Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

02 червня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєві надійшла позовна заява [PERSON] до Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 330\~220,80 грн та стягнення судових витрат. Вимоги мотивовані тим, що 29.11.2019 на Херсонському шосе на відстані 500 м. від з`їзду з а/д М14 в бік м. Миколаєва сталася ДТП за участю автомобіля MAZDA CX7 держномер [NUMBER] , під керування [PERSON] . Вказаний автомобіль належить [PERSON] . Постановою Херсонського міського суду Херсонської області провадження у адміністративній справі відносно [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Враховуючи встановлену судом невинуватість водія у ДТП, в тому числі внаслідок відсутності технічної можливості її уникнення, а також об`єктивно існуючу обставину, з огляду на перебування на шляху пошкодженого елемента дорожньої інфраструктури, відсутності попереджуючих знаків або іншого позначення небезпечної ділянки невідповідності дороги вимогам безпечності умов руху, обов`язок по забезпеченню якої покладено на власника дороги, позивач вважає що завдані збитки підлягають відшкодуванню таким власником, тобто Службою автомобільних доріг в Миколаївській області. Ухвалою суду від 08 червня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 23 липня 2020 року надійшов відзив Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, відповідно до якого представник повідомляє про безпідставність та необґрунтованість вимог до Служби. Відзив обґрунтований тим, що Служба не є власником чи державним органом управління автомобільними дорогами та не є розпорядником державних коштів на їх ремонт та утримання. Положеннями про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області визначено мету її діяльності організація утримання в належному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд, створення умов для безпечного руху транспорту на них, задоволення потреб народного господарства та населення України в удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури, що обслуговується. На виконання зазначеної норми Службою здійснюється комплекс робіт в межах виділеного бюджетного фінансування. За результатами вказаних закупівель Службою укладаються договори з підрядними організаціями. При цьому, однією із обов`язкових умов вказаних договорів є визначення відповідальності підрядної організації за забезпечення безпеки руху на ділянках доріг, на яких здійснюється виконання ремонтних робіт. Служба утримується у межах кошторису видатків, затверджених Укравтодором. Зазначені кошти не є бюджетними і використовуються виключно на утримання Служби та не можуть використовуватися на інші цілі, зокрема на відшкодування шкоди, завданої учасникам дорожнього руху внаслідок ДТП. Таким чином, Служба не здійснює виконання дорожніх робіт, а здійснює лише організацію укладення та виконання робіт з ремонту і утримання автомобільних доріг в межах виділеного бюджетного фінансування. Станом на дату даного відзиву відсутні факти що б встановлювали вину Служби чи її посадових осіб у бездіяльності щодо утримання у 2019 році автодороги загального користування державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог) в межах Миколаївської області. Вважає, що позивачем визначено неналежного відповідача. На виконання Службою повноважень між Службою та ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» укладено договір №1-Б, предметом якого є експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області. Відповідно до Договору ДП зобов`язалось на свій ризик власними та/або залученими силами і засобами надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області, у тому числі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог) в межах Миколаївської області. ДП прийняло від Служби в експлуатаційне утримання у тому числі металеве бар`єрне огородження, розташоване на транспортній розв`язці в місці примикання автомобільної дороги загального користування місцевого значення О151125 під`їзд до м. Миколаєва до автомобільної дороги загального користування державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог), км. 162+651. П. 1.4. договору № 1-Б визначено, що на період дії Договору та протягом гарантійного строку експлуатації, ДП відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та норм Глави 82 Цивільного кодексу України, в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини ДП, а також забезпечує повне майнове відшкодування Службі у разі заподіяння збитків користувачами доріг, якщо такі збитки завдані з вини ДП. Додатково п п.1.6 Договору №1-Б зобов`язує ДП у разі виявлення надзвичайних або аварійних ситуацій на дорогах загального користування державного значення Миколаївської області негайно поставити до відома Службу і при його згоді приступити до виконання аварійних робіт (послуг). У всіх випадках, у разі виявлення на вищевказаних автомобільних дорогах будь-яких відхилень від вимог стандартів, норм і правил, які діють у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ДП зобов`язане негайно встановити необхідні технічні засоби організації дорожнього руху відповідно до діючих нормативів та за письмовим рішенням Замовника ввести необхідні обмеження у русі. За наслідки виконання Договору ДП несе відповідальність за: у разі скоєння ДТП внаслідок неналежного виконання умов цього Договору з вини ДП воно несе за це відповідальність та бере на себе зобов`язання з врегулювання спорів пов`язаних з таким ДТП, розгляд справ у судових органах, відшкодування завданих збитків та інших витрат, пов`язаних із врегулюванням таких спорів. Замовник з Підрядником ведуть облік ДТП, беруть участь у розслідування ДТП, в тому числі з матеріальними збитками, на автомобільній дорозі, що знаходиться на експлуатаційному утримання у ДП; незабезпечення безпеки руху згідно діючих нормативів при виконанні робіт, якщо ці порушення виникли з вини ДП та/або призвели до дорожньо-транспортної пригоди; невиконання, несвоєчасне або неналежне виконання робіт відповідно до планів-завдань Служби. Службою було надано ДП завдання 21.03.2019, 12.04.2019, 21.05.2019, 18.06.2019, 11.11.2019, 25.10.2019, 04.11.2019 на ліквідацію аварійної ямковості та встановлення попереджувальних дорожніх знаків про небезпеку. Таким чином, вина Служби у ДТП, що сталася за участю позивача відсутня, оскільки Службою вжито всіх залежних він неї заходів. Отже Служба не є належним відповідачем. При цьому відповідач посилається на практику Верховного суду, викладеною у постановах від 12.09.2018 № 686/8458/17, від 24.10.2018 № 465/11817/13-ц, від 13.02.2019 № 0508/1310/2012,від 15.04.2019 № 924/133/18, від 22.07.2019 № 137/1428/16-ц, від 02.09.2019 № 369/4095/16-ц, від 16.10.2019 № 711/1803/17. Щодо обґрунтованості позовних вимог: не доведено жодного причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та наявними пошкодженнями. Перелік пошкоджень не містить жодних даних, які підтверджують які саме пошкодження автомобіля спричинено ДТП 29.11.2019. Огляд ТЗ 27.12.2019 здійснювався у порушення п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, без повідомлення Служби. Відповідач вважає, що позивачем не доведено, що ушкодження та фактичний стан автомобіля станом на 27.12.2019 відповідає ушкодженням та фактичному стану автомобіля станом на 29.11.2019, а отже визначений оцінювачем розмір матеріального збитку не є розміром прямого збитку від ДТП, а отже суму позовних вимог позивачем не обґрунтовано та належним чином не доведено. Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2020 відповідач не вважає доказом, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 75-79 ГПК України. Крім того, ця постанова не звільняє позивача від доказування нібито встановлених цими судовими рішеннями фактів. Ця постанова не має преюдиційного значення для справи, оскільки прийнята з іншим складом учасників. Служба не є суб`єктом апеляційного оскарження постанови. Позивачем не підтверджено вжиття заходів щодо збереження пошкодженого автомобіля до дати проведення оцінки, а також з метою передачі після відшкодування збитків, на виконання принципу диспозитивності статті 1192 ЦК України. Крім того, Служба вважає, що розмір ціни позову завищено, оскільки ринкові пропозиції на продаж аналогічних авто на порядок дешевші, що перевіряється шляхом ознайомлення з відповідними оголошеннями в мережі Інтернет. Оскільки вина Служби у пошкодженні майна позивача відсутня, представник Служби вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Щодо судових витрат: попередній розрахунок судових витрат є неспівмірним, зазначені у розрахунку дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року залучено як третю особу Дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», витребувано докази. 04 грудня 2020 року надійшли з Вітовського ВП Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області матеріали ЄО № 6119 від 29.11.2019. 05 березня 2021 року з Херсонського міського суду Херсонської області надійшли копії матеріалів адміністративної справи № 766/24884/19 відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП. 19 квітня 2021 року надійшли додаткові пояснення Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, в яких зазначено, що основним предметом діяльності Служби є виконання функцій замовника робіт. Служба є державною неприбутковою організацією і утримується в межах кошторису видатків за рахунок коштів, які не є бюджетними і не можуть використовуватися на відшкодування шкоди, завданої учасникам дорожнього руху внаслідок ДТП. За результатами закупівель робіт Службою укладаються відповідні договори з підрядними організаціями. При цьому, однією із обов`язкових умов вказаних договорів є визначення відповідальності підрядної організації за забезпечення безпеки руху на ділянках доріг, які передано їй в експлуатаційне утримання. 04.03.2019 між Службою та ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» укладено договір №1-Б, тому відповідно до Закону України «Про дорожній рух», ст.ст. 628 та 629 ЦК України та умов Договору, уповноваженим органом виступає ДП, яке прийняло від Служби в експлуатаційне утримання автомобільну дорогу М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог), км 142+827-км177+531.\~На виконання\~умов договору\~Службою надано\~ДП завдання,\~тому вина\~Служби у\~ДТП відсутня.\~Належним відповідачем\~у даній\~справі є\~саме ДП.\~Щодо відсутності\~вини водія,\~Служба не\~погоджується з\~висновками постанови\~відносно [PERSON] .\~Зі справи\~вбачається,\~що причиною\~ДТП міг\~бути виїзд\~ [PERSON] \~на напрямний\~острівець в\~місцях поділу,\~розгалудження або\~злиття транспортних\~потоків (п.\~1.16\~роз.\~34\~Правил дорожнього\~руху)\~та перетин\~вузької суцільної\~лінії (п.\~1.1\~роз.\~34\~Правил дорожнього\~руху),\~що \~позначає межі\~проїзної частини,\~на які\~в`їзд заборонено.\~Саме за\~таке порушення\~могло бути\~складено протокол.\~ Щодо\~відсутності порушення\~правил утримання\~автомобільних доріг,\~то у\~матеріалах цієї\~справи відсутні\~будь-які\~докази порушення\~правил утримання\~автомобільної дороги\~загального користуваннядержавного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог) в межах Миколаївської області СД-диск не містить жодної інформації про ДТП 29.11.2019; фототаблиця до матеріалів ДТП не відповідає вимогам ЦПК України щодо допустимості та достовірності доказів, оскільки з такої фото таблиці неможливо встановити обставини та причини ДТП. Враховуючи викладене, вважають необхідним вирішити питання щодо заміни Служби належним відповідачем - Дочірнім підприємством «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». 27 травня 2021 року до суду надійшла відповідь ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області. 25 червня 2021 року надійшла відповідь ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області. 15 липня 2021 року надійшли додаткові пояснення Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, відповідно до яких Служба просить критично ставитись до листа Департаменту патрульної поліції УПП в Миколаївській області від 21.05.2021, яким повідомлено про складання на направлення до Служби 14 приписів, одну постанову та два протоколи, оскільки він не містить інформації, яка може свідчити про вину відповідача. Лист Вітовського відділення Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області не узгоджується з інформацією, наданою УПП в Миколаївській області. Висновки позивача щодо бездіяльності Служби суперечать матеріалам справи. Також відповідач ставить під сумнів розмір шкоди, про що вказано у відзиві. ДП має безумовний обов`язок негайно встановити відповідні попереджувальні знаки на автомобільних дорогах у разі виявлення на них будь-яких відхилень норм і стандартів. Для цього не потрібно завдання, вказівки чи дозвіл від Служби. Вважає, що ДП не виконало належним чином свій обов`язок, внаслідок чого сталася ДТП. 15 липня 2021 року залучено співвідповідача - Дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». 31 серпня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 23 лютого 2022 року до суду надійшли додаткові пояснення Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, в яких зазначено, що оскільки на схемі місця ДТП, що є частиною матеріалів ЄО №6119 від 29.11.2019, дефекти дорожнього покриття жодним чином не зафіксовано, відсутні графічні зображення пошкодження дорожнього одягу, а в матеріалах справи № 487/3012/20 відсутні будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази порушень норм та стандартів утримання автомобільних доріг, вважають правову позицію позивача про наявність ям на дорожньому покритті як причину ДТП, що сталася 29.11.2019 за участю автотранспортного засобу MAZDA CX-7 д.н.з. [NUMBER] безпідставною та необґрунтованою. Постановами Заводського районного суду м. Миколаєва встановлено відсутність вини відповідальної особи Служби за утримання М-14 у порушення вимог норм і стандартів утримання вказаної автодороги, що призвело до скоєння ДТП та невиконання приписів уповноважених посадових осіб УПП в Миколаївській області щодо належного утримання автодороги М-14. Також Служба вважає, що транспортний засіб Мазда д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП 29.11.2019 рухався з перевищенням максимальної швидкості руху. 27 квітня 2023 року до суду надійшла заява про зміну найменування Служби автомобільних доріг у Миколаївській області на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області. Представник ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в судове засідання жодного разу не з`явився, причин не повідомив, відзиву не подав. Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні змісту позову. Додатково пояснив, що 29.11.2019 сталась ДТП, в результаті якої пошкоджений автомобіль позивача. ДТП сталась через наявність перешкоди на дорозі металевого відбійника, який лежав на дорозі. Під час оформлення ДТП працівники поліції повідомили, що на цій ділянці дороги часті ДТП. Були відсутні попереджувальні знаки, не забезпечена безпечність руху. 30.10.2019 був наданий припис Службі автомобільних доріг у Миколаївській області щодо даної ділянки дороги. Проте ані Служба, ані ДП «Миколаївський облавтодор» не вжили заходів щодо забезпечення безпеки руху. Позивач просить відшкодувати шкоду у сумі вартості автомобіля та надано згоду на передачу автомобіля відповідачу. Вважає, що відповідальність покладається на власника доріг. За умовами договору замовник має право здійснювати контроль за якістю та строками виконання робіт. Щодо судових витрат, зазначив, що докази понесення судових витрат будуть надані після ухвалення рішення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, надав пояснення, аналогічні змісту відзиву та додаткових пояснень. Також пояснив, що в приписі Національної поліції не зазначено про місце ДТП. ДП «Миколаївський облавтодор» зо Договором повністю взяв на себе відповідальність за утримання цієї ділянки дороги. Служба виконала все залежне від неї. Вважає, що не надані докази того, що Службі було відомо про стан огорожі на місці ДТП. При цьому зазначає, що за умовами Договору підрядник має виконувати термінові роботи без завдань Служби, встановлювати попереджувальні знаки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що при з`їзді в бік м. Миколаєва був пошкоджений відбійник і дорога не освітлена. Чи був відбійник пошкоджений до ДТП 29.11.2019, він не пам`ятає. Дорожні знаки, які в межа 1 км від місця ДТП мають бути у схемі місця ДТП, якщо б вони були, то їх відобразили б у схемі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що раз на 2 місяці на ділянці дороги, де сталось ДТП 29.11.2019, відбуваються дорожньо-транспортні пригоди, але відбійник не ремонтують, знаків немає. Він не був на місці ДТП 29.11.2019, але після ДТП [PERSON] розповів йому про ДТП і він згадав, що знаків там не було. Освітлення там ніколи не працювало. Він бачив, що відбійник був завернутий на проїзну частину, але було це до ДТП чи після не пам`ятає. На тій ділянці дороги неодноразово пошкоджувався відбійник. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що на з`їзді з клеверного мосту в напрямку міста Миколаєва станом на 29.11.2019 відбійник був пошкоджений. Знаків не пам`ятає. Близько 16:00 год. 29.11.2019 він їхав у м. Миколаїв, права смуга руху була в ямах, металевий відбійник був відігнутий на дорогу і він його об`їхав. Коли він повертався назад, близько 19:00-19:30 год. год., то [PERSON] стояв після ДТП. До ДТП відбійник вже був завернутий на смугу руху. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 29.11.2019 ввечері вона їхала з чоловіком з м. Херсон в м. Одесу по окружній дорозі м. Миколаєва приблизно о 18:45-19:00 год., було темно, мряка, туман. Їхали зі швидкістю до 30 км/год, перед ними їхала вантажівка, яка почала зміщуватися праворуч, а вони продовжили рух прямо. В один момент побачили на дорозі великий сірий об`єкт і чоловік різко загальмував та вивернув кермо ліворуч. Вона відчула під ногами зіткнення з об`єктом та машина стала некерована, її розвернуло та вони зупинились. Коли вона вийшла, то побачила, що відбійник відірваний від стовпчика, а їх викинуло на стовпчик. Дорожньої розмітки не було, попереджувальних знаків не було. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 29.11.2019 при виїзді з-під мостового переходу в напрямку м. Миколаєва він рухався за вантажівкою. Виїхавши з-під мосту вантажівка увімкнула правий покажчик повороту і почала зміщуватись праворуч. Раптом на дорозі виникла перешкода, він натиснув на гальма і вивернув кермо ліворуч. Відбулось зіткнення зі стовпчиком, автомобіль розвернуло. Жодних знаків не було. Останній знак обмеження швидкості стояв перед мостом. Швидкість була не більше 40 км/год. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 29.11.2019 поліцейським СРПП Вітовського ВП Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшим сержантом Тиньо Р.В. складено адміністративний протокол № 030714 серії ОБ відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, в яком зазначено, що 29.11.2019 о 19:00 год., [PERSON] керуючи т/з «Mazda CX-7» д/н « [NUMBER] » та рухаючись по автодорозі М-14 з`їзд з мосту в бік м. Миколаєва 500 м. не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на відбійник, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2020 (Справа № 766/24884/19 Пров. № 3/766/580/20) провадження по адміністративним матеріалам відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 11.02.2020. Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником транспортного засобу Mazda CX-7 реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до звіту №52 експертного автотоврознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, складеного 22 січня 2020 року СПД ФОП « [PERSON] », в результаті автотоварознавчого дослідження легкового автомобіля Mazda CX-7 реєстраційний номер [NUMBER] на момент пошкодження 29.11.2019 в результаті ДТП: ринкова вартість становить 330220,80 грн; вартість відновлювального ремонту складає 369423,98 грн; коефіцієнт технічного зносу складових 0,7; вартість віндновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових становить 144823,39 грн; вартість матеріальних збитків, завданих власнику, визнається рівною ринковій вартості на момент пошкодження і становить 330220,80 грн. За приписами статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересу може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести: неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди. Верховний Суд у постанові від 10 грудня 2018 року у справі № 902/320/17 вказав, що протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги», у редакції, чинній на момент настання ДТП, визначено, що автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів. Згідно із частиною третьою статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Частиною першою статті 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Відповідно до статі 10 Закону України «Про автомобільні дороги» у редакції Закону, чинній на час ДТП, державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення. Державна служба автомобільних доріг України (правонаступником якої відповідно до Указу Президента України № 456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є Державне агентство автомобільних доріг України, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 січня 2023 р. № 29 перейменовано на Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях. Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування, здійснення управління об`єктами державної власності (пункт 3 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України у редакції на час ДТП). Основними завданнями Агентства відновлення є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування державного значення (пункт 3 положення про Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України). Відповідно до організаційної структури Державного агентства автомобільних доріг України, органом управління автомобільними дорогами у Миколаївській області області є Служба автомобільних доріг у Миколаївській області (після перейменування Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області). Відповідно до п.2.1, 2.2 Положення про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 29.07.2019 № 250, метою діяльності Служби є забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення у Миколаївській області (далі автомобільні дороги) шляхом їх будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання (дорожні роботи) в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг. Основним предметом діяльності Служби є виконання функцій замовника робіт та послуг з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автомобільних доріг та іншого державного майна, та одержувача бюджетних коштів. Аналогічні положення містять пункти 2.1., 2.2. Положення Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області, затверджене наказом Держаного агентства відновлення та інфраструктури України від 31.03.2023 № Н-128. Пунктами 1-3 статті 13 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом. Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо ДТП сталися з причин незадовільного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення, а у разі неможливості невідкладене позначення дорожніми значками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. За приписами пунктів 2, 5, 10 розділу 1 «Загальні положення» Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року, №198, ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища. У розділі ІІ «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Правил утримання визначено обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, зокрема зазначено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо ДТП сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Отже, у розумінні наведених положень, у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами. 04 березня 2019 року між Службою автомобільних доріг у Миколаївській області та Дочірнім підприємством «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» укладений договір № 1-Б, предметом якого є Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (Експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області) в обумовлений цим Договором термін. Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи згідно із цим Договором та чинним законодавством України після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів передбачених на ці цілі на його рахунок. Відповідно до п. 2.1. Договору, строк виконання робіт визначається календарним планом (додаток 3 до Договору). Відповідно до пункту 1.4. Договору, підрядник взяв на себе на період дії Договору та протягом гарантійного строку експлуатації повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху та відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода сталася 3 причини незадовільного експлуатаційного утримання. Разом з цим, положеннями частини другої статті 1172 ЦК України визначено, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Для виникнення в особи обов`язку з відшкодування шкоди за змістом частини другої статті 1172 ЦК України, крім наявності загальних умов (наявність шкоди, протиправність поведінки, вина та причинно-наслідковий зв`язок між збитками та протиправною поведінкою), необхідною є наявність спеціальних умов, які визначаються залежно від суб`єктивного складу відповідних відносин, зокрема, наявність договору підряду та дія підрядника за завданням замовника. Отже, якщо шкоду завдано підрядником, який діяв за завданням замовника та під його контролем за безпечним виконанням робіт, то відповідно до частини другої статті 1172 ЦК України відшкодувати її повинен замовник. Аналогічний правовий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі №923/342/16, від 16.04.2020 року у справі №904/5489/18, від 14 вересня 2020 року у справі № 127/18036/15-ц (провадження № 61-44376сво18), що у силу закону у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами. Відповідно до Положення про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області, основними напрямками діяльності Служби є: технічний нагляд за станом автомобільних доріг та їх складових на території Миколаївської області; здійснення контролю за умовами виконання контрактів та угод з дорожніх робіт на автомобільних дорогах та їх складових; забезпечення контролю якості робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг та їх складових; організація забезпечення належного експлуатаційного стану автомобільних доріг відповідно до державних будівельних норм, стандартів і правил (пункти 2.3.9.,2.3.14., 2.3.16.,2.3.36.). Відтак, уклавши Договір з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області зобов`язана була, як замовник робіт контролювати та перевіряти якість роботи підрядника. Окрім цього, за умовами Договору, замовник зобов`язаний разом з підрядником вести облік ДТП, брати участь у розслідуванні ДТП, в тому числі з матеріальними збитками, які виникли на автомобільних дорогах, що знаходяться на експлуатаційному утриманні у Підрядника (п. 4.1.3.в). Замовник має право здійснювати контроль за якістю та строками виконання робіт, вимоги до яких встановлені цим Договором (п. 4.2.1.). