Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Адвокат Лаврів В.П., діючи в інтересах Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», 31 травня 2023 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] 28 жовтня 2021 року було укладено кредитний договір № 5095696845, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти на таких умовах: 122 091 грн 87 коп. - сума кредиту, строк користування - 36 місяців, 0,01% від суми боргу за договором (річні проценти) та під 2,70 % щомісячних процентів від суми кредиту. 17 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено договір факторингу № 171221, відповідно до умов якого до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги до відповідача. Відповідно до виписки та розрахунку заборгованості позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5095696845 від 28 жовтня 2021 року в сумі 157 748 грн 37 коп., з яких: 111 884 грн 43 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 12 грн 76 коп. - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 45 851 грн 18 коп. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Позивач повідомляв відповідача про заміну кредитора та висунув вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором, проте вказані вимоги виконані не були. Таким чином відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» в сумі 157 748 грн 37 коп. Просили позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість в сумі 157 748 грн 37 коп. та понесені судові витрат в сумі 2 648 грн. Ухвалою судді 23 червня 2023 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, одночасно із поданням позову до суду просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до частини восьмої статті 178 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 28 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5095696845, за умовами якого останній отримав грошові кошти на таких умовах: 122 091 грн 87 коп. - сума кредиту, строком користування 36 місяців, з 0,01 % від суми боргу за договором (річні проценти) та під 2,70 % щомісячних процентів від суми кредиту. Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 цього договору, кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; у свою чергу позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5696845, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору цей договір, паспорт кредиту № 5696845 та Умови отримання фінансових кредитів Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр фінансових рішень» складають єдиний кредитний договір. Відповідач ознайомився і погодився з умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом в кредитному договорі № 5095696845 та паспорті кредиту № 5696845, де міститься інформація щодо основних умов кредитування. За умовами кредитного договору № 5095696845 від 28 жовтня 2021 року [PERSON] отримав грошові кошти на таких умовах: сума кредиту - 122 091 грн 87 коп.; 36 місяців - строк користування кредитом; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячні проценти - 2,70 % від суми кредиту. 17 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено договір факторингу № 171221, відповідно до умов якого до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги до [PERSON] . Відповідно до виписки та розрахунку заборгованості позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 5095696845 від 28 жовтня 2021 року в сумі 157 748 грн 37 коп., з яких: 111 884 грн 43 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 12 грн 76 коп. - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 45 851 грн 18 коп. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Позивач 24 лютого 2023 року повідомляв відповідача про заміну кредитора та висунув вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором та договором кредиту, проте вказані вимоги виконані не були. Оскільки умовами кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу. Згідно з частинами першою, другою статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статтей 627, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 Цивільного кодексум Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Положеннями статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд вважає, що сторонами зазначеного вище кредитного договору було дотримано усіх вимог законодавства, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами. Щодо стягнення заборгованості за договором факторингу. Згідно положень пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, на підставі зазначеного вище договору факторингу до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» перейшло право грошової вимоги до відповідача за відповідним кредитним договором. Відповідно до частини третьї статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з матеріалів справи, заперечень проти позову відповідач не надав, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, відповідачем не спростовано. При цьому, як вбачається із розрахунку заборгованості відповідач частково погашав кредит, що свідчить про визнання ним факту укладення кредитного договору між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», та те, що йому були відомі умови кредитування. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач у порушення вимог кредитного договору не виконав взяті на себе зобов`язання перед Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором № 5095696845 від 28 жовтня 2021 року прийшов до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, тому судові витрати покладаються на відповідачки в повному розмірі. З відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в розмірі 2 648 грн.

Outcome: approved