Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У липні 2021 року до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява, в якій [PERSON] просила суд встановити юридичний факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] є її двоюрідною тіткою. В обґрунтовання позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] , померла її двоюрідна тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належний останній будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , інших спадкоємців окрім неї у померлої не залишилося. Вона позивач звернулась до Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини, де 28.05.2021 було винесено постанову про відмову їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем. Вказує на те, що [PERSON] , в дівоцтві Самарська, є донькою [PERSON] , який є зведеним братом її заявниці рідного дідуся [PERSON] . [PERSON] є донькою [PERSON] , який є сином [PERSON] , який і є зведеним братом [PERSON] , з яким вони мали спільну матір. Батько [PERSON] [PERSON] народився на території нинішньої російської федерації, ще за часів російської імперії і на даний час відсутня будь-яка можливість поновити документи, які б могли підтвердити його спільну з [PERSON] мати, тому заявниця була змушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.07.2021 позовну заяву [PERSON] передано на розгляд до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 року для розгляду даної справи було визначено суддю Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Лукінову К.С. Ухвалою судді [PERSON] від 12.08.2021 дану справу повернуто до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська для виконання вимог ч.5-11 ст.272, ч.3 ст.31 ЦПК України. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Лукінової К.С. від 02.09.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. На підставі розпорядження керівника апарату Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.05.2022 за №260 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2022 року справу передано в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О. Ухвалою від 03.05.2022 суддею Кудрявцевою Т.О. прийнято цивільну справу до свого провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. Відповідачем 17.10.2022 були надані суду письмові пояснення, доводи викладені в яких зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Представник відповідача зазначив, що Дніпровська міська рада є не належним відповідачем у даній справі, оскільки діями останньої не порушено прав позивача. Також вказано про відсутність доказів наявності родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] . Ухвалами Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.01.2023, 22.03.2023 витребувано докази у справі. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позові. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо заявлених вимог та надала пояснення, аналогічні викладеним письмово. В подальшому, в наданій суду заяві представник позивача просив розглянути справу без його участі та без участі позивача, просив задовольнити позовні вимоги. Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України дане судове засідання проводиться за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи та їх представників, свідків, суд приходить до висновку про задоволення позову, з таких підстав. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України [PERSON] народилась [INFO] у с.Залелія Царичанського району Дніпропетровської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.12.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петріківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), та повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00026971782 від 09.07.2020. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння за адресою [ADDRESS] . [PERSON] звернулась до Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте отримати спадщину про право на спадщину за законом вона не має можливості у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували її родинні зв`язки з померлою [PERSON] . Згідно копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса звернулась 22.12.2020 лише [PERSON] , яка зазначила, що померла була її двоюрідною тіткою. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 21.12.2020 року № 1740, [PERSON] , померла [INFO] , з 31.05.2019 і на день смерті була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , в КЗ «Могилівський геріатричний пансіонат ДОР». Заповіту від імені [PERSON] по Могилівській сільській раді не зареєстровано. Постановою державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. від 28.05.2011 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідної тітки - [PERSON] , яка померла у зв`язку з відсутністю доказів родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем. В зв`язку з зазначеним, позивач звернулась до суду із даним позовом. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133, 135 СК України, [INFO] народився батько заявниці - [PERSON] , батьком якого є [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.12.1992 [INFO] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені: батько - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13.04.2022 Новокадацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] у зв`язку з укладенням 13.04.2022 шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно письмової відповіді на ухвалу суду в.о.