Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

09 червня 2023 року засобами поштового зв`язку від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (далі-АТ «Райффайзен Банк») надійшов позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/83361/82/948911 від 21 грудня 2020 року у розмірі 70456,70 грн та судовий збір. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 21 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено Заяву-Договрір про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/83361/82/948911, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит в розмірі 3000 грн строком на 48 місяців під 45 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, та сплатити проценнти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Заявою-Договором. Всупереч вимогам Кредитного договору Позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 09 лютого 2023 року виникла заборгованість відповідача перед банком, яка становить 70456,70 грн, з яких: 58151 грн заборгованість за дозволеним офердрафтом; заборгованість за недозволеним овердрафтом 12305,70 грн. 03 липня 2023 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказує, що передбачений нібито укладеним договором строк повернення кредиту ще не настав та спливає лише 21 грудня 2024 року. Докази отримання відповідачем повідомлення-вимоги позивача про дострокове повернення кредиту суду подані не були, що є підставою для відмови у задоволенні позову. У роздруківці відсутній напис про засвідчення копії належним чином. Вказує на відсутність доказів отримання відповідачем кредитних коштів. Просить відмовити у задоволенні позову. 17 липня 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вказує, що вимога була направлена позивачем за належною адресою, та лист вручено особисто, тому відповідач повідомлений належним чином про наявність заборгованості. На підтвердження неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором до суду надано обґрунтований та не спростований відповідачем розрахунок заборгованості. Позивачем було надано належним чином засвідчений пакет копій документів. В тому числі виписку по рахунку. З моменту укладення кредитного договору відповідач не зверталась до банку із зверненням чи запереченням щодо неотримання кредитних коштів, що свідчить про те, що остання має корисливі мотиви щодо ухиляння від виконання зобов`язань за Заявою-Договором. 03 серпня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшло заперечення, в якому виклала заперечення, аналогічні вказаним у відзиві від 03 липня 2023 року. 22 серпня 2023 року від представника позивача на адресу суду надійшли пояснення, у яких вказує, що боржником умови договору не виконуються понад пів року, про що відображено у графі «Кількість днів простроченні заборгованості». Тому кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. АТ «Райффайзен Банк» запропонував, а [PERSON] прийняла саме такі умови договірних відносин, вони повністю відповідали внутрішній волі позичальника, остання не була позбавлена права відмовитись від підписання Заяви-Договору, якби умови її не влаштовували. Проте вказаних дій позичальник не всчинила та уклала кредитний договір. В судове засідання представник позивача не з`явився, надаслав на адресу суду заяву із проханням розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явидась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Розгляд справи проведено без участі сторін з урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/83361/82/948911, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит в розмірі 3000 грн строком на 48 місяців під фіксовану процентну ставку 45% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, та сплатити проценнти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором /а.с. 8/. Максимальний ліміт складає 500000 грн. Вказана Заява до Договору містить підпис відповідача. Позивачем додано копію заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угода та копію довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб /а.с. 9/. Згідно виписки по рахунку /а.с. 10-17, 109-112/ [PERSON] отримала 70456,70 грн кредитних коштів від АТ «Райффайзен Банк». 14 лютого 2023 року позивачем на адресу відповідача надсилалась вимога від 12 лютого 2023 року про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором /а.с. 18, 19-20, 76/. Вказаний лист було вручено відповідачу 21 лютого 2023 року /а.с. 21/. Згідно копії розписки про отримання картки 21 грудня 2020 року [PERSON] отримала картку АТ «Райффайзен Банк Аваль» /а.с. 22/. Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» від 21 грудня 2020 року /а.с. 23/ підписано [PERSON] . До позовної заяви додані правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» /а.с. 27-31/. Згідно копії статуту АТ «Райффайзен Банк» /а.с. 34-35/ протоколом Загальних зборів акціонерів №36-62 від 23 квітня 2021 року прийнято рішення про зміну найменування Акціонерногно товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк». Умови, передбачені кредитним договором, відповідач не виконав, в результаті чого станом на 09 лютого 2023 року виникла заборгованість в сумі 70456,70 грн, з яких: 58151 грн заборгованість за дозволеним офердрафтом; заборгованість за недозволеним овердрафтом 12305,70 грн /а.с. 6-7/. Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України\~є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1\~ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит та сплатити проценти за його користування /а.с.8/. Аргументи відповідача про те, що банком не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявність у відповідача заборгованості та отримання нею кредитних коштів, на думку суду є безпідставними, оскільки як свідчать матеріали справи, на підтвердження наявності у [PERSON] заборгованості, банком, окрім розрахунку заборгованості, долучено виписку по картковому рахунку відповідача. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка з карткового рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним, допустимим та достатнім доказом підтвердження заборгованості відповідача за кредитом. Із виписки по рахунку, яка наявна в матеріалах справи та є первинним документом, а також із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримала та використовувала кредитні кошти, здійснювала відповідні фінансові операції, зокрема розраховувалась у магазинах, разом із тим частково виконувала обов`язок щодо повернення кредитних коштів Характер платежів здійснюваних відповідачем дає підстави дійти висновку, що відповідач була достеменно обізнана із істотними умовами договору, оскільки регулярність та обсяг коштів, сплачених нею на погашення заборгованості, переконливо указують на те, що [PERSON] діяла саме на виконання тих кредитних умов, що були зафіксовані у кредитному договорі від 21 грудня 2020 року, та які прийняті нею. Також суд критично ставиться до посилань відповідача про не засвідчення копій виписки по рахунку, оскільки, як було встановлено судом, вказана виписка по рахунку містить всі необхідні реквізити. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, станом на 09 лютого 2023 року виникла заборгованість в сумі 70456,70 грн, з яких: 58151 грн заборгованість за дозволеним офердрафтом; заборгованість за недозволеним овердрафтом 12305,70 грн /а.с. 6-7/, з якою суд погоджується. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2684 гривні, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а. с. 5/.

Outcome: approved