Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Представник позивача - Височин Є.М. звернувся до суду з позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1020345560 від 15.12.2021 у розмірі 105850,44 грн та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачкою умов вказаного кредитного договору. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено до судового розгляду на 17 серпня 2023 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте завчасно подав до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на стягненні заборгованості за кредитним договором, просив суд розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та матеріалів (а.п.26-29). Відповідачка в судове засідання не з`явився також, хоча, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку, відповідно до п.4 ч.8 ст. 128, 131 ЦПК України ( а.п.24,25,30). Відзив на подану заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачкою не надано також. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зі згоди позивача (а.п.3), суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. 15.12.2021 між акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді заяви №1020345560 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.п.3-4) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якої відповідачці було надано споживчий кредит в сумі 70000,00 грн згідно з меморіального ордеру № TR.54546055.55200.25528 від 15.12.2021 (а.п.16), зі сплатою 0,01% річних, строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%, платіжний період з 15.12.2021 по 14.12.2023 року згідно з графіком, дата платежу до 15 числа кожного календарного місяця, сума платежу за розрахунковий період - 5709,97 грн та 5709,85 грн (останній платіж), комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 2793,00 грн щомісяця (а.п.3). Однак відповідачка порушила умови договору, своєчасно не повернула АТ «Перший український міжнародний банк» кредитні кошти, не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору, ігнорує письмові вимоги (повідомлення) банка про наявність простроченої заборгованості та необхідність її погашення (а.п.13,14), у зв`язку з чим станом на 24.05.2023 року з розрахунку заборгованості (а.п.16-17) за вказаним вище кредитним договором вбачається, що її заборгованість перед банком становить 105850,44 грн, з яких: заборгованість за кредитом 65840,45 грн; заборгованість за процентами 7,09 грн; заборгованість по комісії 40002,9 грн, що також підтверджується копією виписки по особовому рахунку за період з 15.12.2021 по 24.05.2023 (а.п.18). Статтями 526 та 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися у встановлений строк та належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається зі ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до ст.549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, яким він і скористався, звернувшись з даним позовом до суду (ст.1050 ЦК України). За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідачка [PERSON] належним чином умов кредитного договору №1020345560 від 15.12.2021 року не виконувала, кредит в установлені строки його повернення не повернула, а тому заборгованість у розмірі 105850,44 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача у сумі 2684,00 грн. На підставі наведеного та ст.526, 530, 549-552, 625, 627, 629, 634, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved