Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить усунути [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. У обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що позивач відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 518 від 28.08.1996 є наймачем квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрована та постійно проживає. За вказаною адресою також зареєстровані діти заявника: дочка [PERSON] , 1990 року народження, та син [PERSON] , 1978 року народження. [PERSON] постійно проживає з заявником та систематично вчиняє домашнє насильство у вигляді нанесення тілесних ушкоджень, побиття, погроз, вчиняє сварки. Позивач неодноразово зверталась до правоохоронних органів про вчинення [PERSON] домашнього насильства. 16 січня 2022 року близько 09 годин 57 хвилин в [ADDRESS] , позивач відключив водопостачання до квартири, в якій проживає разом заявником, вчинивши економічне насильство щодо заявника. 27 січня 2022 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 516789. Крім того, 06 січня 2022 року близько 15 годин 30 хвилин в [ADDRESS] , [PERSON] умисно наніс тілесні ушкодження заявнику, чим спричинив фізичне насильство. 27 січня 2022 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 516788 та терміновий заборонний припис серії АА № 195193 стосовно кривдника [PERSON] на строк п`ять діб з 13 години 30 хвилин 27 січня 2022\~року до 13 години 30 хвилин 31 січня 2022 року про заборону кривднику контактувати з постраждалою особою в будь-який спосіб. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2022 року у справі № 712/1274/22, яку залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 22 квітня 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Відповідач продовжує вчиняти домашнє насильство\~щодо\~своєї матері\~ [PERSON] . Також відносно відповідача видано обмежувальний припис, заборонено спілкуватися з позивачем у будь-якій спосіб строком на 6 місяців. Відповідач проживає разом з позивачем, жодної участі в утриманні квартири не приймає, всі комунальні послуги сплачує позивач. Систематичний характер протиправних дій відповідача триває більше 8 років та робить неможливим для позивача проживання та перебування з ним в одній квартирі, численні заходи попередження та громадського впливу не дають жодних позитивних результатів. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.02.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.05.2023 призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач постійно його провокує на сварки, постійно викликає поліцію, щоб висилити відповідача з квартири, кримінальні провадження, на які посилається позивач у позові, закриті. Судом у справі № 712/5756/22 встановлено, що позивач навмисно оговорює відповідача. Крім того, неодноразово питання про виселення відповідача розглядалось судами, які встановлювали безпідставність позовних вимог позивача. Відповідач за місцем проживання характеризується позитивно, має повагу серед мешканців будинку. У відповіді на відзив позивач зазначає, що усі доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки носять характер припущень, що спростовуються численними судовими рішеннями. У судовому засіданні позивач та представник позивача просили позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, зазначаючи про його безпідставність. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого. Згідно рішення Виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 518 від 28 серпня 1996 року «Про зміну договору найму жилого приміщення», [PERSON] є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї - три особи: наймач [PERSON] , 1955 року народження; донька наймача [PERSON] , 1990 року народження; син наймача [PERSON] , 1978 року народження. [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів про вчинення [PERSON] домашнього насильства. 27 січня 2022 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 516789. 27 січня 2022 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 516788 та терміновий заборонний припис серії АА № 195193 стосовно кривдника [PERSON] строком на п`ять діб з 13 години 30 хвилин 27 січня 2022\~року до 13 години 30 хвилин 31 січня 2022 року про заборону кривднику контактувати з постраждалою особою в будь-який спосіб. Згідно виписки №287 КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 12 січня 2022 року, діагноз [PERSON] : струс головного мозку; супутні захворювання: поверхнева травма волосистої частини голови. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2022 року у справі № 712/1274/22 залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 22 квітня 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1\~ст.173-2 КУпАП,\~та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2019 року у справі №712/468/19 [PERSON] відмовлено у видачі обмежувального припису стосовно кривдника [PERSON] Соснівським районним судом м. Черкаси рішенням у справі № 712/5756/22 від 31.08.2022 заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису\~задоволено частково, заборонено [PERSON] спілкуватись з [PERSON] у будь-який спосіб; у іншій частині заявлених вимог відмовлено, строк обмежувального припису\~- 6 (шість) місяців, тобто до 28 лютого 2023 року. Судом встановлено, що за період з 2012 по 2022 роки від [PERSON] та [PERSON] до правоохоронних органів надійшло понад 560 звернень, досліджені докази вказують на наявність тривалого сімейного конфлікту між позивачем та відповідачем, квартира [ADDRESS] є єдиним житлом [PERSON] . Відповідно до ч.4\~ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно витягу з ЄРДР від 05 серпня 2022 року, кримінальне провадження № 12017251010000974 від 31 січня 2017 року закрите на підставі п.2 ч.1\~ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Згідно із постановою від 02.03.2020 закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12019251010001160 від 05.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку відсутністю в діянні ознак кримінального проступку. Згідно із постановою від 28.12.2022 закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12022255330001224 від 19.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку відсутністю потерпілої. Згідно із відповіддю Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 17.08.2022 № 10394/46/02-2022 у період з 01.05.2018 до поліції надійшло 65 звернень від [PERSON] з приводу неправомірних дій, за результатами розгляду [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності один раз відповідно до адміністративного протоколу від 27.01.2022, від [PERSON] надійшло 3 звернення щодо неправомірних дій з боку [PERSON] . Відповідно до характеристики з місця проживання [PERSON] характеризується позитивно, з сусідами підтримує дружні стосунки, допомагає у громадському житті будинку, громадській спокій не порушує. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою сторін у справі, охарактеризувала відповідача як порядну, врівноважену людину, зазначила, що скандали вчиняє позивач, бо хоче висилити відповідача зі своєї квартири. Позивач вчиняє сварки, кричить, що її побив відповідач, у той час, коли він знаходиться на вулиці. Свідок зазначила, що відповідач не вчиняє сварок, позивач підговорює свідків свідчити проти відповідача. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є донькою позивача, пояснила, що відповідач робить усе можливе, щоб зробити неможливе життя матері. Мати постійно розповідає, що відповідач її б`є, також він бив і свідка, квартира в аварійному стані, відповідач не дає зробити в ній ремонт, має купу претензій до матері, життя разом з ним є неможливим. Частиною 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Це ж положення закріплено в ст. 9 ЖК України, згідно з якою ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як визначено ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, член його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Тобто для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача. Крім того, як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 17 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Під систематичністю необхідно розуміти скоєння двох і більше таких правопорушень. При цьому необхідно, щоб до винної особи попередньо були застосовані міри попередження суспільного впливу. До таких підстав відноситься і систематичне порушення правил суспільного співжиття, чим створюють неможливі умови для проживання інших в одній квартирі чи одному домі. Судом достеменно встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] наявний тривалий конфлікт щодо користування квартирою, в якій вони проживають. Як позивач, так і відповідач періодично звертаються в органи поліції за допомогою у вирішенні вказаного конфлікту. Проте, на думку суду, саме звернення до правоохоронних органів не є доказом порушенням правил співжиття та порушення громадського порядку. Таким чином, позивачкою не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд мав би беззаперечно зробити висновок про те, що відповідач систематично порушує правила співжиття та до нього вживалися заходи попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів, внаслідок чого він повинен бути виселений з вищевказаного житла, а тому заявлений позов до задоволення не підлягає. Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Outcome: dismissed