Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позов мотивував тим, що 14.11.2017 між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] в них народився спільний син. Зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалось, тому рішенням суду від 21.02.2021 шлюб було розірвано, а їх спільний малолітній син з 2,5 років перебуває з ним. За весь час відповідач бачила дитину декілька разів, не цікавиться його життям, не піклується про дитину, про його духовний та фізичний розвиток, не цікавиться його успіхами та станом його здоров`я. Відповідач не виконує покладених на неї законом обов`язків щодо виховання сина. Син знаходиться на повному його утриманні, всі питання щодо виховання сина вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Ухвалою від 23.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.08.2023 справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач поданий позов підтримав, просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Представник третьої особи служби у справах дітей Лосинівської селищної ради Темчурова Л.А. в судовому засіданні підтримала позов [PERSON] та просила його задовольнити, підтримала позицію, викладену в поясненнях від 03.07.2023, в яких зазначила, що при складанні акту обстеження умов проживання, було виявлено, що [PERSON] вже більше року не спілкувалась з дитиною. Відповідач у судове засідання не з`явилась, у відзиві, поданому до суду, просила відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що після розірвання шлюбу з позивачем, за їх спільною згодою було вирішено, що їх неповнолітній син буде проживати з батьком, вона зі своєї сторони могла забирати і забирала сина до себе по мірі своїх можливостей, приблизно раз у місяць на тиждень у с.Галиця. Крім того, вона купувала сину одяг, іграшки, їжу та давала гроші готівкою його бабусі [PERSON] . Після 24.02.2022, а саме повномасштабного вторгнення росії на територію України, у зв`язку з тим, що вона втратила роботу, вона не мала фінансової можливості підтримувати сина. Вона зі своїм нинішнім цивільним чоловіком потрапили в окупацію в с.Галиця і не мали змоги забирати сина. Після деокупації Чернігівської області вона з цивільним чоловіком виїхали до м. Києва, але вона не змогла знайти роботу і перебувала на утриманні чоловіка у зв`язку з вагітністю. На даний час вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною і не має можливості фінансово підтримувати та бачити сина. Зазначила, що це тимчасово, допоки вона не зможе відновитися на роботі та вільно залишати дитину на чоловіка. У відповіді на відзив позивач зазначив, що вважає доводи відповідача про те, що наразі вона не має можливості бачитись та надавати допомогу сину [PERSON] такими, що не заслуговують на увагу, оскільки перебування відповідача у декретній відпустці по догляду за четвертою дитиною не дає їй права ігнорувати сина [PERSON] . Відповідач не надавала ніякої грошової допомоги сину. З літа 2022 року відповідач жодного разу не поцікавилась сином, не привітала його з п`ятиріччям. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності,

Outcome: dismissed