Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5963,83 гривні за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та сплаченого судового збору в сумі 2684 гривні. Позивач свої вимоги обґрунтовую тим, що з 01.01.2019 року є постачальником універсальних послуг, на якого покладено обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Волинської області. Відповідачу неодноразово виставлялись рахунки за спожиту електричну енергію. Через несплату виставлених рахунків утворилась заборгованість в сумі 5963,83грн. Ухвалою суду від 22 травня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій, просив справу розглядати за відсутності його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. За змістом частини першої статті 56Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. З 01 січня 2019 року постачальником універсальних послуг на території Волинської області визначено ТОВ «ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ». Відповідно до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ» діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої на підставі Постанови НКРЕКП від 14 червня 2018 року №429. Цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим побутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей633,634,641,642ЦК України (а. с. 8-13). Згідно з пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію прав, № витягу 35943076 відповідачу [PERSON] належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 18). Відповідач після 01 січня 2019 року продовжує користуватися (споживати) електричну енергію за вказаною адресою, періодично сплачує рахунки за спожиту електричну енергію, для проведення розрахунків на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , у зв`язку з чим вона є такою, що приєдналася як споживач до умов договору про постачання універсальних послуг (а. с. 14-16). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина перша статті 610 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з пунктом 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі. Відповідно до пункту 5.5.5 вказаних Правил споживач електричної енергії зобов`язаний: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Додатком 2 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг визначено порядок оплати, а саме: оплата здійснюється споживачем за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Термін оплати рахунку 10 робочих днів від дня його отримання споживачем, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим (а. с. 13). З матеріалів справи вбачається, що відповідачу за спожиту електроенергію за період з лютого 2020 року по квітень 2023 року нараховано 5963,83 гривень (а. с. 14). Рахунок за електроенергію № 431347 від 05 квітня 2023 року на суму 5953,75 гривень, який позивач сформував та виставив споживачу відповідачу, остання не оплатила (а. с. 16). За змістом частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою вказаної статті процесуального закону передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних та допустимих доказів на спростування вищевказаного відповідач до суду не надала. За таких обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідно до зазначених вище норм матеріального права, встановивши, що відповідач порушила свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, не сплачувала своєчасно та в повному обсязі за спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 5953,75 гривень заборгованості за спожиту електричну енергію. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2684 грн., що підтверджується платіжними дорученнями про сплату судового збору № 1099 від 30.03.2023 року у розмірі 268,40 грн (за подачу заяви про видачу судового наказу по справі № 169/409/23) та № 1574 від 08.05.2023 року у розмірі 2415,60 грн. Оскільки суд задовольняє позов повністю, то позивачу за рахунок відповідача слід відшкодувати судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial