Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 26 квітня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, від спільного проживання мають двоє дітей, сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності. Все це призвело до того, що сторони разом не проживають. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді від 13 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 12 травня 2023 року зупинено провадження у справі та надано сторонам строк для примирення три місяці. Ухвалою судді від 15 серпня 2023 року поновлено провадження у справі, так як від сторін не надійшло заяв про закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням та призначено судове засідання у справі на 22 серпня 2023 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак його представник адвокат Кучерявий Д.Й. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Антал В.І. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відповідачки, з позовом згідний. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 квітня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Дунаєвецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис №30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання є двоє неповнолітніх дітей: син- [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно із ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, судом надавася термін для примирення, однак сторони не помирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Оскільки, сторони припинили сімейні шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивач не просить стягнути судові витрати з відповідачки, та покладає їх на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved