Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12.09.2022 року справа №715/1876/22, шлюб між ним та [PERSON] розірваний. Неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишено проживати разом із батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Вказаним рішенням було встановлено, що згідно до акту обстеження житлово-побутових умов №512 від 27.06.2022 року, довідки №722 від 27.06.2022р., акту обстеження житлово-побутових умов №496 від 28.06.2022 року, колишня дружина [PERSON] , на день звернення до суду, була ще зареєстрована по [ADDRESS] , однак вже більше року проживала по [ADDRESS] , залишивши проживати дітей разом із батьком. Вказує, що з 2021 року і по теперішній час, [PERSON] та [PERSON] , проживають постійно разом з ним та перебувають на повному його самостійному утриманні та вихованні. 28.07.2023р., комісією у складі начальника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Чагорської сільської ради, провідного спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту, інспектора сектору ювенальної превенції ЧРУН лейтенанта поліції, під час обстеження матеріально - побутових умов домогосподарства, встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] , знаходяться на самостійному утриманні та вихованні у батька [PERSON] , [INFO] . Для виховання та розвитку дітей створено усі умови. Також, згідно характеристик на неповнолітніх дітей, виданих Чагорським ліцеєм, батько особисто та самостійно займається вихованням дітей. Зауважень з викладацького боку немає. Разом з тим, у зв`язку з введенням воєнного стану та оголошенням загальної мобілізації на території України він є військовозобов`язаний та підлягає призову на військову службу. У випадку його призову на військову службу неповнолітні [PERSON] та [PERSON] будуть позбавлені батьківського піклування та виховання, звичних умов життя, та відповідно передані для опікування органу опіки та піклування, що суперечитиме інтересам дітей. Таким чином, підтвердження факту проживання [PERSON] та [PERSON] разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . утримання та виховання [PERSON] своїх неповнолітніх дітей самостійно на даний час має юридичне значення та необхідне йому для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з метою не позбавлення дітей батьківського піклування та охорони їх прав, свобод та інтересів. Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] самостійно утримує та виховує дітей віком до 18 років. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої просила суд справу розглядати у її відсутності та заявлені вимоги задовільнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги визнає повністю та справу просить розглядати у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що вимоги заяви необґрунтовані i не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2022 року, шлюб,\~зареєстрований 25\~жовтня 2012\~року між\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у виконавчому\~комітеті Чагорської\~сільської ради\~Глибоцького району\~Чернівецької області,\~актовий запис\~№ 20\~-\~розірвано. Неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після розірвання\~шлюбу\~залишено\~проживати разом\~з\~батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Звертаючись до суду із даною заявою, [PERSON] вказував, що встановлення факту проживання та самостійного виховання дитини, йому потрібно для отримання відстрочки від призову на військову службу з метою не позбавлення дітей батьківського піклування та охорони їх прав, свобод та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі суд зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи та організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Заінтересовані особи визначаються у справі залежно від мети встановлення юридичних фактів. Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З пунктів 1, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами) убачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 318 ЦПК України встановлені вимоги до змісту заяви, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 319 ЦПК України). Таким чином, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення. Як вбачається із заяви [PERSON] , він не зазначає, які юридичні наслідки безпосередньо породжує розгляд даної справи та встановлення вказаного ним факту факт. Окрім цього, факт проживання та самостійного виховання дітей не оспорювався жодним з учасників справи. При цьому метою заявленого ним встановлення факту проживання та самостійного виховання дітей, йому потрібно для захисту прав дітей. Однак, законодавством не передбачено встановлення юридичного факту з метою майбутніх та потенційно можливих ускладнень щодо соціальних прав. Отже, слід дійти висновку, що заявник звернувся до суду з метою закріплення факту, який ніким не оспорюються та не ставиться під сумнів. Частина перша ст. 319 ЦПК України зобов`язує суд у рішенні про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого зазначити мету встановлення факту. До сфери п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України також належать суміжні способи захисту прав, що не вносять змін до існуючих правовідносин. Зокрема, у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Суд у даній справі не встановив факт порушення особистих прав заявника, які б підлягали захисту у судовому порядку в обраний ним спосіб, та необхідність, дійсну мету встановлення (підтвердження) судом факту, про який просив заявник. Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертав увагу судів, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. На думку суду, встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини не породжує ті юридичні наслідки, про які зазначено у заяві, та від встановлення судом таких фактів не залежить виникнення, зміна особистих прав заявника як батька, про які він зазначив у заяві. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю.

Outcome: dismissed