Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 17 червня 1994 року Піщанським відділом реєстрації актів громадянського стану Піщанської райдержадміністрації Вінницької області, актовий запис №32, дошлюбне прізвище просить не відновлювати. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 17 червня 1994 року в смт. Піщанка Вінницької області Піщанським відділом реєстрації актів громадянського стану Піщанської райдержадміністрації Вінницької області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, у зв`язку з чим її прізвище " [PERSON] " змінено на прізвище чоловіка " [PERSON] ", про що складено актовий запис №32 та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . Позивач зазначає, що від спільного шлюбу з відповідачем мають двох дітей дочку - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Приблизно з 2013 року вони з відповідачем припинили фактичні шлюбні та сімейні стосунки. Вони хоча і зареєстровані за однією адресою в будинку [ADDRESS] , проте проживають окремо: [PERSON] - фактично за вказаною зареєстрованою адресою, а позивач постійно проживає з 2013 року в м. Києв. Позивач вказує, що з 2013 року ними спільне господарство не ведеться, матеріально одне від одного вони не залежать, спору про спільне майно не мають, необхідність та можливість зберегти сім`ю відсутні. За таких обставин вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам відповідача. Позивач стверджує що на неодноразові її звернення до [PERSON] про те, щоб за спільною згодою розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану, він не надає такої згоди, відмовляється піти до органу державної реєстрації актів цивільного стану та подати заяви. У зв`язку з припиненням фактичних взаємин як подружжя, відсутністю малолітніх дітей та дітей з інвалідністю та інших обставин, які б вказували на можливість нашого подальшого подружнього життя, позивач вважає, що подальше їх спільне життя як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ухвали суду від 17 липня 2023 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено в справі судове засідання на 10 годину 00 хвилин 07 серпня 2023 року. 07 серпня 2023 року дану цивільну справу було знято з розгляду до 09 години 00 хвилин 01 вересня 2023 року у у зв`язку з перебуванням головуючого судді Нестерука В. В. у відпустці відповідно до наказу голови Піщанського районного суду Вінницької області № 107-тз від 26 липня 2023 року "Про надання частини щорічної оплачуваної відпустки Нестеруку В. В." Позивач [PERSON] в судове засідання 01 вересня 2023 року не з`явилась, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи про розірвання шлюбу без участі позивача, в якій позивач просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 01 вересня 2023 року не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 червня 1994 року, про що Піщанським відділом реєстрації актів громадянського стану було зроблено відповідний актовий запис № 32 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3) Також судом встанволено, що у сторін по справі неповнолітніх дітей немає, про що свідчать копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , з яких вбачється, що діти сторін досягли повноліття (а.с. 4-5) Судом встановлено, та не було спростовано під час судового розгляду, що причиною розпаду сім`ї та припинення шлюбних відносин сторін по справі стали різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем та конфліктні ситуації з даних причин. Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви позивача до суду про підтримання позовних вимог та заяви відповідача про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи волевиявлення позивача їй після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". А тому, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, на підставі положень частини першої статті 142 ЦПК України, позивачеві з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (згідно платіжної інструкції 0.0.3086388456.1 від 09 липня 2023 року (а.с.10) та стягнути з відповідача на користь держави 50% судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved