Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Позивачем подано дану позовну заяву в якій вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 21 вересня 2018 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №1121. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 21 вересня 2018 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Разом з чоловіком вони не проживають приблизно з червня 2019 року. Вказала, що подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить її інтересам та інтересам відповідача. В зв`язку із зазначеним вона змушена звернутись з даною позовною заявою до суду. Позивач у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься її заява, в якій вона позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява в якій він погодився на розірвання шлюбу, вказав, що примирення між ними не можливе, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 21 вересня 2018 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №1121 (а.с. 10). Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.22). На даний час спільне подружнє життя припинено. Примирення вони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. ЗЧастиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved