Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду зі заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] ; встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ1208 на земельну ділянку площею 0,06 га виданий Керницькою сільською радою народних депутатів Городоцького району Львівської області від 12 січня 1995 року [PERSON] та зареєстрований у Книзі запису державних актів на право приватної власності на землю за №351 належить [PERSON] як записано у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] , актовий запис №3170 від 18 травня 1996 року.Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, площею 0,06 га, що розташована на території Керницької сільської Ради народних депутатів Городоцького району Львівської області. 22 червня 2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Давидчак С.В. зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі поданої заяви було заведено спадкову справу №13/2023 до майна померлого [PERSON] . Проте, приватний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у документах, що підтверджують родинні відносини спадкодавця та спадкоємця містяться розбіжності, а саме розбіжності у прізвищі [PERSON] у графі «Батько» у свідоцтві про народження [PERSON] та свідоцтві про смерть батька, а також наявна відмінність між даними свідоцтва про смерть [PERSON] та Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ1208, де власником зазначено [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин має суттєве значення для оформлення нею спадщини. У зв`язку із наведеним, просить заяву задовольнити. Суд ухвалив розглядати справу без участі заявника [PERSON] , яка подала до суду письмове клопотання, в якому заяву підтримала, просить справу розглядати у її відсутності. Суд ухвалив розглядати справу без участі заінтересованої особи - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Давидчак С.В., яка будучи належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, до суду не з`явилася, проте її неявка не перешкоджає розгляду справи. 08 серпня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та витребувано у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Давидчак С.В.належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 15 серпня 2023 року до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 13/2023 до майна померлого [PERSON] /а.с.27/. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із роз`ясненнями п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним. Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке оформлене на російській мові, батьками заявника [PERSON] є « [PERSON] , [PERSON] » /а.с.12/. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] вбачається, що 24 серпня 1968 року заявник [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] /а.с.13/. [INFO] батько заявника [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке було оформлене українською мовою та видане відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів 18 травня 1996 року /а.с.11/. Як убачається з довідки виданої ОСББ «Садова 9 Львів» №10 від 07 червня 2023 року, [PERSON] був зареєстрований та проживав до моменту смерті, а саме [INFO] , за адресою: [ADDRESS] /а.с.14/. Згідно із свідоцтвом про право власності на квартиру від 05 вересня 1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності заявнику [PERSON] , її чоловіку [PERSON] та їхньому сину [PERSON] /а.с.15/. Таким чином, із аналізу досліджених документів, судом достовірно з`ясовано, що покійний [PERSON] є батьком заявника [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому при житті майно, а саме земельну ділянку, площею 0,06 га, що розташована на території Керницької сільської Ради народних депутатів Городоцького району Львівської області, яка належала покійному на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ1208 на земельну ділянку площею 0,06 га виданого Керницькою сільською радою народних депутатів Городоцького району Львівської області 12 січня 1995 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №351 /а.с.19/. Як убачається із вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ1208 на земельну ділянку площею 0,06 га, власником земельної ділянки зазначено [PERSON] . 22 червня 2023 року заявник [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Давидчак С.В. зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.34/. 22 червня 2023 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Давидчак С.В. листом № 42/02-14 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин із батьком [PERSON] , а також встановлення факту належності правовстановлюючого документа, оскільки наявна відмінність між даними свідоцтва про смерть [PERSON] та Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ1208, де власником зазначено [PERSON] /а.с.44/. Заявник стверджує, що позбавлена можливості здійснити правочин пов`язаний з отриманням спадщини, через наявні розбіжності у документах, що підтверджують її родинний зв`язок з батьком, а також розбіжності у правовстановлюючих документах. Всі вищевказані дані в сукупності свідчать про те, що розбіжності в написанні прізвища у свідоцтві про смерть, де прізвище покійного зазначено « [PERSON] » та Державному акті на право приватної власності на землю серії ЛВ1208, де його прізвище зазначено « [PERSON] » сталися внаслідок довільного перекладу прізвища « [PERSON] » з російської мови на українську мову. Таким чином, у суду не виникає сумнівів, що з наявних у матеріалах справи документів вбачається факт того, що батько заявника мав прізвище саме « [PERSON] », а також, те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ1208, в якому прізвище померлого зазначено « [PERSON] », належало батьку заявника - [PERSON] . Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа, має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення факту залежить реалізація права заявника на спадщину, а встановити цей факт у позасудовому порядку неможливо. Враховуючи наведене, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, врахувавши, що вищевказаний факт родиних відносин підтверджений письмовими доказами, іншим шляхом встановити факт родинних відносин та факт належності померлому Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ1208 неможливо, встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для оформлення спадщини й не пов`язане із спором про право, за таких обставин, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved