Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

24.12.2021 року до суду через представника, адвоката Сотську С.О., звернувся [PERSON] з позовом до ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , належать земельні ділянки з кадастровими номерами 4825481800:01:000:1194, площею 1,3883 га; 4825481800:01:000:1197, площею 2,5734 га; 4825481800:01:000:1200, площею 1,3458 га; 4825481800:000:01:1201, площею 2,6117 га, розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (на даний час Первомайська міська рада), цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані земельні ділянки перебувають у користуванні ТОВ "Агрофірма Корнацьких" відповідно до договору оренди земельної частки (пай) від 01.01.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації договорів оренди земльних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді за №626 від 23.04.2007 року, укладеного між [PERSON] в особі представника [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Корнацьких», та договору оренди земельної частки (пай) від 28.12.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації договорів оренди земльних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді за № 53 від 02.03.2010 року, укладеного між [PERSON] в особі представника [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Після оформлення права власності на землю на своє ім`я, позивач повідомив відповідача про зміну власника та запропонував укласти договір оренди земельних ділянок з ним, але отримав відповідь, що земля була продана товариству його матір`ю. Підтвердженням обізнаності відповідача про зміну власника земельних ділянок свідчить рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.02.2021 року. Вказаним рішенням було розірвано інші договори оренди земельної частки (паю) укладені між [PERSON] , [PERSON] та відповідачем ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Відповідач порушує умови договорів оренди землі від 01.01.2007 року та 28.12.2009 року, так як систематично не сплачує орендну плату на протязі 2016 2020 років, що на переконання позивача є підставою для їх розірвання. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за 2018 та 2019 роки ТОВ «Агрофірма Корнацьких» за користування земельними ділянками було нараховано позивачу за кожен рік по 3945,51 грн., сплачено 0 грн., сума податку 710,19 грн. За 2020 рік нараховано 4864,72 грн., сплачено 0 грн., суму податку 875,65 грн. Отже за розрахунком позивача сума невиплаченої орендної плати за 2018-2020 роки за одним договором оренди земельної частки (пай) (в межах строку позовної давності) складає: 3235,52 грн. + 3235,52 грн. + 3989,07 грн. = 10460,11 грн., а за двома договорами оренди = 20920,22 грн. Виходячи з наведеного позивач просив розірвати договори оренди, зобов`язати відповідача повернути земельні ділянки в належному агротехнічному стані та стягнути на його користь з відповідача заборгованість по орендній платі. 13.01.2022 року у справі надійшов відзив відповідача, в якому він заперечував проти задоволення позову. У відзиві відповідач підтвердив факт укладення спірних договорів оренди земельної частки (паю) між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Корнацьких», проте не погодився з розрахунком орендної плати, оскільки її розмір повинен відповідати п.п.2.2 Договору оренди і визначено у розмірі 1211 грн. 77 коп. на рік. Також зазначив, що позивач отримав право власності на земельні ділянки в порядку спадкування ще 26 серпня 2016 року, а тому змінився предмет оренди та статус сторін договору, а отже договори оренди земельних часток (паїв) є припиненими. Також звернув увагу на те, що позивач в порушення ст. 31 Закону України «Про оренду землі», протягом місяця з дня державної реєстрації права власності не повідомив про зміну власника орендаря, а тому відповідач був позбавлений можливості самостійно здійснити виплату орендної плати за 2018 2020 роки. Також відповідач зазначив, що відсутні докази того, що належні позивачу земельні ділянки перебувають в обробітку відповідача. [INFO] позивач помер. Судом було зупинено провадження у справі до вступу правонаступників. 01.06.2023 року за заявою представника спадкоємців позивача [PERSON] та [PERSON] провадження було поновлено а вказаних осіб залучено до участі у справі в якості позивачів. Представники сторін надали заяви з проханням про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, з підстав зазначених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Земельні ділянки з кадастровими номерами 4825481800:01:000:1194, площею 1,3883 га; 4825481800:01:000:1197, площею 2,5734 га; 4825481800:01:000:1200, площею 1,3458 га; 4825481800:000:01:1201, площею 2,6117 га, розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (на даний час Первомайська міська рада), належали позивачу [PERSON] на підставі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом виданих 26.08.2016 року після смерті його матері [PERSON] . За життя [PERSON] отримала дві земельні частки (паї) кожна розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів по Кам`янобалківській сільській раді. \~ \~ \~ \~01.01.2007 року та 28.12.2009 року [PERSON] передала в оренду вказані земльні частки (паї) ТОВ «Агрофірма Корнацьких». \~ \~ \~ \~18 липня 2013 року [PERSON] , на підставі права на земельні частки (паї), виділили земельні ділянки в натурі на місцевості, після чого вона отримала свідоцтва про право власності на чотири земельні ділянки із вказаними вище кадастровими номерами, видані Реєстраційною службою Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Саме ці ділянки отримав у спадщину 26.08.2016 року [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що лише 29.10.2021 року [PERSON] написав відповідачу листа, в якому повідомив, що він є власником земельних ділянок, з вищевказаними кадастровими номерами, та просив розрахунки по орендній платі направляти на його адресу. Проте, з відомостей Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків [PERSON] вбачається, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» нараховувало йому орендну плату протягом 2018 2020 років але не виплачувало. Отже відповідачу було відомо про зміну власника земельних ділянок, які були у користуванні ТОВ «Агрофірма Корнацьких» протягом 2018 2020 років, але підприємство з невідомих причин не виплачувало йому орендну плату. Доводи відповідача про те, що відсутні докази того, що саме належні позивачу земельні ділянки перебувають в обробітку відповідача також спростовуються доданим до матеріалів справи листом від 14.06.2023 року, яким ТОВ «Агрофірма Корнацьких» звертається до спадкоємця [PERSON] [PERSON] з пропозицією укласти нові договори оренди на успадковані ним земельні ділянки саме з тими кадастровими номерами, що зазначені у позові. Тим самим відповідач підтвердив факт використання цих ділянок та той факт, що саме ці ділянки були передані в оренду на підставі оспорюваних договорів. Про це прямо зазначено у листі. Обов`язок орендодавця виплачувати орендну плату визначений пунктами 1 та 2 Договорів оренди. В п.п. 2.2. зазначено, що орендна плата підлягає індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України. Суд вважає, що немає підстав для сумніву в тому, що виділені [PERSON] в натурі земельні ділянки надані їй саме на підставі сертифікатів на земельну частку (пай), що є предметом спірних договорів оренди. В п. 2.3. договору оренди дійсно зазначено, що після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки власнику земельної частки (паю) сторони зобов`язані переукласти договір оренди землі відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю); зміни можливі лише за згодою сторін. Припинення дії договору допускається лише в порядку та умовах, визначених цим Договором. У випадку виділення в натурі (на місцевості) належної Орендодавцю земельної частки (паю) Договір зберігає чинність та його умови діють протягом усього терміну до переукладення сторонами договору оренди землі відповідно до виданого Орендодавцю державного акту на право власності на землю. [PERSON] за життя не переуклала договори оренди землі відповідно до вищенаведених вимог договору, але виходячи з викладеної вище домовленості, спірні договори оренди зберігають чинність та їх умови діють протягом усього терміну до переукладення. Статтею 96 ЗК України встановлено обов`язок землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пп. "в" частина 1). Відповідно до частини 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на час укладення договору оренди) розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Пунктом 2.2 спірних договорів оренди землі встановлено, що орендна плата вноситься щорічно до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає, що внесення орендної плати є грошовим зобов`язанням саме відповідача, а тому саме він має докладати зусиль для його виконання. Орендодавці, відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" мають лише право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до частин 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов`язання. Отже, саме відповідач у справі має доводити у суді відсутність своєї вини у невиконанні зобов`язання за договором оренди з внесення орендної плати або ж довести факт виконання ним даного зобов`язання. Відповідачем не надано суду доказів про те, що він приймав заходи щодо внесення орендної плати за договорами оренди щороку до 26 грудня протягом 2018 - 2020 років, хоча, як зазначено вище нараховував [PERSON] орендну плату. Відповідно до ч. 1 ст. 537 Цивільного кодексу України боржник має право виконати свій обовязок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобовязання, ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті "д" частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Порушення відповідачем умов договорів щодо виплати орендної плати є істотним, оскільки орендодавець внаслідок такого порушення значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. З огляду на все вищенаведене вимоги про розірвання спірних договорів оренди землі, стягнення заборгованості по орендній платі та зобов`язання відповідача передати земельні ділянки власнику в належному агротехнічному стані цілком законні та обґрунтовані. Суд погоджується з розрахунком заборгованості по орендній платі, так як від зроблений виходячи з розмірів орендної плати, нарахованої відповідачем та відображеної у відомостях Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків [PERSON] . Але при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог суд приймає до уваги, що земельні ділянки з кадастровими номерами 4825481800:01:000:1194, площею 1,3883 га; 4825481800:01:000:1197, площею 2,5734 га; 4825481800:01:000:1200, площею 1,3458 га; 4825481800:000:01:1201, площею 2,6117 га, розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (на даний час Первомайська міська рада), були успадковані після смерті [PERSON] лише позивачем [PERSON] , про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав. [PERSON] успадкував інші земельні ділянки, а тому є неналежним позивачем у справі. Отже позов слід задовольнити частково. Слід вирішити позов на користь позивача [PERSON] , а [PERSON] у задоволенні позову слід відмовити. Слід також стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial