Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

25 січня 2023 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , зацікавлена особа [PERSON] про визнання батьківства. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з квітня 2019 року проживає з [PERSON] в її будинку в с. Кринички Тульчинського району, Вінницької області. Хоча вони проживали разом однією сім`єю, шлюб не уклали, оскільки [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народилась донька [PERSON] і її батьком був записаний в актовий запис про народження [PERSON] . Коли вони звернулись в органи ЗАГС з проханням записати його батьком, їм було роз`яснено, що це не можливо, оскільки батьком дитини може бути записаний той, з ким мати дитини була у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Крижопільського районного суду від 04 жовтня 2021 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Він проживає з дитиною, спілкується з дитиною та проводить з нею час, бере участь у її вихованні, надає матеріальну допомогу. Просить визнати його, батьком [PERSON] та виключити з актового запису про народження [PERSON] , відомості про батька та внести зміни до актового запису про народження № 75 від 30.06.2020, який складений Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), а саме: записати його батьком, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою судді від 28 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. Ухвалою Крижопільського районного суду від 28 березня 2023 року було призначено судову генетичну експертизу. Ухвалою Крижопільського районного суду від 27 червня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду, у зв`язку з відсутністю даних про його зареєстроване місце проживання (перебування). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Зацікавлена особа [PERSON] під час підготовчого судового засідання не заперечувала проти задоволення позову. В судове засідання не з`явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Враховуючи вимоги ч.1 ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та зацікавленої особи. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 121 Сімейного кодексу України (далі - СК України) права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з ст. 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Згідно Свідоцтва про їїо народження серії [NUMBER] , виданого 30.06.2020 року Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) батьком є [PERSON] , а мати - [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 04.10.2021 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-13). Отже, дівчинка [PERSON] народилася у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] , а тому походить від подружжя. Зі змісту позовної заяви та пояснень зацікавленої особи [PERSON] слідує, що до моменту розірвання її шлюбу із відповідачем, вони впродовж тривалого часу не підтримували подружні зв`язки, донька народилася від позивача, з яким вона перебувала у фактичних подружніх відносинах з 2019 року, однак батьком дитини вказано відповідача як особу, з якою вона перебувала у зареєстрованому шлюбі на момент її народження. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно з п. 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved