Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Мізік В.В. про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказував, що він є спадкоємцем першої черги після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач- [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] . Отже, померла [PERSON] є матір`ю позивача - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), та про що 05 березня 2022 року складено відповідний актовий запис №445. Після смерті матері позивача залишилось спадкове майно, а саме квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.10.1992 року. З копії витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19 січня 2023 року вбачається, що за параметрами запиту - [PERSON] , що померла [INFO] , в реєстрі інформація відсутня. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 17.01.2023 № 209. Проте, позивач не встиг звернутись до нотаріуса у шестимісячний термін після смерті [PERSON] , тобто до [INFO] , із письмовою заявою про прийняття спадщини, так як смерть матері стала для нього великою моральною травмою,\~окрім того, в зв`язку із введенням воєнного стану, позивач не зумів здійснити всі необхідні дії, направлені на збір відповідних документів щодо відкриття спадкової справи, в тому числі займався волонтерською діяльністю. 19 січня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального кругу Полтавської області Мізік В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої [INFO] матері - [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та подано довідку, видану КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 17.01.2023 року №209 про останнє місце реєстрації померлої [PERSON] . 19.01.2023 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та вручено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 січня 2023 року №6/02-31, оскільки було встановлено, що позивач не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не подав до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк. Також зазначено, що позивач вважається таким, що не прийняв спадщину, тому видати свідоцтво про право на спадщину підстав немає. Вказаний факт унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, тому позивач вимушений звернутися до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 20.01.2023 року відкрито провадження у справі . 07.03.2023 року від відповідача надійшов відзив, в обґрунтуванні вказували, що Законодавство України передбачає декілька варіантів порядку реалізації громадянами права подання заяви про прийняття спадщини. У випадку, якщо фізична особа за станом свого здоров?я або іншими причинами не має можливості прийти до нотаріальної контори, то така особа може запросити нотаріуса додому для особистого написання заяви у присутності нотаріуса або ж направити таку заяву поштою. Відповідно до пункту 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. У позовній заяві позивач причинами пропуску строку для прийняття спадщини зазначає: смерть матері стала для нього великою моральною травмою, окрім того, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 року на всій території України у зв?язку з військовою агресією російської федерації, призвело до збою нормального укладу життя; в цей час було прийнято ряд нормативно правових актів, які регулюють вчинення нотаріальних дій в умовах воєнного стану, зокрема що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинився на час дії воєнного стану. Пунктом 2 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753-0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Проте не завжди суди першої інстанції враховують роз?яснення, які містяться у абз. 6 п. 24 ППВСУ від 30 травня 2008 року №: 7, згідно з якими поважними є причини, пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Помилковою є практика судів, які визнають причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними із порушенням вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК, відповідно до якої обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 08.03.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в обґрунтуванні вказував, що виходячи з вищевикладеного, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вищезазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, встановлено що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Правила ч. 3 ст.1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Ухвалою суду від 16.05.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача та позивач надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач та третя особа належним чином повідомлені про судове засідання. Дослідивши позовну заяву,\~письмові матеріали справи і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог\~ст.. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Після смерті матері позивача 04.03.2022 року залишилось спадкове майно, а саме квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.10.1992 року. З копії витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19 січня 2023 року вбачається, що за параметрами запиту - [PERSON] , що померла [INFO] , в реєстрі інформація відсутня. На день смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 17.01.2023 № 209. Проте, позивач не встиг звернутись до нотаріуса у шестимісячний термін після смерті [PERSON] , тобто до [INFO] , із письмовою заявою про прийняття спадщини, так як смерть матері стала для нього великою моральною травмою,\~окрім того, в зв`язку із введенням воєнного стану,позивач не зумів здійснити всі необхідні дії направлені на збір відповідних документів щодо відкриття спадкової справи - в тому числі займався волонтерською діяльністю. 19 січня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального кругу Полтавської області Мізік В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої [INFO] матері - [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та подано довідку, видану КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 17.01.2023 року №209 про останнє місце реєстрації померлої [PERSON] . 19.01.2023 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та вручено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 січня 2023 року №6/02-31, оскільки було встановлено, що позивач не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не подав до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК Українипро надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з предмету спору, відповідно до ст.ст.12,13,77,81,89,229\~ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропущення строку для сприйняття спадщини покладається на позивача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини встановлений законодавством був пропущений позивачем з поважних причин: оскільки смерть матері стала для нього великою моральною травмою , окрім того, в умови воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року на всій території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, призвело до збою нормального укладу життя; в цей час було прийнято ряд нормативно правових актів, які регулюють вчинення нотаріальних дій в умовах воєнного стану, зокрема що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняться на час дії воєнного стану.\~ Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до\~пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжувалися строки дії воєнного стану в Україні, востаннє Указом Президента України від 16.11.2022 № 2738-ІХ строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року. Окрім того, на початку повномасштабної війни, яку росія розпочала проти України у лютому 2022 року, держава з міркувань безпеки та захисту даних зупинила роботу реєстрів, держателем\~яких є Міністерство юстиції, була призупинення робота нотаріусів та обмеження доступу до реєстрів. 29.06.2022 року було внесено змiни до постанови КМУ «Деякі\~питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року та п.3 визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.\~ Таким чином строк прийняття спадщини після 29.06.2022 року склав 10 місяців, але про даний факт позивачу вiдомо не було і стало відомо лише після роз`яснення внесених змін в закон приватним нотаріусом. До моменту звернення позивача до нотаріуса позивач вважав, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупинився. Позивач причиною пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вказує те, що: 24.02.2022 в Україні оголошено воєнний стан, через початок воєнних дій зі сторони росії, внаслідок цього у нього не було можливості подати заяву про прийняття спадщини, оскільки у зв`язку із тим що в Україні розпочалася повномасштабна війна з російською федерацією, позивач перебував у стані невизначеності, та в деякій мірі втратив сприйняття часу; прийняття ряд нормативно правових актів, які регулюють вчинення нотаріальних дій в умовах воєнного стану; смерть матері стала для позивача великою моральною травмою, яку він важко пережив, та переживає і досі. Тому обставини пропуску є поважні, та такі що не залежали від волі позивача. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тому, на переконання позивача, потрібно врахувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, суд вважає, що обмеження позивача у прийнятті спадщини буде невиправданим втручанням у її приватну сферу і становитиме для неї надмірний тягар та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріуса та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. Згідно\~ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Із довідки виданої КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 17.01.2023 № 209 вбачається, що на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований. Із витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19 січня 2023 року, випливає, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Крім того,відповідно до постанови ВС у складi колегії суддiв Першої судової палати Касацiйного цивільного суду вiд15.07.2020 у справi№759/3515/19 належними вiдповiдачами у спорах про визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини є\~спадкоємцi, якi прийняли спадщину у встановлений законом строк, а не органи мiсцевого самоврядування. Лише при вiдсутностi інших спадкоємцiв за заповiтом i за законом, усунення їх вiд права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також вiдмови вiд її прийняття вiдповiдачами є територiальнi громади в особi вiдповiдних органів мiсцевого самоврядування за мiсцем відкриття спадщини. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приймаючи до уваги викладене, оцінивши всі обставини справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини в межах строку, передбаченогост. 1270 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню. А тому,

Outcome: approved