Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про оголошення свого сина [PERSON] , [INFO] , померлим. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона є матір`ю [PERSON] , який проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить сину та заявнику в рівних долях. В 2001 році [PERSON] без пояснення причин залишив місце свого проживання та, як стало відомо заявниці пізніше, виїхав до російської федерації, останній раз заявник бачилась з ним у серпні 2017 року, коли приїжджала в гості до своєї доньки, яка також проживає в росії. З вересня 2017 року смс-листування з [PERSON] припинилося і з того часу заявник не отримувала від сина жодних повідомлень, листів та не знає про місце перебування сина. Заявник вказує, що з його сестрою - [PERSON] він також не виходить на зв`язок, у зв`язку з чим вона звернулась до правоохоронних органів російської федерації про розшук безвісті зниклого брата. 17 березня 2018 року Дарницьким УП ГУ Національної поліції в м. Києві на підставі заяви заявника про зникнення безвісті її сина відкрито кримінальне провадження № 12018100020002291 за ознаками ст. 115 ч. 1 КК України. Досудове розслідування у справі триває. 2 жовтня 2020 року заявник звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім і 11 листопада 2020 року Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення, яким оголосив [PERSON] безвісти відсутнім з 1 вересня 2017 року. 27 травня 2021 року донька заявниці - [PERSON] повторно звернулася із заявою до правоохоронних органів російської федерації про розшук безвісті зниклого [PERSON] . Відповідно до повідомлення з Управління МВС рф по міському округу Електросталь ГУ МВС росії по Московській області, проведеними заходами не вдалося встановити місце перебування [PERSON] і він оголошений в федеральний розшук, як особа, що пропала безвісти. Враховуючи, що заявнику не відомо місце знаходження її сина, останній раз бачила його чотири роки тому, вона звернулася із цією заявою про оголошення його померлим. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті в порядку окремого провадження. Витребувано у Дарницького УП ГУНП у м. Києві інформацію про стан провадження і проведені слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні №12018100020002291 від 17 березня 2018 року; витребувано у Житлово-експлуатаційної дільниці 203 (ЖЕД - 203) інформацію про те, чи проживав в період з вересня 2017 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] ; витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про виїзд за межі України у будь-якому напрямку громадянина України [PERSON] у період з вересня 2017 року по дату надання відповіді на запит суду. 15 лютого 2023 року у відповідь на запит суду Державна прикордонна служба України повідомила, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України [PERSON] в період з 13 лютого 2018 року по 13 лютого 2023 року в базі даних не виявлено. У судовому засіданні заявник підтримала заяву про оголошення її сина померлим та просила її задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, подали до суду зави про розгляд справи без їх участі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] народився в м. Києві та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 05 липня 1996 року [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної власності. [PERSON] у 1999 році також притягався до кримінальної відповідальності та у період з 10 липня 1999 року по 31 серпня 1999 року перебував у місцях позбавлення волі, про що свідчить довідка Установи КОА45/183 від 31 серпня 1999 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є сусідкою заявниці, проживає з нею в одному будинку з 1988 року, поверхом нижче, з сім`єю заявниці вона спілкується як сусідка. Сина заявника останній раз вона бачила десь у 2001-2002 роках і на цей час місце його перебування їй не відоме. Свідок зазначила, що [PERSON] вживав наркотики, гуляв, негарно поводився з матір`ю, не допомагав їй, враховуючи її вади слуху та мовлення. Також свідкові відомо, що [PERSON] був неофіційно одружений, мав сина, однак дружину вигнав. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є сусідкою заявниці, проживає з нею в одному будинку, знайомі вже 31 рік. Зі сім`єю заявниці вони жили ще в гуртожитку та її донька спілкувалась з сином заявника. Їй відомо, що [PERSON] у 2002 році поїхав до Москви і з того часу вона його не бачила. Допитана як свідок [PERSON] повідомила, що у сина була погана поведінка, неодноразові приводи у поліцію у зв`язку з вживання наркотичних засобів, її донька, яка виїхала до російської федерації, забрала його до себе. [PERSON] повідомила, що син був неофіційно одружений, однак його покинула дружина через зловживання алкоголем. Зазначила, що син дуже давно їй не телефонував, не цікавився її життям і востаннє вона бачилася з ним у 2017 році, коли приїжджала до доньки, після цього про нього їй нічого не відомо. Дарницьким УП ГУ Національної поліції в м. Києві на підставі заяви заявника про зникнення безвісті її сина відкрито кримінальне провадження № 12018100020002291 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України. 22 вересня 2018 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №12018100020002291. 25 серпня 2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 скасував постанову про закриття кримінального провадження №12018100020002291. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року задоволено заяву [PERSON] , заінтересована особа: Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи безвісно відсутньою та оголошено [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] безвісно відсутнім з 01.09.2017. 12 березня 2022 року винесено постанову винесено постанову про закриття кримінального провадження №12018100020002291. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року задоволено скаргу адвоката Іщенка Євгена Дмитровича, подану в інтересах потерпілої [PERSON] , на постанову від 12 березня 2022 року про закриття кримінального провадження № 12018100020002291, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 115 КК України та скасовано вказану постанову. Як слідує з матеріалів справи донька заявниці - [PERSON] зверталася до правоохоронних органів російської федерації із заявою про зникнення [PERSON] , на що була отримана відповідь від 14 червня 2021 року про те, що місцезнаходженні [PERSON] не було встановлено і він був оголошений у розшук як особа, яка зникла безвісти, а також відповідь від 25 серпня 2023 року про те, що стосовно [PERSON] відкрито розшукову справу по категорії «безвісти зниклий» і по цей час його місцезнаходження не встановлено. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно із частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Як визначено частиною першою статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено про необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини , які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. Заявник повинен мати особисту цивільну-правову заінтересованість в зміні правового статусу особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Як вказує заявник, з огляду на її вік (80 років) оголошення її сина [PERSON] померлим необхідне заявнику для реалізації спадкових прав щодо майна [PERSON] . Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою матеріально-правового зв`язку, а також наявні перешкоди у реалізації заявником прав, пов`язаних з відсутністю такої особи. Беручи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років, зважаючи на спосіб життя [PERSON] і здійснені заходи щодо його розшуку та з`ясування причини його зникнення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved