Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду та просить встановити факт належності йому, [PERSON] , [INFO] , державного акту на право власності на землю серії ЯД №943496, виданого Болградською районною державною адміністрацією Одеської області від 23.02.2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю №011051800539 та Державного акту на право власності на землю серії ЯД №913758, виданого Болградською районною державною адміністрацією Одеської області від 23.02.2010 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю №011051800540. в яких допущено описку в написанні по батькові власника, а саме: записано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Ухвалою від 12.07.2023 було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 10.08.2023 року. Заявник в судове засідання не з`явився, в подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи - Болградської районної державної (військової) адміністрації Одеської області - надіслали лист від 24.07.2023 року про визнання вимог, просить задовольнити їх повністю та розгляд справи проводити у відсутності представника заінтересованої особи Представник заінтересованої особи - Болградської міської ради Одеської області - будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не прибув, причин неявки в судове засідання не повідомив, будь-яких заяв чи клопотання не надав. Оскільки сторонами по справі було подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, судом у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи. Згідно п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пункт 6 частини першої ст.315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Судовим розглядом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Виноградівка Болградського району Одеської області та у паспорті громадянина України, на головній сторінці його ім`я, прізвище та по батькові записано на українській мові « [PERSON] », а на зворотній сторінці записано на російський мові « [PERSON] ». В державному акті на право власності на земельну ділянку ЯД №943496 від 23.02.2010 року, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області №332/А-2007 від 16.05.2007 року, на земельну ділянку площею 1,20 га в межах згідно з планом, розташовану на території Виноградівської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 011051800539, та в державному акті на право власності на земельну ділянку ЯД №913758 від 23.02.2010 року, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області №332/А-2007 від 16.05.2007 року, на земельну ділянку площею 0,25 га в межах згідно з планом, розташовану на території Виноградівської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 011051800540 прізвище, ім`я та по-батькові власника, кому видані державні акти зазначено « [PERSON] ». Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.06.2023 року про відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5121481600:01:006:0272, площею 0,25 га, розташована на території Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області, для ведення особистого селянського господарства та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.06.2023 року про відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5121481600:01:002:0930, площею 1,1999 га, розташована на території Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області, для ведення особистого селянського господарства, вбачається, що власником ділянки записаний [PERSON] , У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 10.04.2006 року, дійсно зазначено прізвище, ім`я та по-батькові заявника українською мовою « [PERSON] ». Названим паспортом заявник користувався на час видачі державних актів, свідчить про фактичне допущення помилки в написанні його прізвища в правовстановлюючому документі. А відтак, заявник дійсно є власником земельної ділянки площею 1,20 га згідно розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 16.05.2007 року № 332/А-2007 та державного акту серії ЯД №943496, виданого 23.02.2010 року та земельної ділянки площею 0,25 га згідно розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 16.05.2007 року № 332/А-2007 та державного акту серії ЯД №913758, виданого 23.02.2010 року, в яких допущено помилку в написанні його по батькові. Таким чином, вбачається факт допущення помилки при оформленні на ім`я заявника вказаного правовстановлюючого документа. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Згідно роз`яснень Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (в попередній редакції) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд розглядає справу, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України. Враховуючи, що встановлення факту належності заявнику вищеназваного державного акту потрібно для здійснення державної реєстрації права власності, підтвердження права власності на земельну ділянку та можливості розпорядження цим майном, надавши оцінку наявним доказам, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved