Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернувся [PERSON] з позовною заявою до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», в якій просить припинити поруку за Договором поруки № 97869 від 22 лютого 2007 року, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 22 лютого 2007 року між відповідачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11120993000, відповідно до умов якого остання отримала кредит (грошові кошти) у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті. Цього ж дня, з метою виконання зобов`язань за цим договором між позивачем та відповідачем укладено оспорюваний Договір поруки № 97869. У зв`язку з припиненням зобов`язання за кредитним договором, яке проведено належним чином, що встановлено судовими рішеннями, позивач просить, у відповідності до ч. 1 ст. 559 ЦК України, припинити договір поруки, а також вирішити питання судових витрат. 06 лютого 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Васильченко О.В. Ухвалою суду від 03.07.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23 липня 2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Вказує, що зобов`язання позичальником за кредитним договором не виконано належним чином. Судове рішення про відмову у позові про стягнення заборгованості за цим кредитним договором не свідчить про відсутність заборгованості за кредитним договором. Відсутні докази належного виконання зобов`язання за кредитним договором, а відтак і підстави для припинення оспорюваного договору поруки. У зв`язку з чим, просив у задоволенні позову відмовити. 02 серпня 2019 року до суду подано відповідь на відзив в якому зазначає, що погашення заборгованості відбулося в повному обсязі у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. 13 квітня 2021 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на доводи, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву. Третя особа в судове засідання не з`явилась, представником надано заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 11120993000. Відповідно до умов договору позичальник отримав кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі 80000 доларів США. Надалі, додатковою угодою № 1 до договору внесено зміни до нього у частині суми ліміту поновлювальної кредитної лінії, що дорівнює 96500 доларів США. Строк дії договору до 22 лютого 2017 року. 22 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки № 97869. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року у справі № 755/2284/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року і постановою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 755/2284/16 (касаційне провадження № 61-4685св19) встановлено, що кредитні кошти, які отримані за договором про надання споживчого кредиту від 22 лютого 2007 року № 11120993000 разом із відсотками були повністю сплачені позичальником, строк дії договору закінчився 22 лютого 2017 року, то зобов`язання за вказаним договором є такими, що припинені їх повним та належним виконанням. Зазначеним преюдиційним судовим рішенням доведено, що позичальник повністю виконав кредитні зобов`язання та інших коштів не отримував. А відповідно до вимог частини четвертої і п`ятої статті 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, а також не можуть бути спростовані про розгляді іншої справи. Крім того, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року і постановою Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі № 755/1990/19-ц за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору іпотеки, укладеного між банком та відповідачами з метою забезпечення виконання основного зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 22 лютого 2007 року № 11120993000, припиненим та зняття обтяження з нерухомого майна встановлено, що кошти разом із відсотками були повністю сплачені позичальником на користь банку, що підтверджується відповідними квитанціями. Враховуючи викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, врахувавши наведені вище положення закону, дійшов висновку про те, що оскільки зобов`язання, що виникли у [PERSON] на підставі договору про надання споживчого кредиту від 22 лютого 2007 року були виконані нею у повному обсязі, то зобов`язання за вказаним договором є такими, що припинені їх повним та належним виконанням. Встановивши, що забезпечене порукою основне зобов`язання за кредитним договором виконано у повному обсязі, суд дійшов висновку про припинення зобов`язань позивача за договором поруки, які є похідними від основного зобов`язання. Доводи представника відповідача про те, що жодне рішення у справі № 755/2284/16-ц не містить висновку про повне виконання основного зобов`язання, суд вважає безпідставними, оскільки рішеннями у зазначеній справі встановлено, що кредитні кошти, які отримані за договором про надання споживчого кредиту від 22 лютого 2007 року № 11120993000 разом із відсотками були повністю сплачені позичальником, строк дії договору закінчився 22 лютого 2017 року, то зобов`язання за вказаним договором є такими, що припинені їх повним та належним виконанням. Зазначеним преюдиційним судовим рішенням доведено, що позичальник повністю виконав кредитні зобов`язання та інших коштів не отримував. Інші доводи представника відповідача викладені у відзиві на позов суд оцінює критично, адже такі спростовані вищевказаними судовими рішеннями, а відтак не приймаються судом до уваги та не переоцінюються повторно. Будь-яких інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд під час розгляду справи не встановив. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до АТ «Укрсиббанк» про припинення поруки. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved