Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала покійному на підставі свідоцтва про право власності на житло. Позивач також зазначив, що за життя його батько неодноразово повідомляв йому, що квартира повинна належати доньці позивача від першого шлюбу - [PERSON] , тому він оформив на неї заповіт. У зв`язку із вказаним, після смерті батька [PERSON] не звертався до нотаріусів з метою прийняття спадщини, хоча фактично проживав та користувався вказаною квартирою. Вказує, що у травні 2023 року вирішив зробити ремонт у квартирі та серед речей батька знайшов заповіт посвідчений 05.12.2012 приватним н6отаріусом Житомирського міського нотаріального округу Черпак Г.А., відповідно до якого [PERSON] заповів [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим просить суд встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 03.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Як визначено ч. ч. 1, 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1262 Цивільного кодексу України встановлює, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно із частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За життя, [PERSON] складено заповіт посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Черпак Г.А., за реєстровим номером 7288. Відповідно до заповіту [PERSON] належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] заповів своєму синові - [PERSON] (а.с. 11,12). [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Черпак Г.А. із заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовлено, оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про наявність у нього об`єктивних труднощів для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці.

Outcome: approved