Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

І. Позиції учасників розгляду. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту з відповідача на загальну суму 22 323, 00 грн, що складає суму тіла кредиту, процентів за користування кредитом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 червня 2021 року сторонами у справі укладено договір про надання кредиту № 141685028, на підставі якого відповідачем отримано суму 7 000, 00 грн строком на 7 днів із сплатою 1, 70 % від суми кредиту за кожний день користування та 2, 3 % від залишку суми кредиту за кожний день прострочення терміну повернення кредиту. Позивач своє зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав, але останнім кредит не погашається, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. У відзиві представник відповідача не визнала позов, заперечуючи проти його задоволення, вказала, що під час оформлення кредиту про [PERSON] , окрім паспортних даних, було зазначено відомості про місце роботи та освіти, які не відповідають дійсності, так вказано, що освіта - неповна вища, факультет - медицина, місце роботи - Аптека здорова родина. Саме у цей час [PERSON] шукав роботи на літній період і відправляв свої дані можливим роботодавцям, проте можливість працювати в фармакологічній сфері абсолютно викочена, так як він був студентом НЮУ ім. Я. Мудрого, за спеціальністю «правознавство», крім того в Харкові не було відкрито жодного представництва аптеки «Здорова Родина» до дати подання цього відзиву. 10 липня 2021 року [PERSON] звернувся до Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області із заявою про вчинення злочину, на підставі чого було внесено до ЄРДР відомості і зареєстровано кримінальне провадження за № 12021226130001141. Також вказано, що у межах цього кримінального провадження старший дізнавача ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області звернувся з вимогою до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про необхідність отримання копії кредитного договору та інших документів, проте станом на 03 червня 2023 року вимоги слідчого так і не були виконані кредитною установою. [PERSON] під час допиту як потерпілого надав пояснення слідчому, що невідомі особи заволоділи його персональними даними, оформили кредитний договір, кошти за даним договором не отримувалися ним, а тому наявні ознаки злочину, передбаченого частиною першою статті 190 КК України. Представник відповідача стверджує, що [PERSON] не є стороною цього договору і наразі здійснюється досудове розслідування з метою встановлення винних осіб, останній не може нести відповідальність за шахрайські дії невстановлених осіб. II. Процесуальні дії та рішення суду. 27 квітня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 02 травня 2023 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 12 квітня 2023 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру з інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача фізичної особи /а. с. 18-19/. 04 травня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі для розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, оскільки ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 22 323, 00 грн /а. с. 20-21/. 08 червня 2023 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про зміну порядку розгляду справи та про витребування доказів у справі /а. с. 49-51/. 14 червня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позов. Суд, розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. III. Фактичні обставини справи. Відповідно до договору кредитної лінії № 141685028 від 15 червня 2021 року [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит, шляхом перерахування на його картковий рахунок № [NUMBER] у АТ «Таскомбанк» у розмірі 7 000, 00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1, 70 % від суми кредиту за кожний день користування та 2, 3 % за кожний день користування кредитом у разі порушення відповідачем (позичальником) умов договору (невиконання або неналежного виконання його умов), строком дії на 7 днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов`язань /а. с. 3-4, 5, 6, 7-9/. Відповідно до п. 3.3 договору, за порушення позичальником строків повернення кредиту та / або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, кредитодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення позичальником зобов`язань за даним договором, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником за даним договором. Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору,. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. У відповідності до положень ст. 61 Основного Закону України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Статтею 55 проголошено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Позивач посилається на те, що кредитний договір № 141685028 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на суму 7 000, 00 грн, укладений не ним, а іншою невстановленою особою, яка використала його персональні дані. Факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є задокументованим актом фіксації певних обставин, які не мають наперед визначеної оцінки. Так, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, як і заява до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення, не є судовим рішенням, яке набрало законної сили, а обставини, встановлені у ньому, - становили би преюдицію. Обвинувальний вирок, який би набрав законної сили, у якому суд встановив би, що кредитний договір був укладений не позивачем, а іншою особою, яка протиправним шляхом, без згоди [PERSON] , уклала від його імені кредитний договір і заволоділа таким чином коштами, не надано, про закінчення досудового розслідування та результат не повідомлено суду. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 Цивільного кодексу України). Положення статті 627 Цивільного кодексу України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 Цивільного кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 Цивільного кодексу України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 Цивільного кодексу України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин першої, другої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним та проценти за прострочення терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума непогашеної відповідачем заборгованості по кредиту станом на 03 березня 2023 року складає загальну суму у розмірі 22 323, 00 грн, а саме: сума кредиту - 7 000, 00 грн, проценти за користування кредитом у Дисконтний період - 833, 00 грн, проценти за користування кредитом після Дисконтного періоду - 14 490, 00 грн. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2 684, 00 грн.

Outcome: approved