директора Державного архіву Дніпропетровської області Боронило В. від 21.10.2022 № Є-1284/1/217-22, вбачається, що Державний архів Дніпропетровської області не має можливості виконати запит суду через відсутність в ньому інформації щодо місця реєстрації народження (село або місто, район та область) [PERSON] , [INFO] (вказати її дівоче прізвище), а також місце реєстрації народження та смерті її батька [PERSON] . Також зазначено про те, що книги реєстрації актів цивільного стану по Дніпропетровській області з 1946 року на зберігання до державного архіву області не надходили, тому надати архівні довідки про народження та смерть [PERSON] , [INFO] , неможливо. Відповідно до письмової відповіді в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Швець В. від 02.03.2023 № 581/06.9-43, наданої на виконання ухвали суду, проведеною перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів за період з 01.01.1945 по 28.02.2023 по поновленій державній реєстрації актового запису про народження щодо [PERSON] , [INFO] , по відділах державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської області Пвденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не виявлено; наявні актові записи до 1945 року передані на зберігання до Державного архіву Дніпропетровської області. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належить домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] . Вказане також підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до копії довіреності від 28.10.2019, посвідченої приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сапай Є.І., [PERSON] уповноважила [PERSON] управляти та розпоряджатися належними їй будинком з господарськими будівлями та спорудами і відповідною земельною ділянкою, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Державного архіву Дніпропетровської області від 08.05.2023 року № Я-1448/о/217-23, в алфавітних покажчиках до книг реєстрації актів цивільного стану по місту Дніпропетровську з записами про народження за 1930 рік [PERSON] не зазначена. Встановлено, що в період з травня 2019 по день смерті [PERSON] проживала в КЗ «Могилівський геріатричний пансіонат ДОР» за адресою: [ADDRESS] , і [PERSON] у цей період приїздила до неї, відвідувала, піклувалася про неї. Після смерті [PERSON] [PERSON] отримала медичну довідку про смерть і свідоцтво про смерть [PERSON] , у [PERSON] знаходяться всі правовстановлюючі документи на належне померлій нерухоме майно, а зокрема технічний паспорт та домова книга. Під час розгляду справи, судом було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] .. Зазначила, що у її колишнього чоловіка та батька [PERSON] [PERSON] був батько [PERSON] , у якого був зводний брат [PERSON] . Його донька [PERSON] , 1930 р.н., декілька разів приїздила до них в гості в село, вони спілкувалися, відвозили її додому в м.Дніпро, з нею у них були сімейні відносини; вона була двоюрідною сестрою [PERSON] батька [PERSON] , тобто двоюрідною тіткою [PERSON] .. В 1998 році вона [PERSON] розлучилась із чоловіком [PERSON] , вони більше не бачилися, і з цього часу він зі своєю донькою [PERSON] , яка була на той час малою, не спілкувався. На початку 2019 року вона свідок захворіла і погодилась на зустріч доньки [PERSON] з батьком [PERSON] . Вони з донькою [PERSON] почали шукати [PERSON] , її сусіди сказали, що вона уїхала проживати в КЗ «Могилівський геріатричний пансіонат ДОР» в с.Могилів, Царичанського району, Дніпропетровської області. Бурдені Інга знайшла там [PERSON] почала її відвідувати, піклувалася про неї. Свідок [PERSON] пояснив, що він з жінкою Бурдені Інгою в 2019 році почали шукати родичку, двоюрідну тітку [PERSON] - [PERSON] . Про неї розповіла мати [PERSON] , а саме те, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] батька [PERSON] , з яким мати [PERSON] розлучилися в 1998 році і з яким вони не спілкувалися. Вони знайшли [PERSON] в пансіонаті в с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, де вона проживала. Він з дружиною [PERSON] до неї часто приїздили, відвідували, [PERSON] піклувалась про неї, тітка її пам`ятала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою [PERSON] ( [PERSON] , яка в жовтні 2019 року їздила з нотаріусом до своєю двоюрідної тітки [PERSON] , яка проживала в КЗ «Могилівський геріатричний пансіонат ДОР» в с.Могилів, Царичанського району, Дніпропетровської області, де [PERSON] видана на її [PERSON] ім`я довіреність для оформлення правовстановлюючих документів на належний їй будинок на ім`я [PERSON] , оскільки [PERSON] не змогла би сама на себе оформити право власності на будинок. Їй відомо, що [PERSON] була двоюрідною сестрою батька [PERSON] , тобто її двоюрідною тіткою, і вона попросила [PERSON] зайнятися оформленням її будинку. Таким чином, вбачається, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), є донькою [PERSON] , який є зведеним братом її рідного дідуся / [PERSON] . [PERSON] є донькою [PERSON] , який є сином [PERSON] , який і є зведеним братом [PERSON] , з яким вони мали спільну матір. Отже, вбачається, що [PERSON] є двоюрідною сестрою батька заявниці [PERSON] , тобто двоюрідною тіткою [PERSON] . Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено\~у п.7\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~суд вправі\~розглядати справи\~про встановлення\~родинних відносин,\~коли цей\~факт безпосередньо\~породжує юридичні\~наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зазначає, що позивачем було здійснено всі можливі дії для здобуття доказів на підтвердження заявлених вимог, а неможливість їх отримання пов`язана з неналежною організацією збереження архівних даних і давниною народження померлої та її близьких родичів. Отже, зі змісту доказів, наданих позивачем та здобутих судом за її клопотанням в ході судового розгляду справи підтверджується те, що [PERSON] є двоюрідною тіткою [PERSON] , а оскільки встановлення даного факту у позасудовому порядку є неможливим, що в свою чергу перешкоджає реалізації права на оформлення спадщини, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та заявленого клопотання, витрати по справі віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved