Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Позивач\~ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 31039,54 грн. В обґрунтовування своїх вимог позивач зазначає, що 19.09.2019 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено кредитний договір №00-443301, за яким відповідач отримав кошти в сумі 6612,50 грн. Крім того, 19.09.2019 між ТОВ "ІНВЕСТ ФІНАНС" та [PERSON] укладено кредитний договір №10000978060, за яким відповідач отримав кошти в сумі 3800,00 грн. Зазначені договори укладено в електронній формі. 11.05.2021 між ТОВ "ІНВЕСТ ФІНАНС" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №11052021, за умовами якого ТОВ "ІНВЕСТ ФІНАНС" передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від11.05.2021 року до договору факторингу прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 10792,00 грн., що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу та відсотків. \~ \~ \~ \~22.12.2022 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №22122022/2, відповідно до якого ТОВ «Качай гроші» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 22.12.2022 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20 247,54 грн., що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу та відсотків. \~ \~ \~ \~Загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитними договорами складає 31039,54 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. \~ \~ \~ \~Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує, посилаючись на відсутність належних доказів укладання кредитних договорів та отримання коштів за ними. \~ \~ \~ \~У відповіді на відзив позивач посилався на технічні особливості укладання електронних договорів та відсутність у нього первинних документів про перерахування коштів кредитодавцями на банківський рахунок позичальника. Надали довідку ТОВ «Качай гроші» про ідентинфікацію, повідомлення ТОВ «Бестплей» про видачу кредитів, інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» про транзакцію. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що [PERSON] не укладав кредитних договорів ні з ТОВ «Качай гроші», ні з ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та не отримував від них коштів. Надані позивачем на підтвердження правочинів та розміру заборгованості документи не є належними доказами. Посилався на норми ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" щодо порядку укладання таких правочинів та здійснення розрахунків за ними. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Порядок укладення електронного договору визначено ст. 11 вищезазначеного Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження дотримання сторонами вимог ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» під час укладання кредитних договорів від 19.09.2019 року №00-443301 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] ; від 19.09.20219 року №10000978060 між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] . Зокрема, суду не представлено доказів ознайомлення відповідача з текстами наданих позивачем договорів та його згоди з викладеними в них умовами. У матеріалах справи відсутні електронні докази підписання договорів електронним цифровим підписом [PERSON] . Інформація про підписання відповідачем двох договорів за допомогою одноразового ідентифікатора створена заінтересованими особами. Будь-яких беззаперечних доказів використання [PERSON] такого засобу підписання договорів суду не надано. Позивачем також не надано належних доказів на підтвердження факту отримання відповідачем коштів від первинних кредиторів за вищезазначеними договорами. Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію. Необхідність дослідження саме первинних документів у справах щодо стягнення кредитної заборгованості визнана у постанові Верховного Суду України від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц. Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018 по справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Таким чином, позивач звертаючись з даним позовом до суду, повинен був отримати від первинного кредиторів платіжні документи, які підтверджують розмір заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Передача фактору оригіналів документів, що підтверджують дійсність прав вимоги також передбачена умовами договорів факторингу, на які посилається позивач. За таких обставин, твердження позивача про вісутність у нього можливості надати суду первинні розрахункові документи суд визнає необгрунтованим. Створені ТОВ "Качай гроші" та ТОВ "ІНВЕСТ ФІНАНС" документи, які містять інформацію про розмір заборгованості [PERSON] не є належними доказами фактичного отримання грошей відповідачем або здійснення розрахункових операції в його інтересах. Враховуючи відсутність належних доказів отримання відповідачем коштів, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованої суми боргу та процентів на неї. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт виникнення заборгованості відповідача та її розмір, що є підставою для відмови в задоволенні позову. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed