Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач пред`явила через суд зазначений позов до [PERSON] , [PERSON] на предмет захисту свого права власності на квартиру [ADDRESS] з підстав того, що вона несе тягар обов`язків з утримання майна та оплати комунальних послуг з розрахунку на спільне проживання з ним відповідачів [PERSON] , та [PERSON] , які вселялися та зареєстровані у квартирі як батько та брат позивача, проте, починаючи з 2019 року у квартирі не проживають, комунальні послуги не оплачують, виїхали за кордон та мешкають у іншому житлі, у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають, тому позивач, посилаючись на ст. ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.72, 156 ЖК України просила визнати [PERSON] ,, [PERSON] такими, які втратили право на користування її квартирою, зняти відповідачів з реєстраційного обліку у цій квартирі. З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою суду від 03 лютого 2023 з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності у підготовчому засіданні проведена її підготовка. Відповідачі свій відзив не подали, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляли і про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем їх постійного проживання (перебування), а також шляхом оголошення в урядовій газеті «Урядовий кур`єр». Третя особа заяв по суті справи не подавала. Ухвалою суду від 22 травня 2023 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідачі не повідомили та про розгляд справи в їх відсутність не клопотали, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди представника позивача, від якого 11 липня 2023 року надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, що з`ясуванню обставин не перешкоджає. Представник третьої особи у заяві від 02 червня 2023 року клопотала про розгляд справи у її відсутності з прийняттям рішення згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог з задоволенням позову частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Яровою Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1082, належить квартира [ADDRESS] , що узгоджується з даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 жовтня 2019 року № 183579597 (а.с. 10-11, 12). За даними довідки № 8693, виданої 26 вересня 2019 року Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що повністю узгоджується з даними паспортів сторін та відомостями Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 27 січня 2023 року за вих. № 6/5-600 про реєстрацію у вказаній квартирі [PERSON] з 30 вересня 2008 року, [PERSON] - з 10 квітня 2000 року (а.с.19, 5,7-9, 130). Крім того, в судовому засіданні досліджені квитанції про сплату комунальних платежів з вересня 2019 року по жовтень 2022 року про оплату комунальних послуг, що постачаються у вказану квартиру виключно [PERSON] . Також встановлено, що відповідачу доводяться позивачу батьком - [PERSON] , та братом - [PERSON] , однак у спірній квартирі припинили проживання з 2019 року. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки іншого відповідачами не доведено, то за встановлених судом обставин підстави для користування спірним житловим приміщення у квартирі [ADDRESS] згідно з ч. 3 ст. 810 ЦК України і ст. 158 ЖК УРСР на умовах договору у відповідачів відсутні, а тому належить визнати, що мало місце користування житлом не зобов`язальне позадоговірне, а на обмеженому речовому праві особистого сервітуту відповідно до ст. 405 ЦК України з наслідками, передбаченими ч. 4 ст. 156 і ст. ст. 157, 162 ЖК УРСР. Відтак, оскільки відповідачі відсутні у спірній квартирі більше одного року і не користуються нею, хоч об`єктивно мають таку можливість, то суд дійшов висновку, що сервітут ними не використовується без поважних причин більше строку його збереження за особами, на підставі чого згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України сервітут відповідачів припинився, а відповідачів по суду належить визнати такими, які втратили право користування спірним житловим приміщенням у зазначеній квартирі відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України внаслідок задавненості користування. Разом з тим, відповідно до п.6 ч.1 ст. 24 «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вказаній нормі кореспондують і положення пп.2 п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265, а тому вимоги про зняття з реєстрації відповідачів задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду про визнання осіб такими, які втратили право користування житлом є самостійною та достатньою підставою для зняття таких осіб з реєстрації. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді судового бору покладаються на відповідачів пропорційно задоволеним вимогам в рівних частинах, а не солідарно, як про це заявлено у позові, оскільки судові витрати не є зобов`язанням, яке б тягло солідарний обов`язок.

Outcome: partial