Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

17 травня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вимоги позову обґрунтовано тим, що у листопаді 2022 року із повідомлення з додатку «Дія» позивачу стало відомо про те, що Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. відкрито виконавче провадження №64612029 від 23.02.2022 року про примусове виконання виконавчого напису №4580 від 20.01.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Постановою Приватного виконавця від 28.02.2022 року, постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20% із доходів суму боргу у розмірі 12880,00 гривень на користь стягувана ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» на користь приватного виконавця 1 288,00 гривень та 400,00 гривень - витрати на проведення виконавчих дій. Загальна сума, яка підлягає стягненню із Боржника за виконавчим провадженням № 64612029 складає: 14 568,00 гривень. За результатами ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження з Автоматизованої системи виконавчих проваджень за ідентифікатором доступу, позивачу стало відомо, що 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, за яким звернуто стягнення заборгованості з позивача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ», який є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №10072020 від 10.07.2020 року, за кредитним договором № 6734251 від 22.02.2020 року. Із виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться у період з 27.10.2020 \~ \~ \~ \~ року по 06.01.2021 рік. Сума заборгованості складає 11880,00, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6000,00 гривень. Прострочена заборгованість за комісією становить 0, 00 грн. Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5880,00 грн. Строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн. Строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн. Строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0, 00 грн. Строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача у розмірі 1000,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 12880,00 грн. Позивач [PERSON] вважає виконавчий напис нотаріуса, таким що посвідчений з грубим порушенням норм матеріального права, зокрема порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, внаслідок чого він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Також позивач вважає, що при здійсненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Крім того позивач зазначає,що Кредитний договір, який в даному випадку не було нотаріально посвідчено, не може відноситися до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, в розумінні положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», адже на момент звернення ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису про стягнення відповідної заборгованості з позивача (20.01.2021 року) вже не існувало чинних положень які б передбачали можливість вчинення таких дій на укладеному в простій письмові формі договорі. Відтак, станом на січень 2021 року у нотаріуса були відсутні підстави вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі. З огляду на зазначене вище, позивач [PERSON] звернулась до суду із даною позовною заявою. Ухвалою суду від 22 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 4580, відповідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] за Кредитним договором 6734251 від 22 лютого 2020 року, укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 10072020 від 10 липня 2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», заборгованість за Кредитним договором 6734251 від 22 лютого 2020 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 жовтня 2020 року по 06 січня 2021 року. Сума заборгованості складає 11\~880 грн. 00 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню 12\~880 грн. 00 коп. (а.с. 13). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 20 січня 2021 року, був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 20 січня 2021 року - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. Отже, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим № 4580 від 20 січня 2021 року приватний нотаріус керувався нечинними положеннями Закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп. за подання позовної заяви та 536 грн. 80 коп. за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved