Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який зареєстрований 04.04.2015 року Відділом ДРАЦС у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, до суду звернулася [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою суду від 26.06.23 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До судового засідання позивач [PERSON] надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. В заяві також зазначено, що малолітній син [PERSON] [INFO] після розірвання шлюбу залишається проживати з нею та прізвище після розірвання шлюбу просить не змінювати. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про згоду з позовом, в якій не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутності, в заяві також зазначено про згоду на проживання спільного сина після розірвання шлюбу з матір`ю. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , про місце мешкання якої сторони дійшли спільної згоди, а саме після розірвання шлюбу син залишається проживати з матір`ю. Щодо наявності між сторонами спору щодо поділу майна в позові не йдеться. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Суд приймає до уваги той факт, що сторони дійшли спільної згоди щодо мешкання спільного сина разом з матір`ю. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 1073,60 грн., який сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved