Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому 2022 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування вимог позивачі посилаються на те, що 28 грудня 2019 року на проїзній частині автодороги Київ-Чернігів, в межах населеного пункту с. Скибин Броварського району Київської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухаючись в лівій смузі для руху в бік міста Києва, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який перебігав проїзну частину справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля у невстановленому для цього місці. Внаслідок ДТП пішохід від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. За фактом ДТП Головне управління Національної поліції в Київській області внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019110000001029. Кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення. У результаті ДТП близькі родичі потерпілого, а саме: батько - [PERSON] , матір - [PERSON] , дружина - [PERSON] , та син - [PERSON] зазнали шкоди. На дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у відповідача. Позивачі звернулись до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, проте відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування у повному обсязі. На підставі викладеного позивачі просять стягнути з відповідача страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи у розмірі 12 519, 00 грн на користь дружини загиблого, 12 519, 00 грн - на користь сина загиблого, 150 228, 00 грн - на користь сина загиблого, внаслідок втрати годувальника, 12 519, 00 грн - на користь матері загиблого, 12 519, 00 грн - на користь батька загиблого, та 30 000, 00 грн - витрат на правничу допомогу. Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог 17 серпня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та просив відмовити у повному обсязі. 28.12.2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Hyundai Accent», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та пішохода [PERSON] . 03.02.2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримало повідомлення про ДТП, а 25.05.2020 року представником [PERSON] подано до ТДВ СК «Альфа- Гарант» повідомлення про ДТП яка відбулася 28.12.2019 року та заява про виплату страхового відшкодування, яку здійснити на рахунок [PERSON] . 20.07.2020 року на рахунок [PERSON] здійснено виплати страхового відшкодування в розмірі 50 076, 00 грн. та здійснюються виплати на утримання, щомісячно до цього часу в розмірі 1341, 55 грн., на момент подання позову загальна сума сплачених коштів склала 59 890, 30 грн. ТДВ СК «Альфа-Гарант» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та здійснено розрахунок страхового відшкодування наступним чином: 12 мінімальних заробітних плат / 4 (кількість заявників) / 2 (шкода заподіяна взаємопов`язаними, сукупними діями двох учасників ДТП). 50 076, 00 /4 = 12519, 00 грн. /2 = 6 259, 50 грн. - сума страхового відшкодування, на яку мали право особи у відповідності до 27.3. ЗУ «Про ОСЦПВ». Отже, з боку ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснено виплату страхового відшкодування. 20.07.2020 року здійснено виплату частини страхового відшкодування в розмірі по 12 519,00 грн. на користь - [PERSON] (сина), [PERSON] (батька), [PERSON] (матір) та [PERSON] (дружина). ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснено розрахунок страхового відшкодування з урахуванням віку утриманця [PERSON] , [INFO] , на момент ДТП було 15 років 6 місяців 4 дні, до настання повноліття 18 років залишилося 30 місяців (2.5 роки). Середня заробітна плата померлого становила 5366, 18 грн. Частина, заробітної плати померлого, що приходилася на утримання сина складає 1/2 = 2683, 09 грн. / 2 (шкода заподіяна взаємопов`язаними, сукупними діями двох учасників ДТП) = 1341,55 грн. Вищевказана сума, щомісячно виплачується на рахунок [PERSON] до цього часу. Загальний розмір утримання склав 40 246, 50 грн. З указаної суми на даний момент виплачено - 42 981, 60 грн. Враховуючи викладене, вважає, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» належним чином виконало перед постраждалими особами свої зобов`язання. Також 29.07.21 року листом 12/2935 ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомило [PERSON] про розрахунок суми страхового відшкодування, пов`язаною із втратою годувальника. У даному випадку родичі особи винної у ДТП вже отримали компенсацію й продовжують отримувати кошти, як частину утримання лише через те, що [PERSON] має відповідати як володілець джерела підвищеної небезпеки. На сьогоднішній день їм відшкодована моральна шкода й син загиблого продовжує отримувати щомісячно частину відшкодування, що згідно наданих документів складали витрати на його утримання при житті батька. Вимоги Позивачів щодо додаткової виплати компенсації моральної шкоди та суму отримання коштів у розмірі 150 228,00 грн. є неспівмірними з доходами позивачів при житті загиблого. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивачів не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Обставини справи, що встановлені судом [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьком у свідоцтві записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . 17 липня 2004 року Виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьком у свідоцтві записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Із довідки про причину смерті від 30 грудня 2019 року видно, що [PERSON] помер внаслідок поєднаної черепно-спинномозкової травми. Постановою слідчого у справі Головного управління Національної поліції в Київській області від 27.05.2020 року кримінальне провадження №12019110000001029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні водія [PERSON] складу кримінального правопорушення. Із вищевказаної постанови встановлено, що 28 грудня 2019 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки Хюндай Аксент, д.н.з. [NUMBER] рухався по автомобільній дорозі Київ-Чернігів у с. Скибин, Броварського району, Київської області в напрямку м. Київ, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок даної ДТП пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. По факту зазначеного ДТП відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019110000001029. До кола осіб першої лінії споріднення по відношенню до загиблого [PERSON] входять: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син. Матеріалами справи встановлено, що 06 червня 2019 року між ТДВ «Альфа-Гарант» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/5779812, забезпечений транспортний засіб «Hyundai Accent», реєстраційний № [NUMBER] . 25.05.2020 року представником [PERSON] подано до ТДВ СК «Альфа- Гарант» повідомлення про ДТП, яка відбулася 28.12.2019 року та заява про виплату страхового відшкодування, яку здійснити на рахунок [PERSON] . У матеріалах справи містяться копії платіжних доручень, із яких встановлено, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало на рахунок [PERSON] страхове відшкодування 20 липня 2020 року в розмірі 12 519, 00 грн., 20 липня 2020 року в розмірі 12 519, 00 грн., 20 липня 2020 року в розмірі 12 519, 00 грн., 20 липня 2020 року в розмірі 12 519, 00 грн., 28 липня 2021 року в розмірі 451, 45 грн., 06 серпня 2021 року в розмірі 1 341, 55 грн., 01 вересня 2021 року в розмірі 1 341, 55 грн., 04 жовтня 2021 року в розмірі 1 341, 55 грн., 01 листопада 2021 року в розмірі 1 341, 55 грн., 01 грудня 2021 року в розмірі 1 341, 55 грн., 04 січня 2022 року в розмірі 1 341, 55 грн., 07 лютого 2022 року в розмірі 1 341, 55 грн., 29 березня 2022 року в розмірі 1 341, 55 грн., 01 квітня 2022 року в розмірі 1 341, 55 грн., 02 травня 2022 року в розмірі 1 341, 55 грн., 01 червня 2022 року в розмірі 1 341, 55 грн., 05 липня 2022 року в розмірі 1 341, 55 грн., 01 серпня 2022 року в розмірі 1 341, 55 грн., що разом становить 67 967, 60 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У статті 3 Закону № 1961-IV визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону№ 1961-IV). Згідно з пунктом 23.1 статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. У постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 304/936/19 (провадження № 61-12719сво20) Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду сформулювала такі правові висновки. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 27.2 статті 27 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме на статтю 1200 ЦК України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою. Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Частиною першою статті 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Тлумачення положень статей 1200 та 1202 ЦК України дає підстави для висновку, що одна із них визначає перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, а інша - порядок відшкодування такої шкоди. Таким чином, вказані норми необхідно розглядати у взаємозв`язку, оскільки вони підлягають застосуванню як елементи єдиного механізму правового регулювання відносин із відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого. Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (МТСБУ) у разі визнання вимог заявника обґрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. У системному зв`язку зі статтями 1200, 1202 ЦК України положення пункту 27.2 статті 27 та пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV щодо строків відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, необхідно розуміти таким чином: страховик (у випадках, передбачених Законом, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами шляхом виплати страхових сум щомісячними платежами; перший платіж здійснюється не пізніше, ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Крім цього, пунктом 27.5 статті 27 Закону № 1961-IV передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Отже, вказаною нормою передбачено право страховика (у випадках, передбачених Законом, - МТСБУ), а не обов`язок відшкодувати шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого, шляхом здійснення одноразової виплати. Разом із тим, відповідно до абзацу другого частини першої статті 1202 ЦК України за наявності обставин, які мають істотне значення, та із урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоду, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки. 01 січня 2004 року набрав чинності ЦК України, прийнятий 16 січня 2003 року, тоді як Закон № 1961-IV був прийнятий 01 липня 2004 року та набрав чинності 01 січня 2005 року. Положення частини першої статті 1198 ЦК України діє у незмінній редакції з часу набрання чинності цим Кодексом. Так само незмінними залишаються положення статті 25 Закон № 1961-IV. Прийняття законів, які регулюють однопредметні цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, можливе тільки з одночасним внесенням змін до цього Кодексу (аналогічний підхід зайняв Конституційний Суд України у Рішенні від 13 березня 2012 року № 5-рп/2012 у справі № 1-7/2012 за конституційним зверненням громадянки [PERSON] щодо офіційного тлумачення положення частини четвертої статті 3 Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (справа про заборону розірвання договорів інвестування житлового будівництва) (абзац сьомий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). Отже, якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні положення різного змісту, то пріоритетними є положення ЦК України. Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах: від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, провадження № 14-188цс20 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17, провадження № 12-85гс20 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19, провадження № 14-24цс21. Крім того, статтею 27.3. Закону № 1961-IV передбачено, що Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Отже, внаслідок ДТП (страхового випадку), яка сталася [INFO] , настала смерть потерпілого [PERSON] . При розгляді справи встановлено, що на момент ДТП [PERSON] , [INFO] , перебував у [PERSON] на утриманні та на момент звернення до страхової компанії не досягнув повноліття. На час ДТП потерпілий [PERSON] працював у ТОВ «Торговий дім «Будшляхмаш» та отримував середню заробітну плату у розмірі 5 366,18 грн в місяць. Оскільки страховий випадок настав 28.12.2019, то для розрахунку виплат необхідно використовувати мінімальну заробітну плату, встановлену згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», де мінімальна заробітна плата становить 4 173 грн на місяць. Отже, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи становить 50 076 гривень, та виплачується рівними частинами між особами, які мають право на отримання страхового відшкодування. У даному випадку право на отримання страхового відшкодування мають: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, а частка, яка припадає на кожну особу, становить 12 519 гривень. Мінімально гарантований загальний розмір страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника, обрахований відповідно до п. 27.2 статті 27 Закону № 1961-IV, становить 150 228 гривень ( 36*4 173). По даному страховому випадку загальна сума страхового відшкодування становить 200304 гривні, що перевищує 200 000 гривень страхової суми. У такому випадку, відшкодування, яке належить позивачам до виплати становить: по 12 519 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 149 924 гривень в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника. З наданих до суду квитанцій встановлено, що відповідачем уже здійснено виплату на відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі по 12 519 гривень та виплачено частково кошти, на ім`я [PERSON] у розмірі 42 929, 60 гривень. Ці кошти необхідно врахувати як відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника. Відтак, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника у розмірі 106 994, 40 гривень, та на користь батька [PERSON] і матері [PERSON] страхове відшкодування моральної шкоди внаслідок смерті сина в розмірі по 12 519 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial