Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 05.05.2023 між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 282. Від спільного проживання та подружнього життя сторони дітей немають. Сімейні стосунки між сторонами погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та фактичного припинення між ними шлюбних відносин, відсутнє взаєморозуміння, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач для участі в судовому засіданні не прибув, від його представника надійшло клопотання, згідно з яким він просить розгляд справи здійснювати за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] для участі в судовому засіданні не прибула, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідачка відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України учасники, справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] 05.05.2023 укладено шлюб, який зареєстровано Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 282, актовий запис № 282. (а.с. 19). Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін на даний час фактично припинені, сторони спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, котрі досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Їхній шлюб існує лише формально, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідачка не виявила бажання розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Суд вважає, що причини які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Кірм того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved