Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

21.06.2023 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, згідно якого просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстровано 07.09.2018 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №263. В обґрунтування пред`явлених вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Зазначає, що шлюб розпався остаточно, і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою Бердичівського міськрайнного суду від 22.06.2023 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін ( а.с. 11-12). В судове засідання сторони не з`явилися, надали письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності. Відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі. Заяви сторін долучено до матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.09.2018 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, між сторонами зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №263 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Зі змісту позову вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved