Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що [INFO] померла його матір [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть. За життя мама заповіт не складала. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, а отже після смерті [PERSON] , у встановлений законом 6-ти місячний строк, подав до держаного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Проте 21 жовтня 2022 року державний нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситні к О.О. видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не встановлений факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Нотаріус зазначає, що відповідно до даних ДРАЦС дитиною [PERSON] є [PERSON] , а не [PERSON] . Тому заявник вимушений звернутися до суду із відповідною заявою про визнання факту родинних стосунків. До початку судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву просив задовольнити. Від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника та прийняття рішення на розсуд суду. В судовому засіданні, яке було призначено на 25.07.2023 року був допитаний свідок [PERSON] , який підтвердив обставини викладені в заяві та зазначив, що [PERSON] є його двоюрідною сестрою, а заявник племінником. Його сестра вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , від шлюбу інших дітей у них не було. Після її смерті залишилася квартира, окрім заявника інших спадкоємців не має. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтво про смерть видане Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серії [NUMBER] , актовий запис № 1868 (а.с. 10). Заявник так як є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , у встановлений законом 6-ти місячний строк, подав до держаного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Проте, 21 жовтня 2022 року державний нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не встановлений факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Нотаріус зазначає, що відповідно до даних ДРАЦС дитиною [PERSON] є [PERSON] , а не [PERSON] (а.с. 11). Судом була витребувана спадкова справа №25/2022 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , після дослідження якої встановлено, що інші спадкоємці, окрім заявника після смерті [PERSON] відсутні (а.с. 79-91). Факт родинних відносин, окрім пояснень заявника та свідка, також, підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема: -медичною довідкою, що [PERSON] [INFO] народила хлопчика (а.с. 6). -свідоцтвом про народження [NUMBER] від 21.07.1975 року на [PERSON] , який народився [INFO] , актовий запис №1740, матір`ю зазначена [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с. 7). -рішенням Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу №122/2 від 02.04.1982 року, [PERSON] був усиновлений [PERSON] , з яким його мати на той час перебувала в шлюбі, а тому її прізвище було [PERSON] .. Згідно до даного рішення виконкому було змінено прізвище заявника на [PERSON] , по батькові на [PERSON] , ім`я та дата народження залишити колишнім, та зобов`язано РАЦС внести відповідні зміни в актовий запис про народження заявника (а.с. 8). -свідоцтвом про народження № [NUMBER] на [PERSON] , який народився [INFO] , актовий запис №1740, матір`ю зазначена [PERSON] , а батьком [PERSON] , яке було видано на підставі рішення виконкому (а.с. 7). В позовній заяві та в судовому засіданні заявник зазначив, що в рішенні виконкому зазначено змінити прізвище на [PERSON] , по батькові на [PERSON] , ім`я та дата народження залишити колишнім. Однак, він вважає, що в рішенні виконкому була орфографічна помилка, оскільки ім`я батька [PERSON] було [PERSON] , тому і по батькові повинно бути [PERSON] . РАЦС у новому свідоцтві про народження вірно зазначив по батькові [PERSON] , а не [PERSON] , як зазначено в рішенні. Відповідно до рішення виконкому, заявнику було залишено ім`я, дату народження та залишився той же актовий запис №1740. Проте, отримавши нове свідоцтво про народження, мати заявника не здала в РАЦС перше свідоцтво про народження, яка вона отримала на ім`я - [PERSON] . Коли в 16 років заявник отримував паспорт, його мати до паспортного столу надала перше свідоцтво про народження, де батьком був зазначений [PERSON] , а тому паспорт був виданий на [PERSON] , а не на [PERSON] . На той час не існувало Єдиного реєстру актових записів, який зараз існує. Тому, в Єдиному реєстрі актових записів зазначено, що батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] , а його народження зазначено як народження [PERSON] , а за паспортом він є [PERSON] . За цих же обставин відсутні відомості, що [PERSON] та [PERSON] є його батьками. Зважаючи на вказані обставини нотаріус не має можливості встановити факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , яка є його матір`ю. Дослідивши надані письмові матеріали справи, вислухавши пояснення учасників, у суду відсутні сумніви щодо родинної спорідненості заявника з його матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України закріплено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Згідно ст. 91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі. В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. Оскільки, встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для реалізації спадкових прав, а письмовими матеріалами справи повністю підтверджуються викладені заявником обґрунтування доведені, а отже суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved