Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

27 травня 2021 року акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором № 500837821, в розмірі 126555 гривень 05 коп. та судові витрати по справі в розмірі 2270 гривень 00 коп. Свої позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» обґрунтовує тим, що 18 серпня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про надання особистого кредиту № 500837821 (далі - Договір). Відповідно до умов вищевказаної Угоди, позивач зобов`язується надати відповідачу кредит, а відповідач в свою чергу зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач посилається на те, що він свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі 101340 (сто одна тисяча триста сорок) гривень 21 копійка. У порушення умов договору, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 15 квітня 2021 року має прострочену заборгованість, яка в загальному розмірі становить 126555 (сто двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 05 копійок, та складається з наступного: 101340,21 грн. - заборгованість за кредитом; 25214,84 грн. - заборгованість по відсоткам. На підтвердження своїх вимог позивач посилається на копію оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту, графік повернення кредиту, копію анкети на отримання кредиту, копію паспорта споживчого кредиту та розрахунок суми заборгованості за кредитом, які додані ним до позовної заяви. Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачкою зобов`язання стосовно повернення кредиту, позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість в сумі 126555,05 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 гривень. Ухвалою суду від 10 червня 2021 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 08 червня 2023 року задоволено заяву представника Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» Блажевського П.І. про заміну сторони позивача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на його правонаступника Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» та залучено до участі у справі № 358/579/21 за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, замість акціонерного товариства «Альфа-Банк» його правонаступника - акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд.100, м. Київ, код ЄДРПОУ:23494714). В судове засідання представник позивача АТ «СЕНС БАНК» за довіреністю Блажевський П.І. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Ящук Л.А. надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідачки зазначивши, що позовні вимоги він та відповідачка не визнає в повному обсязі, посилаючись на те, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України, які регулюють відносини позики. Договір кредиту за своєю правовою природою є реальним договором, тобто є укладеним з моменту передання грошей. Зазначив, що позивачем не надано жодного доказу того, що ним на виконання вимог договору кредиту було передано відповідачці грошові кошти. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 серпня 2020 року між позивачем АТ «Альфа-Банк» та відповідачкою [PERSON] було підписано оферту на укладення Угоди про надання кредиту № 500837821, яка надрукована на бланку АТ «Альфа-Банк». Згідно вказаної оферти, [PERSON] запропонувала Акціонерному товариству «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб (Угода). Підставою для Угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між [PERSON] та банком. Умовами для укладення Угоди є: тип кредиту: «Кредит готівкою»; сума кредиту: 101340,21 грн.; процентна ставка річних: 43 %, (тип ставки фіксована); строк кредиту: 84 міс. Під час користування кредитом [PERSON] пропонує банку надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором за надання яких пропонує встановити комісійну винагороду, а саме: а) за надання кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в цій оферті на укладення Угоди без ПДВ; б) за обслуговування кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в цій оферті без ПДВ. Дата повернення кредиту - 19 серпня 2027 року. Для повернення заборгованості за Угодою пропонує використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у банку. Кредитні кошти просить надати для повернення заборгованості за кредитним договором № 501121089 від 14 березня 2019 року. Розмір - 91253,75 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк» та за кредитним договором №501168927 від 30 липня 2019 року. Розмір - 10086,46 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк». Підписанням цієї оферти надає власну згоду банку на передачу до Кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку передбачених чинним законодавством України, а також беззаперечно підтверджує, що перед укладенням Угоди ознайомлена у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ. В додатку №1, що є невід`ємною частиною Угоди, [PERSON] пропонує визначити: детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки; графік платежів з повернення кредиту, сплата відсотків за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за Угодою. Всі відносини між нею та банком, що не врегульовані Угодою, пропонує врегулювати договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті банку. Строк для Акцепту банку: 30 робочих днів з моменту отримання банком оферти. Угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладення Угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до умов Угоди та договору. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на сайті банку. Підпис позичальника на даному договорі свідчить про отримання нею всієї інформації про умови кредитування та те, що акцепт пропозиції на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 500837821 від 18 серпня 2020 отримала (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1046 ЦК України (положення якої поширюються на відносини за кредитним договором) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до положень ст.ст. 641-643 ЦК України, оферта це пропозиція певній стороні укласти договір з урахуванням викладених умов. Оферта вважається прийнятою після її акцепту. Прийняття (акцепт) оферти є юридично значущею дією, наслідком якої є виникнення між сторонами договору. Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Заявляючи позовні вимоги, АТ «Альфа-Банк» посилається на те, що відповідачка та банк уклали кредитний договір, шляхом прийняття оферти на укладення Угоди про надання кредиту. Окрім того, відповідачкою [PERSON] підписано: Додаток №1 до Угоди про надання кредиту № 500837821 від 18 серпня 2020 року, в якому міститься графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки; анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк»; паспорт споживчого кредиту, згідно якого сторони окрім інших умов узгодили нарахування штрафу за кожне прострочення платежу, що триває від 1 до 4 днів - 200 грн., та за кожне прострочення платежу, що триває від 5 днів і більше - 400 грн. (а.с. 8-11). Згідно умов кредитного договору № 500837821 від 18 серпня 2020 року, [PERSON] отримала кредит в розмірі 101340,21 грн., проте допустила неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. Однак, самі по собі копія кредитного договору та розрахунок, як надані позивачем, не можуть бути підставою для висновку про наявність боргу. З наданого АТ «Альфа-Банк» розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 15 квітня 2021 року за договором кредиту № 500837821 від 18 серпня 2020 року становить - 126555,05 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 101340,21 грн; заборгованість по відсотках - 25214,84 грн (а.с. 15). Разом з тим, наданий розрахунок заборгованості не підтверджує обставини надання кредиту відповідачці та наявність кредитних правовідносин, оскільки не містить даних про видачу кредитних коштів. Даний розрахунок не є випискою по особовому рахунку, він не містить записи про операції, здійснені протягом операційного дня, не є регістром аналітичного обліку та не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій. Даний розрахунок є процесуальним а не бухгалтерським документом. Таким чином, даний розрахунок заборгованості не є належним, допустимим та достатнім доказом наявності заборгованості відповідачки перед позивачем. Крім того, даний розрахунок підписаний працівником позивача і є носієм результатів його особистої роботи, а не документом на підтвердження факту передачі та отримання коштів, тобто не є допустимим доказом в розумінні ч. 2 ст. 78 ЦПК України. Також, в матеріалах справи відсутні докази видачі позивачем готівки, відповідно до п.1 оферти та акцепту. Отже АТ «Альфа-Банк» не надано доказів на підтвердження видачі відповідачці кредитних коштів готівкою, а також факту та розміру наданого відповідачці кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих сум тіла кредиту та відсотків, що вказані в розрахунку заборгованості, не є можливим. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є буд-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, як мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, та від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц дійшов наступних висновків. Доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України від 16.07.1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Крім того відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік на фінансову звітність в Україні» (в редакції станом на момент укладення договору кредиту) первинні облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Однак таких доказів позивачем до суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів в розмірі та на умовах, встановлених договором (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.01.20218 року у справі №161/16891/15-ц). З огляду на викладене, суд погоджується з аргументами представника відповідачки про недоведеність позивачем позовних вимог, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити повністю. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні основних позовних вимог, не підлягають задоволенню й вимоги про покладення на відповідача судових витрат.

Outcome: dismissed