Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

22 серпня 2023 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та заінтересованою особою. В обґрунтування вимог заяви вказала, на те, що з 29.08.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з заінтересованою особою . Від шлюбу мають одну дитину 2002 року народження. Сімейне життя не склалося, у зв`язку з тим, що в них різні характери та погляди на життя, шлюб має формальний характер, [PERSON] відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину. Вважає, що примирення неможливе. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини немає. Просить шлюб розірвати. Заявник, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Заінтересована особа відбуває покарання отримав копію заяви з додатками. Однак відповіді до суду не надано, свою позицію з приводу заявленої вимоги не виклав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 29.08.2002 року який зареєстровано Каланчацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 44. Від шлюбу мають одну дитину 2002 року народження. Шлюбні відносини припинені, майнового спору між ними немає, заявник до примирення не прагне, тому суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена. Останнім часом непорозуміння між сторонами загострилось, що негативно впливають на нормальний клімат в сім`ї, заінтересована особа засуджений та відбуває покарання, тому шлюб носить формальний характер і його збереження не відповідає інтересам сім`ї, тому вимоги заяви слід задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхньої дитини. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки заявник при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу та враховуючи ту обставину, що остання не ставить питання зміни прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище яке вона отримала при реєстрації шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає інтересам дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Також на підставі ст.141 ЦПК України з заінтересованої особи на користь заявника підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved