Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

01.11.2022 до Суду надійшла позовна заява, у якій позивач, [PERSON] , просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка, [PERSON] є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . З 2012 року Відповідачка почала окремо проживати від чоловіка та малолітньої доньки, припинила приймати участь у її вихованні, не цікавилась її життям та здоров`ям. 08.04.2013 рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області шлюб між Позивачем і Відповідачкою було розірвано. Дитина залишилась проживати з батьком. Після розірвання шлюбу матір повністю самоусунулась від виховання доньки та її матеріального забезпечення, внаслідок чого позивач був вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів, проте жодних сум з Відповідачки не було стягнуто і Позивачу було призначено тимчасову державну допомогу дитині. У судовому засіданні Позивач повідомив, що донька з трирічного віку виховується ним та бабусею. Рідна мати дитини з 2012 року не дзвонить до дитини, не цікавиться її життям, не приходила до неї, не бере участі у її вихованні та навчанні, що призвело до небажання дитини взагалі з нею колись бачитись та спілкуватись. Зазначив, що Відповідачка зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, має іншу сім`ю та дітей. Дитина б хотіла поїхати за кордон, але не може, оскільки неможливо знайти відповідачку, яка дасть згоду на її виїзд. Крім того, будучи напів сиротою, дівчинка матиме пільги з боку законодавства. Тому, з урахуванням того, що мати повністю ухилилася від виховання дитини, дівчинка її не пам`ятає, просить позбавити Відповідачку [PERSON] батьківських прав. Відповідачка [PERSON] у судові засідання жодного разу не з`являлася. Повідомлялася за адресою зареєстрованого місця проживання, вказаною у позовній заяві. Причини неявки Суду невідомі. Від третьої особи Служби у справах дітей Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги позивача просять задовільнити. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки та третьої особи, за наявними у справі матеріалами. Суд, вислухавши пояснення Позивача, спільної доньки сторін, та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у своїй сукупності та співставленні приходить до висновку. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08.04.2013 шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано. Неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання та виховання з батьком [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї Прокуравського старостинського округу Космацької сільської ради №459 від 01.09.2022, Позивач [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] , та мамою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03.06.2014 стягнуто з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] . У ході судового розгляду та з довідки про отримання (неотримання) допомоги від 01.08.2022 № 1289 встановлено, що Відповідачка аліменти на утримання дитини не сплачувала, у зв`язку з чим, позивач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Косівської РДА та йому з 01.09.2014 по 31.07.2022 призначено тимчасову державну допомогу дитині, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Характеристики, виданої виконкомом Космацької сільської ради від 12.09.2022 № 45, [PERSON] , за час проживання в с. Прокурава показала себе з негативної сторони, вела аморальний спосіб життя, часто вживала алкогольні напої. З 2012 року по даний час [PERSON] в селі Прокурава не проживає, участі у вихованні дочки [PERSON] - не приймає. Як вбачається з Характеристик Космацької сільської ради від 01.09.2022 № 460 та Прокуравської гімназії Космацької сільської ради [PERSON] виховується батьком, який відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Батько підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, постійно відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Мама [PERSON] участі в навчанні та вихованні дочки не бере, за час навчання дитини в школі батьківські збори не відвідувала та не цікавилася успіхами дитини. Згідно з Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженим рішенням виконавчого комітету Космацької сільської ради від 16.09.2022 №89-9/2022, мати не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу, тому Комісія прийшла висновку за доцільне позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дочки [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є дружиною рідного брата Позивача. Перебуває у нормальних відносинах з обома сторонами по справі. Відповідачка покинула дитину, коли тій було три роки, і з того часу до дівчинки не навідується, участі у вихованні дитини не бере, дитина її не знає. Їй відомо, що остання проживає у селі Микуличині, має іншу сім`ю. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою Позивача, показала, що Відповідачка покинула дитину та Позивача, коли дитині було два-три роки. І з того часу вона не бачила щоб Відповідачка відвідувала дитину, чи підтримувала з дитиною зв`язок. Допитана у судовому засіданні малолітня [PERSON] Суду пояснила, що вона є донькою Відповідачки [PERSON] та Позивача. [PERSON] розповіла, що свою маму не пам`ятає, адже вона ніколи не цікавилась її життям, ніяк з нею не спілкується та не відчуває до неї жодних приязних емоцій і бажання спілкуватись у майбутньому. Вона живе своїм життям, де дитині місця немає. Просила задовільнити позов, позбавити її матір [PERSON] батьківських прав відносно неї. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною першою статті 164 СК України передбачені підстави позбавлення батьківських прав. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 12 серпня 2021 року у справі № 306/8/20, провадження № 61-12720ск21. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналізуючи докази по справі у сукупності та враховуючи покази малолітньої [PERSON] відносно поведінки її матері, Суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов`язків, ухиляється від їх виконання, морально та матеріально доньку не підтримує. Відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні з показів її малолітньої доньки та зібраних у справі доказів. Вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з донькою, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Тому, досліджені у судовому засіданні докази та покази свідків підтверджують обставини позову, а саме те, що відповідачка ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дитини. Протягом розгляду справи Відповідачка жодного разу у судове засідання не з`явилася. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні Відповідачкою її неповнолітньої доньки, Судом не встановлено. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Враховуючи принцип верховенства права, особливості цієї справи, думку доньки Відповідачки, яка просила позбавити її матір батьківських прав відносно неї, оскільки це захистить її, та зазначене рішення ЄСПЛ, Суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню, більше того, Суд вважає, що на даний час, такий захід відповідає принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

Outcome: approved