Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

23.02.2022 до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач, просить: 1. Розірвати шлюб між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 17 грудня 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №750; 2. Після шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON] ; 3. Залучити до участі у справі в якості третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківського міської ради для дачі висновку по справі; 4. Визначити місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , із матір`ю, [PERSON] ; 5. Усі судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача. Обгрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що 17 грудня 2011 р. між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Київським відділом державної реєстрацій актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 750. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Від шлюбу мають сина: [PERSON] , [INFO] . Причиною подання заяви до суду про розлучення з Відповідачем є постійні сварки та побої з боку Відповідача. Можливості зберегти сім`ю немає. За таких обставин, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача та інтересам дитини. Примирення подружжя вважає неможливим. Окрім цього зазначила, шо між подружжям існує спір про місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] . Позивач проживає у квартирі своїх батьків за адресою: [ADDRESS] , а Відповідач із сином [PERSON] - за адресою: [ADDRESS] . Позивач не може проживати разом із відповідачем та дитиною, оскільки відповідач створює нестерпні умови для сумісного проживання однією родиною.Після розлучення Позивач має намір забрати сина до квартири своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 справу розподілено судді Колесник С.А. та передано судді 02.06.2022. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 03.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження в цивільній справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.57). Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 14.08.2023 до суду від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розірвати шлюб між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 17.12.2011 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №750; позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] - про визначення місця проживання дитини [PERSON] - залишити без розгляду (а.с.253). Позивач та представник позивач у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлялися своєчасно та належним чином (а.с.247). Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданій до суду 14.08.2023 заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти позову в частині розірвання шлюбу (а.с.251). Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 249-250). Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступні факти. Судом достовірно встановлено, що 17 грудня 2011 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 17 грудня 2011 року складено відповідний актовий запис № 750 у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). [INFO] народився [PERSON] , про що 01 червня 2012 року складено відповідний актовий запис №1494 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 01.06.2012 (а.с.32). Так, відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не пред`являлись. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] разом з мітір`ю, [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Враховуючи вказане та заяву позивача, суд вважає, що заява позивача про залишення без розгляду позовної вимоги про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а позовна вимога щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю підлягає залишенню без розгляду. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). При подачі позову позивачем за позовну вимогу про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., тому суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за вимогу про розірвання шлюбу, решту стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved