачається, що вимоги заявлені позивачем у межах, як зазначає позивач, стягнення заборгованості по процентах (простроченої) підлягає задоволенню у розмірі 490,51 грн, оскільки нараховані відсотки у період з 24.02.2022 по 29.08.2022 здійснені позивачем з порушенням п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦПК України та відповідно до закону підлягають списанню кредитодавцем. Також позивачем у позовній заяві не наведено обґрунтування нарахування заборгованості по процентах (простроченої) у період запровадженого Указом Президента № 64/202 від 24.02.2022 режиму воєнного стану у країні. Таким чином позов ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 25470,53 грн, з яких: поточна заборгованість за кредитом - 19986,49 грн; заборгованість за відсотками 4993,53 грн; прострочена заборгованість за відсотками 490,51 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із доданої до матеріалів позову платіжної інструкції № 14791-160 від 16.06.2023 (а.с.1) вбачається, що позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн. Будь-яких заяв, клопотань про стягнення з відповідача інших судових витрат позивачем не заявлено. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 25470,53 грн, суд стягує з відповідача на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» судовий збір у сумі 2591,50 грн (2684 х 25470,53 : 26379,95 = 2591,50).

Outcome: partial