Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами до довідки-розрахунку від 28.04.2023, виданої Ріпкинським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 28.04.2023, яка складає 137357,90 грн., в межах виконавчого листа №743/261/18 від 24.07.2018, виданого Ріпкинським районним судом Чернігівської області про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проживав спільно з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який наразі припинено. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.06.2018 з позивачана користь відповідачки стягуютьсяаліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2018 ідо досягнення найстаршою дитиною повноліття. 24.07.2018 Ріпкинським районним судом Чернігівської області було видано виконавчий лист у справі №743/261/18, на підставі якого Ріпкинським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження з його примусового виконання. Так, в період з січня 2021 року по грудень 2022 року позивачем було сплачено 38305,66 грн. аліментів на виконання зазначеного виконавчого листа та у 2023 році ним сплачено 6000 грн. Проте, станом на 28.04.2023 заборгованість по сплаті аліментів складає 137357,90 грн. Позивач вказує, що протягом останніх років тяжко хворів, має ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим неодноразово перебував на лікуванні в різних Чернігівських медичних закладах охорони здоров`я та йому необхідно зробити ряд хірургічних операцій, на що потрібні значні кошти. Тому, позивач за станом здоров`я ніде не працює, але намагається утримувати сім`ю та сплачувати аліменти. Крім того, 12.07.2016 позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] та разом виховують двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.04.2021 з позивачана користь [PERSON] стягуютьсяаліменти на утримання спільних дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2021 ідо досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . У травні 2023 року позивач звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом про зменшення розміру аліментів по виконавчому литу у справі №743/261/18 від 24.07.2018. Також, позивач раніше працював у Чернігівській молочній компанії та отримував достатню заробітну плату, за рахунок якої повністю забезпечував сім`ю. В свою чергу відповідачка ніде працювала та не отримувала доходу та після розірвання шлюбу стала проживати окремо з дітьми. Тому, оскільки наявні обставини, які в розумінні дають право позивачу на звільнення його від заборгованості по сплаті аліментів, в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України, [PERSON] звернувся д осуду з даним позовом. У судовому засіданні позивач та його представник - адвоката Куліш В.Гпідтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовні та просили їх задовольнити. Також позивачем надано копію консультаційного висновку спеціаліста КНП «Чернігівська обласна лікарня» ЧОР, направлення на обстеження Діагностичного центру «Ваша надія» та фіскального чеку ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія» Аптека №54. Крім того, позивач вказав, що наразі проживає спільно з [PERSON] та разом ведуть спільне господарство. На життя заробляють тим, що скуповують молоку у людей та перепродають його у м. Чернігові, як ФОП він оформлений. Крім того, у своєму користуванні має 2 га землі та оформляє право на спадщину. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважали їх безпідставними та необґрунтованими, а тому просила відмовити в їх задоволенні. Також надала довідку про отримання допомоги Управління соціального захисту населення Чернігівської РДА Чернігівської області. Пояснила, що через воєнний стан проживає з дітьми у Черкаській області та має статус ВПО, на підставі чого отримує допомогу від держави в сумі 7000 грн., з якої сплачує оренду квартири та комунальні послуги. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.06.2018у справі № 743/261/18, задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2018 ідо досягнення найстаршою дитиною повноліття Рішення набрало чинності 16.07.2018. 24.07.2018 Ріпкинським районним суду Чернігівської області у справі № 743/261/18 видано виконавчий лист. Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.04.2021у справі № 743/217/21, яке набрало чинності 24.05.2021, задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2021 ідо досягнення найстаршою дитиною повноліття - [INFO] . 07.07.2021 Ріпкинським районним суду Чернігівської області видано у справі № 743/217/21 виконавчий лист. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Згідно довідки №608 від 28.04.2023, виданої Ріпкинським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 743/261/18 від 24.07.2018, виданого Ріпкинським районним суду Чернігівської області, станом на 28.04.2023 складає 137357,90 грн. Відповідно до відповіді на запит суду, Чернігівський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №36689 від 11.08.2023, повідомило, що на виконанні у відділ перебуває виконавче провадження №67179850 з виконання виконавчого листа №743/217/21 виданого Ріпкинським районним суду Чернігівської області 07.07.2021, та станом на дату надання відповіді заборгованість по сплаті аліментів становить 52317,50 грн. Згідно наданої відповідачкою довідки про отримання допомоги Управління соціального захисту населення Чернігівської РДА Чернігівської області №1103 від 25.08.2023, остання перебуває на обліку у відділі з питань реалізації деравної соціальної політики №4 управління соціального захисту населення Чернігівської РДА Чернігівської області та їй відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» з 26.01.2021 по 16.01.2028 призначено допомогу на дітей з інвалідністю віком до 18 років на дитину з надбавкою на догляд. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27, ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Також згідно з ст. 8 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виходячи з приписів ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право пред`явити позов з вимогою зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Отже, платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами у разі, якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або інших обставин, що мають істотне значення та можуть бути безумовною підставою для звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У своєму позові позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що має незадовільний стан здоров`я та потребує низку хірургічних операцій на підтвердження чого надав копії Виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №1407 КНП «Ріпкинська ЦЛ», протоколу обстеження МР-томографії, консультаційного висновку спеціаліста КНП «Чернігівська обласна лікарня» ЧОР, направлення на обстеження Діагностичного центру «Ваша надія». З наданих доказів судом встановлено, що позивач дійсно має проблеми зі здоров`ям. Проте, у судовому засіданні було встановлено, що позивач отримує дохід з того, що скуповує молоко у людей та перепродає його у м. Чернігові. При цьому як ФОП позивач не оформлений, а відтак податки державі не сплачує та отримує «чистий» дохід від своєї діяльності. Отже, наведене дає підстави вважати, що позивач має можливість утримувати дітей та сплачувати аліменти, але фактично ухиляється від обов`язку, визначного приписами ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України. Разом з тим, відповідачка проживає у Черкаський області як ВПО з трьома дітьми та здійснює догляд за дитиною інвалідом, що обмежує її можливість працювати. Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав, передбачених ч. 2 ст. 197 СК України для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах у даній справі не вбачається. Позивач, працює, отримує дохід, позивачем не спростовано розмір нарахованої заборгованості по аліментах і не доведено наявності обставин, які є суттєвими та могли б бути підставою для звільнення його від сплати існуючої заборгованості по аліментах, які стягнуті з нього за рішенням суду. Отже, зазначені позивачем у позовній заяві доводи не можуть розцінюватись судом як обставини, що мають істотне значення, тому підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесений судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: dismissed