Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. 26 квітня 2023 року [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 2009 року до 2019 року вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] в родині народився син - [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось, через це 23 серпня 2019 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом із позивачем. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області, яке набрало сили 13 квітня 2020 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина. Відповідач з вересня 2022 року знаходиться за кордоном, має іншу сім`ю. З моменту розлучення відповідач та їх син не бачились. Аліменти на утримання сина платив лише один рік, з жовтня 2021 року жодних аліментів не сплачував. Крім частково сплачених аліментів , іншої матеріальної допомоги на утримання та розвитку сина не надавав та не надає по теперішній час . З вересня 2022 року відповідач мешкає за кордоном має іншу родину, у тому числі малолітню дитину. Все це свідчить про те ,що відповідач від участі у вихованні і утриманні дитини ухиляється, жодної матеріальної допомоги не надає, участі у його вихованні, розвитку, утриманні сина не приймає до теперішнього часу. За для захисту прав сина вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно їх сина. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Кузнєцова Л.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся. Про слухання справи повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву [PERSON] , з якої вбачається, що він позивні вимоги визнає, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, та не заперечує проти розгляду справи без своєї участі. Представник Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився , надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 03 травня 2023 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 17 травня 2023 року. Також відповідачу та третій особі наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги. Окрім того надано запит до Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як орган опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] який отримано судом 24 липня 2023 року . Суд, вислухавши учасників процесу, свідків дослідивши матеріали справи, приймає рішення про таке. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про народження (серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеського області від 22 вересня 2009 року), [INFO] народився [PERSON] . Батьками останнього в свідоцтві вказано відповідно: [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 23 липня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 березня 2020 року вбачається задоволення частково позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № [NUMBER] від 07 травня 2020 року слідує, що Державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 501/3973/19 виданого 13 квітня 2020 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП № [NUMBER] від 17 квітня 2023 року вбачається, що з жовтня 2021 року аліменти [PERSON] припинив виплату. З довідки № 10-442 від 13 березня 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] за місцем реєстрації позивача. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми . Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, абз. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків це є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. З наданих суду доказів вбачається, що відповідач по справі самоусунувся від виховання свого сина [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. З заяви [PERSON] , як до органу опіки та підкування так і суду слідує що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та не заперечує проти розгляду справи без своєї участі. Відповідно до висновку № 179 затвердженому 21 липня 2023 року Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як органу опіки та піклування є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . Згідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При розгляді даної справи безспірно встановлено в судовому засіданні, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не допомагає йомк матеріально, не цікавиться його здоров`ям, навчанням та виховання, не спілкується з ним без будь-яких перешкод та причин для цього. При цьому, самим відповідачем надано суду заяву, з якої вбачається, що він згоден з тим, що буде позбавлений батьківських прав відносно сина, оскільки протягом останніх років утриманням та вихованням сина займається його мати. Висновки суду. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Судові витрати. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов в частині позбавлення батьківських прав задоволено повністю, при звернені до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн. він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved