Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

У січні 2022 р. [PERSON] (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м Києва з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно набутих коштів, в якому просила стягнути з відповідача 17270,66 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.08.2021 р. у справі №755/2156/21 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, зареєстрований в реєстрі за № 5452, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 500973115 від 10 березня 2015 року на загальну суму 151356 грн. 67 коп. В ході виконавчого провадження щодо примусового виконання зазначеного виконавчого напису було стягнуто з позивача 17270,66 грн. Внаслідок скасування виконавчого напису кошти в розмірі 17270,66 грн були безпідставно отримані ТОВ «Вердикт-Капітал», що стало підставою для звернення до суду з позовом. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2022 р. позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно набутих коштів,- задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Вердикт-Капітал» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти в розмірі 17270,66 грн., судовий збір у розмірі 908,00 грн. Ухвалою суду від 28.03.2023 р. заяву генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаківського О.В. від 21.02.2023 року про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 07 липня 2022 року по цивільній справі, - задоволено, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року по цивільній справі за №761/863/22 скасовано і призначено цивільну справу до розгляду в спрощеному позовному провадження за участю сторін із проведенням судового засідання. Ухвалою суду від 21.04.2023 р. витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарського О.В. належним чином завірені копії платіжних доручень та інформацію про перераховані на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ 36799749, суми коштів заборгованості у виконавчому провадженні [NUMBER] від 21.10.2021 року, де боржником був [PERSON] . Представник позивача подав додаткові письмові пояснення, в яких вказав, що на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» 5276,06 грн згідно платіжного доручення №1862 від 31.05.2021 р. та 11994,60 грн згідно платіжного доручення №2410 від 17.06.2021 р. При цьому, у платіжному дорученні №2410 від 17.06.2021 р. було допущено помилку в призначенні платежу, про яку було повідомлено приватним виконавцем стягувача. В заперечені на додаткові пояснення представник відповідача наголошує на тому, що в рамках виконавчого провадження [NUMBER] вони отримали кошти в сумі 5276,06 грн, а не 17270,66 грн. Крім цього, вважає визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є підставою для повернення боржнику стягнутих коштів в рахунок погашення заборгованості. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За приписами ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.12.2020 р. приватним виконавцем Кошарським О.В. відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №5452 від 03.12.2020 р., а 18.12.2020 р. винесено постанову про стягнення на заробітну плату [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.08.2021 р. у справі №755/2156/21 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, зареєстрований в реєстрі за № 5452, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 500973115 від 10 березня 2015 року на загальну суму 151356 грн. 67 коп. Згідно довідки КП «Київпастранс» від 07.12.2021 р., платіжних доручень №2410 від 17.06.2021 р., №1862 від 31.03.2021 р. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в рамках виконавчого провадження [NUMBER] зараховано 17270,66 грн. Як вбачається з відповіді приватного виконавця від 23.06.2023 р., наданої на ухвалу суду від 21.04.2023 р., у виконавчому провадженні [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису було перераховано на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» загальну суму 17270,66 грн, а саме:5276,06 грн згідно платіжного доручення №1862 від 31.03.2021 р. та 11994,60 грн згідно платіжного доручення №2410 від 17.06.2021 р. При цьому, у платіжному дорученні №2410 від 17.06.2021 р. приватним виконавцем було допущено описку у призначенні платежу та вказано невірний номер виконавчого провадження. Про наявність помилки у платіжному дорученні свідчить також повідомлення приватного виконавця [NUMBER]/1748 від 12.04.2023 р., адресоване ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] , за яким вірним призначенням платежу є: стягнуті кошти по ВП 63923010, [PERSON] , вд№5452, виданого 03.12.2020 р. З огляду на це, вказані кошти в сумі 11994,60 грн також були зараховані на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», а помилка в призначенні платежу щодо номера виконавчого провадження не свідчить про наявність підстав для перебування вказаних коштів на рахунку стягувача. Судом також враховано, що в призначення платежу прізвище боржника вказано вірним, а помилка допущена виключно в номері ВП. До того ж, з відкритих даних АСВП за номером виконавчого провадження 64740884 (зазначеному в платіжному дорученні) боржником значиться інша особа. Відтак, у ВП 63923010 було перераховано на користь стягувача 17270,66 грн. Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, положення статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом (Касаційним господарським судом) в постановах від 02.08.2018 року у справі №910/15363/17 року, від 10.08.2018 року у справі №910/22442/16. Враховуючи те, що правова підстава для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованості відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису №5452 від 03.12.2020 р таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що стягнення з [PERSON] коштів в розмірі 17270,66 грн.було безпідставним. На підставі викладеного потрібно стягнути з ТОВ «Вердикт-Капітал» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти в розмірі 17270,66 грн. Згідно ст.141 ЦПК України, з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved