Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

7 червня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір» ЛТД, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Радехівська міська рада Львівської області, Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В позовній заяві зазначає, що [PERSON] є власником нежитлової будівлі, а саме столярного цеху площею - 227,2 м.кв., що становить 57/100 частин від будівлі, розташованої на [ADDRESS] . Попередньо вказана нерухомість була придбана ним у ТОВ «Явір» ЛТД, про що зазначено у Договорі купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідченому 06.08.2012 приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В., зареєстрованому в реєстрі за № 1788. Відповідно до довідки Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 7101 від 28.12.2021, станом на 28 грудня 2021 року 57/100 частини будівлі або 102/1000 частин від комплексу зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.06.2012 Юрченко О.В., приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу за реєстром № 1788 та записано 16.11.2012 в реєстрову книгу 1ф/нж за № 99, реєстраційний номер - 375664109. Позивач як власник зазначеного майна, має намір здійснювати ремонтні роботи, що беззаперечно вплине на вартість цього майна, а в подальшому буде здійснювати господарську діяльність. Не всі співвласники будинку здійснили перереєстрацію права власності у встановленому законом поряду, відмовляються виготовити технічну документацію на належні їм частки та внести відомості про технічні паспорти у інформаційну базу даних, нести інші матеріальні витрати пов`язані із реалізацією своїх прав на майно. А один із співвласників об`єкту нерухомого майна - [PERSON] помер [INFO] . З огляду на це, одностайної позиції та згоди із співвласниками майна та бажанням [PERSON] щодо виділу часток в натурі, не досягнуто. Відсутній також конкретний розподіл часток об`єкту нерухомого майна. Тобто, неможливість позивачем дійти згоди із відповідачами щодо виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а також зазначені вище інші об`єктивні обставини, не залишає стороні позивача іншого дієвого засобу для вирішення ситуації, що наразі склалася, інакше як звернутися до суду з цим позовом з метою захисту свого порушеного майнового права. Отож просить суд ухвалити рішення, яким виділити [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, загальною площею 227,4 м.кв, у розмірі 57/100 частини комплексу нерухомого майна, що знаходиться на [ADDRESS] , відповідно до технічного паспорта на нежитлове приміщення, виготовленого станом на 17 жовтня 2022 року (а.с.4-7). 7 червня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.27). Ухвалою судді від 12 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.1-2). Учасники справи в підготовче засідання не з`явилися. Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив такі задовольнити (а.с.65). Представник відповідача ТОВ «Явір» ЛТД подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.49). Також відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с.55). Окрім того, відповідач [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала (а.с.57). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Йому за зареєстрованим місцем проживання судом надсилалися копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, повістку в судове засідання на 17.08.2023, проте конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «Адресат відсутній за вказаною адресою», що на підставі п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученим (а.с.60, 68-69). Представник третьої особи Радехівської міської ради Львівської області також подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними матеріалами справи. Просив рішення у справі прийняти на розсуд суду (а.с.62). Представник третьої особи КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» про розгляд справи був повідомлений належним чином, проте про причини неявки суд не повідомив (а.с.67). З урахуванням наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено за відсутності учасників справи, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовільнити з огляду на таке. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд установив, що єдиним власником нежитлової будівлі, а саме: поз.1, поз.2, поз.3, поз.4, поз.5, поз.6, поз.7, за адресою: [ADDRESS] , станом на 14.02.2012 було ТОВ «Явір» ЛТД, що видно із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення виконкому Радехівської міської ради від 14.02.2012 №22, та Витягу про державну реєстрацію прав, №33453425, виданого 13.03.2012 КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.19-19 зворот, 20-20 зворот). Згодом частина приміщень майнового комплексу була відчужена. Так, [PERSON] став власником нежитлової будівлі, а саме столярного цеху площею - 227,2 м.кв., що становить 57/100 частин від будівлі розташованої на [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу частини нежитлової будівлі, посвідченим 06.08.2012 приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1788. З Договору видно, що дане майно знаходиться на земельній ділянці площею 2,85 га із кадастровим номером 4623910100:01:002:0227 (а.с.23-24). Право власності позивачем зареєстровано 16.11.2012, що підтверджує Витяг про державну реєстрацію прав №36282547 від 16.11.2012 (а.с.21). Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №130491097 від 11.07.2018 видно, що земельна ділянка з кадастровим номером 4623910100:01:002:0395, площею 0,2344, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної, спільної часткової, власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному (а.с.26) Відповідно до копії технічного паспорта на виробничу будівлю з допоміжними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , виготовленого КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] станом на 17 жовтня 2022 року, столярний цех (літера А1-1), загальною площею - 267,3 м.кв. (а.с.11-15). Згідно з довідкою №7101 від 28.12.2021, виданою КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 28 грудня 2021 року 57/100 частини будівлі або 102/1000 частин від комплексу зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Юрченко О.В., приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу 06.06.2012 за реєстром № 1788 та записано 16.11.2012 в реєстрову книгу Іф/нж за № 99, реєстраційний номер - 375664109 (а.с.22). З Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виконаного КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», видно, що за технічними показниками цех, площею 227,2 м.кв. за адресою: [ADDRESS] , може бути поділений, як окремий об`єкт нерухомого майна (а.с.25-25 зворот). Наказом Головного архітектора міської ради сектору містобудування та комунальної власності Радехівської міської ради №56 від 24 грудня 2022 року «Про присвоєння поштової адреси об`єкту будівництва [PERSON] » об`єкту будівництва нежитловій будівлі, збудованої до 05.07.1992, яка належить [PERSON] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] , що видно також з Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.16, 18). Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є непорушним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Частина 1 статті 181 ЦК України визначає, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно зі статтею 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 ЦК України). Нормами статей 317 та 319 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 356 Цивільного кодексу (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ЦК України) визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно із ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Згідно із ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У Постанові Верховного Суду України від 3 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників». У Постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно». З такими висновками погодилась Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 25 березня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 14-43цс20). Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна затвердженою наказом №55 від 18.06.2007 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Враховуючи, що частка позивача у спільній частковій власності може бути виділена в натурі, як приміщення, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна, а в позасудовому порядку це питання позивач вирішити не може, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовільнити.

Outcome: approved