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у випадку заподіяння шкоди внаслідок неналежного утримання автомобільної дороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог)» на ділянці, де трапилася ДТП, відповідальність за відповідну шкоду має нести Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області, оскільки саме на неї державою покладено обов`язок утримувати у належному стані та забезпечувати ремонт автомобільної дороги у Миколаївській області (постанова Верховного Суду від 02.02.2022 року у справі №447/938/14-ц). До того ж відповідно до пункту 1.5 договору підряду від 04.03.2019 року № 1-Б, підрядник за письмовим розпорядженням (завданням) Замовника виконує роботи у межах фінансування Замовника та договірної ціни з усунення загрози безпечному проїзду автотранспорту; з виконання звернень (приписів) уповноважених органів Національної поліції за завданням Замовника; з ліквідації наслідків дорожньо-транспортних пригод; з ліквідації наслідків стихійного лиха, надзвичайних та аварійних ситуацій; у разі надходження конкретних письмових розпоряджень (заявок) про усунення загрози безпечному руху автотранспорту. Відтак, виходячи з умов Договору, підрядник виконує роботи за завданням Замовника. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 14 вересня 2020 року у справі № 127/18036/15-ц зазначив, що відповідно до закону у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами; при розгляді зазначеної категорії спорів підлягає з`ясуванню, чи було заподіяно таку шкоду внаслідок самостійних дій підрядника, або внаслідок виконання ним зобов`язань за договором, укладеним із відповідною Службою автомобільних доріг. Судом не встановлено, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області (Служба автомобільних доріг у Миколаївській області) замовляла ямковий ремонт, ремонт металевого бар`єрного огородження розподільної смуги на км 162+651 автомобільної дороги загального користування державного значенні М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог), на якій сталася ДТП. При цьому, відповідно до відповіді Управління патрульної поліції в Миколаївській області від 21.05.2021 (а.с. 134 Том 2), за період з 01.01.2019 по 29.11.2019 було неодноразово обстежено зазначену ділянку дороги, за результатами чого до відповідальних осіб Служби автомобільних доріг в Миколаївській області направлено 14 вимог (приписів). А відповідно до відповіді Вітовського відділення Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області (а.с. 135 том 2), в період 01.01.2019 по 29.11.2019 на ділянці дороги, де відбулось ДТП 29.11.2019 (під`їзному шляху до м. Миколаєва а/д М14), відбулось 5 дорожньо-транспортних пригод. Відтак, на переконання суду, Службі було відомо про незадовільний експлуатаційний стан зазначеної ділянки дороги та не вжито заходів щодо їх усунення. Тому суд дійшов висновку, що саме Служба автомобільних доріг у Миколаївській області має нести відповідальність за шкоду, спричинену ДТП. ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» як підрядна організація, є неналежним відповідачем у даній справі, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову стосовно даного відповідача. Перебуваючи у договірних відносинах з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області не позбавлена можливості захистити своє порушене право, як замовника послуг, спричинене їх неякісним виконанням. Такі висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 447/938/14-ц (провадження № 61-1705св21), від 22 червня 2022 року у справі № 373/546/21 (провадження № 61-19989св21). Таким чином, доводи Служби щодо неналежності відповідача не знайшли своє підтвердження. Посилання Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області на висновки у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду №686/8458/17 від 12.09.2018, № 465/11817/13 від 24.10.2018, № 508/1310/2012 від 13.02.2019, № 924/133/18 від 15.04.2019, № 137/1428/16 від 22.07.2019, № 369/4095/16 від 02.09.2019, № 711/1803/17 від 16 жовтня 2019 року, № 127/18036/15-ц від 11.11.2020 суд спростовує, оскільки суди, під час вирішення тотожних за своїм змістом спорів, мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди (постанова Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 902/320/17). Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №030714 від 29.11.2019, схему місця ДТП, фотознімки додані до протоколу, висновок № 20-69 експертного автотехнічного дослідження обставин зіткнення автомобіля MAZDA CX-7, д.н.з. [NUMBER] з перешкодою, складений 29 січня 2020 року, вислухавши пояснення свідків, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що механічні пошкодження на належному йому транспортному засобі, ураховуючи їх характер та локалізацію, виникли за обставин, на які вказав позивач у своїй позовній заяві, а саме, наявність на смузі руху позивача деформованого відбійника, відсутність освітлення, відсутність дорожніх знаків. На переконання суду причиною даної ДТП стало невиконання Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області свого обов`язку утримувати у належному стані та ремонтувати автомобільні дороги у Миколаївській області. Представник відповідача під час розгляду справи не довів відсутність вини у діях (бездіяльності) Служби автомобільних доріг у Миколаївській області та відсутність причинно-наслідкового зв`язку. Безпідставними є доводи представника Служби щодо порушення водієм правил дорожнього руху, оскільки це спростовується висновком № 20-69 експертного автотехнічного дослідження обставин зіткнення автомобіля MAZDA CX-7, д.н.з. [NUMBER] з перешкодою, складений 29 січня 2020 року, відповідно до якого в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля MAZDA CX-7, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , належним виконанням вимог пунктів 12.1., 12.2. та 12.3. Правил дорожнього руху, не мав технічної можливості попередити настанню даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненню з перешкодою у вигляді відігнутого на смугу руху відбійника, який своїм кінцем лежав на асфальті на відстані 1,95 метра від лівого краю проїзної частини. З урахуванням\~вищенаведеного,\~оцінюючи зібрані\~у справі\~докази,\~суд дійшов\~до висновку,\~що позивачами\~доведено протиправність\~поведінки саме\~Служби відновлення\~та розвитку\~інфраструктури у\~Миколаївській області\~(Служби\~автомобільних доріг\~у Миколаївській\~області),\~яка полягала\~у незабезпеченні\~ними належного\~утриманняавтомобільної дороги загального користування державного значенні М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог), на якій сталася ДТП; доведено факт спричинення шкоди та існування причинного зв`язку між незадовільним станом автомобільної дороги та спричиненою шкодою, а також вину відповідача - Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області, яка полягала в невжитті заходів щодо приведення до належного експлуатаційного стану автомобільної дороги, металевого бар`єрного огородження, що свідчить про наявність повного складу правопорушення, необхідного для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди. Як вже зазначалось вище, відповідно до звіту №52 експертного автотоврознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, складеного 22 січня 2020 року СПД ФОП « [PERSON] », в результаті автотоварознавчого дослідження легкового автомобіля Mazda CX-7 реєстраційний номер [NUMBER] на момент пошкодження 29.11.2019 в результаті ДТП: вартість матеріальних збитків, завданих власнику, визнається рівною ринковій вартості на момент пошкодження і становить 330220,80 грн. Відповідно до дослідної частини цього звіту, ринкова вартість автомобіля менша вартості відновлювального ремонту, з чого слідує економічна недоцільність ремонту. На спростування вказаного звіту представником відповідача доказів надано не було, тому у суду відсутні підстави для висновку про необґрунтованість, неправильність звіту чи суперечливість його іншим матеріалам справи, а тому суд приймає його до уваги як належний та допустимий доказ у справі, а також зазначає про те, що будь-яких доказів на спростування вартості збитку з боку відповідача в ході розгляду справи суду надано не було. Згідно зі абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Враховуючи встановлені вище обставини справи, приймаючи до уваги, що відповідно до звіту №52 від 22 січня 2020 року вартість матеріальних збитків, завданих власнику, визнається рівною ринковій вартості на момент пошкодження і становить 330220,80 грн, саме ця сума майнової шкоди підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що "…встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження". Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи, що суд дійшов висновку про те, що ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є неналежним відповідачем, у задоволенні позову до нього слід відмовити. Враховуючи викладене, позов належить задовольнити частково. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Частинами першою, третьою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3302,30 грн (а.с. 1), за послуги зі складання звіту 3000 грн (а.с. 49). Враховуючи задоволення позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 3302,30 грн, за послуги зі складання звіту 3000 грн. Щодо витрат на правничу допомогу, оскільки представником позивача зроблено заяву про надання доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати слід призначити судове засідання та встановити строк для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.

Outcome: partial