Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У квітні 2023 року звернувся до суду із позовом до Вищої школи публічного управління про визнання наказу про оголошення простою незаконним та стягнення частини середнього заробітку, в якому вказував, що у жовтні 2020 року він був прийнятий на посаду заступника начальника управління розроблення програм підвищення кваліфікації - начальника відділу розроблення програм підвищення кваліфікації Тренінгового центру Української школи урядування. Пунктом 1 Голови Національного агентства України з питань державної служби № 104-22 від 27 жовтня 2022 року «Деякі питання Української школи урядування» перейменовано Українську школу урядування на Вищу школу публічного управління. 01 лютого 2023 року, наказом № 103-к від 31 січня 2023 року позивачу повідомлено про оголошення простою у зв`язку з відсутністю організаційних та економічних умов, державних замовлень, технічних можливостей необхідних для забезпечення діяльності організації у повному обсязі під час воєнного стану із виплатою двох третин посадового окладу, з 02 лютого 2023 року, з яким позивача ознайомлено 01 лютого 2023 року. Позивач вказує, що у наказі № 103-к від 31 січня 2023 року посилання на положення ст. 34 КЗпП України, як на підставу встановлення простою відсутні, наказ лише містить посилання на ст. 113 КЗпП України та Постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану» від 07 березня 2022 року № 221. Також у спірному наказі відсутні будь - які посилання на відповідні положення частини першої статті 8 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» . Всупереч ч. 2 ст. 34 КЗпП України позивачу не було запропоновано переведення з урахуванням його спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на цьому ж підприємстві, в установі , організації на весь час простою, а сам наказ не містить кінцевої дати зупинення простою, що в свою чергу є грубим порушення його трудових прав передбачених КЗпП України та Колективним договором між адміністрацією і трудовим колективом Української школи урядування на 2020-2023 року. Після винесення відповідачем спірного наказу робота у Вищій школі публічного управління не зупинялась, всупереч ст. 34 КЗпП України, не розглядалося питання про організацію дистанційної роботи, акт про простій із зазначенням обґрунтованих обставин, які б свідчили про відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи позивачем, а також наведенням посилань на докази таких обставин, зокрема на такі, які б свідчили про об`єктивну неможливість здійснення позивачем роботи саме через ведення воєнного стану не оформлювалось, і як наслідок позивача з ним не ознайомлено. Відтак, вважаючи, що у зв`язку із оголошенням простою він не отримував від відповідача належної заробітної плати, яку б отримував, якби працював, [PERSON] з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати незаконним і скасувати наказ директора Вищої школи публічного управління від 31 січня 2023 року № 103-к» Про оголошення простою [PERSON] та стягнути з Вищої шкоди публічного управління різницю у заробітній платі за час простою у розмірі 69128,32 грн. 09 травня 2023 року до суду на електронну пошту надійшов відзив на позовну заяву, який містив лише першу, другу та третю сторінки з додатками, який судом не було прийнято до уваги, оскільки при його подачі невідома особа з невстановленим обсязом повноважень порушила положення ч.2, п. 6, 8 ч.3, ч.4, п.2 ч.5, ч.7 ст. 178 ЦПК України. Позивач, з посиланням на те, що до суду було направлено відзив з порушенням його форми та змісту, скористався своїм правом на подачу відзиву на позов, в якому додатково зазначив, що простій у даному випадку запроваджено у зв`язку з веденням в дію нової структури та штатного розпису від 30.12.2022 № 133-ОД/22, посада [PERSON] була скорочена, посадові обов`язки, які ним виконувались як заступника начальника відділу розроблення програм підвищення кваліфікації Центру професійного розвитку публічних службовців (на правах Управління) були покладені на завідувачів різних новоутворених відділів, внаслідок чого Вища школа публічного управління не потребувала окремої посади для виконання функцій, передбачених посадою, яку обіймав позивач. У зв`язку з чим, [PERSON] запропоновано обійняти вакантну посаду провідного фахівця відділу юридичного забезпечення, що відповідає спеціальності позивача. Із запропонованою посадою [PERSON] не погодився, про що зазначено в Попередженні про заплановане вивільнення. У зв`язку з цим, викладена обставина про непропонування переведення [PERSON] з урахуванням його спеціальності та кваліфікації на іншу роботу на цьому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою не відповідає дійсності. Відповідач вказує на те що, посилання позивача щодо обов`язковості оформлення акта простою є безпідставним, оскільки дана вимога не передбачена чинним законодавством. Відповідач наголошує на тому, що у зв`язку із запровадженням нової структури та штатних розписів, затверджених та введених в дію наказом Вищої школи від 30 грудня 2022 року № 133-ОД/22, що спричинило вивільнення працівників Вищої школи через об`єктивні причини та для оптимізації витрат коштів державного бюджету Вища школа була вимушена оголошувати простій працівникам, які відмовилися від запропонованих їм посад. Простій оголошувався окремим працівникам у зв`язку з відсутністю організаційних потреб та відсутністю відповідних посад та/або структурного підрозділу в цілому у нових структурі та штатних розписах, затверджених та введених в дію наказом Вищої школи від 30 грудня 2022 року № 133-ОД/22 та у зв`язку з їх відмовою обійняти запропоновані посади, оскільки у відповідно до ч. 2 ст. 34 КЗпП України працівник може бути переведений на іншу роботу лише за його згодою. Оскільки КЗпП України не встановлено чітких умов (підстав, випадків) оголошення простою на конкретному підприємстві, а також не встановлено жодних обмежень та отже вирішення питання щодо оголошення простою залежить від об`єктивних обставин, які склалися на підприємстві. Простій може застосовуватися роботодавцем, як до підприємств (установ, організацій) в цілому, так і до його структурних підрозділів, або певних працівників. Позивач вказує, що відповідач посилається на службову записку [PERSON] , яка датована 14 грудня 2022 року, як на підставу для оголошення простою та розробку наказу Вищої школи про оголошення йому простою, проте, наказ про оголошення йому простою було видано. Позивач вказує, що відповідач приховує від суду інформацію, що розроблений на підставі цієї службової записки проект наказу про оголошення мені простою у 2022 році був не погоджений уповноваженим з питань антикорупційної діяльності Вищої школи, як такий, що порушує вимоги чинного законодавства, про що мною зазначалося у позовній заяві. Повторно наголошує, що 14 грудня 2022 року керівництвом Вищої школи здійснювалися спроби щодо відправлення мене на простій. Проте, стосовно розробленого проекту наказу «Про оголошення простою» 2022-го року щодо мене було надано відмову у погодженні (візуванні) уповноваженим з антикорупційної діяльності [PERSON] з чітким обґрунтуванням причини наявності в ньому явних порушень вимог КЗпП України, який може це підтвердити суду як свідок. Вважає що такі дії керівництва Вищої школи спрямовані не на упорядкування структури школи та її особового складу, а також не обумовлені відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, а є умисним створенням умов для звільнення попереднього складу працівників з метою зайняття посад особами, які запрошені новим керівництвом Вищої школи. Крім того, на вакантну посаду керівника його відділу було призначено за сумісництвом особу - [PERSON] , у якої було основне місце роботи. Вказане свідчить про те, що керівництвом школи штучно створені умови для оголошення простою певним працівникам, які не звільнились за власним бажанням, а на наявні посади, які за критеріями відповідають моїй спеціальності, кваліфікації та досвіду професійної роботи, призначені особи без досвіду роботи за такими спеціальностями та сумісники. Також, просить суд звернути увагу, що згідно тексту пропозицій службової записки [PERSON] , яка датована 14 грудня 2022 року, запропоновано оголосити простій [PERSON] у період з 19 грудня по 31 грудня 2022 року, але аж ніяк не у період з лютого по квітень 2023 року, тобто після сплину більш ніж півтора місяця. Вважає, це знову таки вказує на прояви дискримінації з боку Відповідача. Враховуючи викладене, вважає, що наказ директора Вищої школи публічного управління від 31 січня 2023 року № 103-к про оголошення простою [PERSON] є незаконним та підлягає скасуванню, а тому прошу позовну заяву до Вищої школи публічного управління про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення простою та стягнення різниці у заробітній платі за час простою задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частинами першою та шостою статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами позивач у справі [PERSON] 22.10.2020 року згідно наказу № 312 - к від 21.10.2020 року прийнятий на посаду заступника начальника управління розроблення програм підвищення кваліфікації - начальника відділу розроблення програм підвищення програм кваліфікації Тренінгового центру Української школи урядування. 24.05.2021 року у зв`язку з введення в дію нової структури Української школи урядування та нового штатного розпису переведений на посаду начальника відділу розроблення програм підвищення кваліфікації та аналізу потреб Управління розроблення програм підвищення кваліфікації Тренінгового центру, наказ № 255-к від 24.05.2021 року. 18.02.2022 року у зв`язку з введення в дію нової структури Української школи урядування та нового штатного розпису переведений на посаду начальника відділу розроблення програм підвищення кваліфікації та методичного супроводу Управління розроблення програм підвищення кваліфікації Центру професійного розвитку публічних службовців, наказ 29-к від 18.02.2022 року. 01.08.2022 року у зв`язку з введення в дію нової структури Української школи урядування та нового штатного розпису переведений на посаду заступника начальника відділу розроблення та забезпечення програм підвищення кваліфікації Центру професійного розвитку публічних службовців ( на правах Управління), наказ № 296-к від 01.08.2022 року (а.с.16,17). Наказом № 104-22 від 27.10.2022 року Національного агентства України з питань державної служби перейменовано Українську школу урядування 9 код ЄДРПОУ 31115684) на Вищу школу публічного управління. ( а.с.18). 31 січня 2023 року Директором Вищої школи публічного управління наказом № 103-к у зв`язку з відсутністю організаційних та економічних умов, державних замовлень, технічних можливостей необхідних для забезпечення діяльності організації у повному обсязі під час воєнного стану, та

Outcome: approved