Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

У січні 2022 року КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 53869,40 грн., у тому числі: - заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги: з централізованого опалення - у розмірі 9541,11 грн; з централізованого постачання гарячої води - у розмірі 14412,48 грн.; - заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги: з централізованого опалення - у розмірі 13759,62 грн.; з централізованого постачання гарячої води - у розмірі 16156,19 грн., а також стягнути понесені позивачем витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі 33,00 грн. та судовий збір у розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS] . Відповідачу надавалися послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, проте він їх своєчасно не оплачував, в результаті чого допустив заборгованість, яка станом на 01 жовтня 2021 року склала 29915,81 грн., із яких: 13759,62 грн. - заборгованість за послуги з централізованого опалення; 16156,19 грн. - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води. Крім того, позивач на підставі Договору № 602-18 про відступлення прав вимоги від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 23953,59 грн. Надання послуг здійснювалося на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Відповідач від послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у встановленому законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2022 року головуючим у справі визначено суддю Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Крім того, ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», а саме відомостей, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . 04 листопада 2022 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому вона заперечила щодо задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 12 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баранець А.М. У вказаній квартирі до [PERSON] проживали [PERSON] та [PERSON] , які були власниками і, можливо, не сплачували за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідач [PERSON] до 12 серпня 2020 року за вказаною адресою не був зареєстрований та там не проживав, а тому послуги з централізованого постачання гарячої води та теплопостачання йому не надавалися. [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] - [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідач не є спадкоємцем майна ні [PERSON] , ні [PERSON] , а тому не зобов`язаний сплачувати борги, які у них виникли, в тому числі за отримані від позивача та його попередника послуги. Разом з тим, за період з серпня 2020 року по вересень 2021 року всі нарахування по вказаній квартирі відповідачем сплачені, що підтверджується розрахунком, наданим позивачем. З огляду на наведене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування у Київського державного нотаріального архіву копії матеріалів спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . 16 березня 2023 року представником позивача подано до суду заву про уточнення позовних вимог, в обґрунтування яких надано розрахунок заборгованості за період з 12 серпня 2020 року по 01 жовтня 2021 року, яка складається із заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 8,41 грн. та централізованого постачання води в розмірі 418,29 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, представником подано до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, зі змісту якого такого вбачається, що відповідач частково визнав позов, а саме визнав наявність у нього заборгованості з централізованого постачання гарячої води за 12 серпня 2020 року по 01 серпня 2023 року в розмірі 47,07 грн., надавши до суду відповідний розрахунок. З огляду на наведене, суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з 12 серпня 2020 року. ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10 квітня 2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01 липня 2014 року. 11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено Договір про відступлення права вимоги № 602-18, відповідно до якого ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло право грошової вимоги до споживачів теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед кредитором оплати неустойки (пеня та/або штраф), 3% річних, інфляційних нарахувань, судових та інших витрат, витрат на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-яких інших без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладання цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями, як такі, що підлягають стягненню із споживачів. Згідно додатків № 1 і № 2 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11 жовтня 2018 року до переліку споживачів послуг централізованого опалення та зобов`язань, право вимоги яких відступається, увійшов [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , є споживачем послуг та має заборгованість з централізованого опалення та з постачання гарячої води. Надання послуг здійснювалося на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Відповідно до розрахунку заборгованості, який був доданий позивачем до позовної заяви, станом на 01 жовтня 2021 року за квартирою [ADDRESS] рахувалась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у загальному розмірі 53 869,40 грн., із яких: - заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги: з централізованого опалення - у розмірі 9 541,11 грн., з централізованого постачання гарячої води - у розмірі 14 412,48 грн.; - заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги: з централізованого опалення - у розмірі 13 759,62 грн., з централізованого постачання гарячої води - у розмірі 16 156,19 грн. Разом із цим, згідно з уточненими вимогами, наведеними позивачем у заяві, що була подана до суду 16 березня 2023 року, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 12 серпня 2020 року по 01 жовтня 2021 року, а саме: - за надані послуги з централізованого постачання гарячої води - у розмірі 418,29 грн.; - за надані послуги з централізованого опалення - у розмірі 8,41 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, чинними на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила). Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Правилами надання послуг з централізованого опалення встановлено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Згідно зі ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положеннями ч. 2 ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Наявність правовідносин між сторонами за договорами теплопостачання, а отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого теплопостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до п. 11 вищезазначених Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Пунктом 21 Правил визначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що у період з серпня 2020 року по вересень 2021 року відповідачем було повністю погашено суму заборгованості перед позивачем за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 9 282,19 грн., оскільки саме з 12 серпня 2020 року на підставі договору довічного утримання відповідачу належить квартира за адресою [ADDRESS] . Із уточненого розрахунку заборгованості, наданого представником позивача до суду 17 серпня 2023 року, вбачається, що позивачем було перераховано розмір заборгованості з централізованого опалення, нарахованої відповідачу за період з 01 травня 2018 року до 01 липня 2020 року та, із урахуванням повністю сплаченої відповідачем у період з серпня 2020 року по вересень 2021 року заборгованості з централізованого опалення, обраховано загальний розмір заборгованості відповідача, яка утворилася з 01 травня 2018 року. Відповідно до такого розрахунку у відповідача [PERSON] заборгованість за спожиті послуги з 01 травня 2018 року з централізованого опалення відсутня. Щодо наданих позивачем послуг з централізованого постачання гарячої води до 01 травня 2018 року залишилася заборгованість відповідача у розмірі 92,84 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Разом з тим, 17 серпня 2023 року представником відповідача подано до суду заяву про часткове визнання позовних вимог, а саме про визнання заборгованості з централізованого постачання гарячої води за 2018-2023 роки в розмірі 47,07 грн., в обґрунтування якої додано відповідний розрахунок. Доказів на спростування вказаного розрахунку матеріали справи не містять. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Отже, враховуючи вищенаведене та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та ґрунтуються на встановлених нормах цивільного законодавства України, а також беручи до уваги часткове визнання позовних вимог стороною відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води, надані за адресою [ADDRESS] , підлягають частковому задоволенню, в межах визнаних позовних вимог відповідачем, тобто в сумі 47,07 грн. В іншій частині вимог позов задоволенню не підлягає. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 762165 від 10 січня 2022 року, позивачем при зверненні з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Враховуючи часткове задоволення позову, на підставі положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору підлягає розподілу пропорційно задоволеним позовним вимогам, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2,20 грн., що становить 0,09 % від ціни позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial