Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.06.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення аліментів задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з березня 2011 року по грудень 2022 року у розмірі 137324 грн. 80 коп. З огляду на заяву представника позивача адвоката Прасолова І., подану в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, питання про розподіл судових витрат призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.07.2023 року. 11.07.2023 року представником позивача адвокатом Прасоловим І. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить поновити строк на подання цієї заяви та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 20000грн. В обґрунтування заяви зазначає, що рішення у справі прийнято без участі позивача та представника. Про ухвалення рішення у справі позивачу та представнику стало відомо лише 05.07.2023 року після оприлюднення рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. При цьому з позивачем [PERSON] одразу підписати звіт про приймання-передачу виконаних робіт не вбачалось можливим, оскільки остання зареєстрована за адресою: Харківська обл., Куп`янський р-н, с. Сірий Яр, і у зв`язку з введенням на території України воєнного стану не мала можливості одразу приїхати до м. Харків. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.08.2023 року заяву Прасолова Ігоря Вадимовича про ухвалення додаткового рішення та цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення аліментів об`єднано в одне провадження. У судове засідання 28.08.2023 року позивач та її представник не з`явились, у відповідній заяві від 09.08.2023 року представник просить розглянути питання про судові витрати без його участі. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Розглянувши питання про розподіл судових витрат в межах справи №641/1079/23, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи, що позивач згідно Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, рішенням суду позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів задоволено повністю, а тому судовий збір у розмірі 1073,60грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Відносно клопотання представника позивача про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає, що згідно статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно частини третьої статті 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе поновити представнику [PERSON] - адвокату Прасолову І. строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved