Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 12.05.2023 року АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» (далі позивач) засобом поштового зв`язку звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2013 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованість за кредитним договором №06/2076-07\~від 25.10.2007\~рокуу сумі 302 442,73 грн., а також судові витрати в сумі 3024,43 грн. Рішення суду не виконано у встановлені законодавством строки. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача суми трьох процентів річних від простроченої суми боргу за період з 15.03.2020\~року по\~03.03.2023в сумі 26\~945,53 грн. Відповідачка відзиву на позов не надала. Заяви ( клопотання) учасників справи. Разом з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи про розгляд справи у відсутності сторони позивача, проти розгляду справи в заочному порядку сторона позивача не заперечує. Інші процесуальні дії у справі. 26.05.2023 року за протоколом автоматизованого розподілу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області судової справи між суддями вищевказану справу передано на розгляд судді Голяни О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2023 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони по справі та їх представники в судове засідання не з`явились. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач контрозрахунку не надав. Фактичні обставини, встановлені судом Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2013 року у справі №308/1431/13-ц стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №06/2076-07 від 25.10.2007 року у розмірі 302\~422,73 грн., судовий збір у розмірі 3\~024,43 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 22.04.2013 року, а 15.04.2014 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист на виконання рішення суду. Рішення суду виконувалося в примусовому порядку. 02.03.2023 року у зв`язку з стягненням суми боргу в повному обсязі приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. закінчено виконавче провадження №64301389 з примусового виконання виконавчого листа №308/1431/13-ц, виданого 15.04.2014 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за період з 15.03.2020 року по 03.03.2023 року перед банком складає 26\~945,53 - 3 % річних від простроченої суми. При цьому в розрахунку зазначено, що залишок заборгованості на початок періоду нарахування становить 302\~432,93 грн., суму заборгованості вказано з врахуванням погашень від дати рішення суду з 10.04.2013 по 14.03.2020 року включно; сплачено по рішенню суду за період 10.04.2013 по 14.03.2020 року суму в розмірі 302\~432,93 грн. Оцінка Суду. Предметом позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних, нарахованих відповідно до\~статті 625 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) у зв`язку з неналежним виконанням судового рішення про стягнення грошових коштів. В даній ситуації при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд враховує висновки Верховного Суду при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою\~статті 263 ЦПК. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18) зазначено, що «стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у\~статті 625 ЦК\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)». В спірних правовідносинах про стягнення коштів саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК, що є підставою для стягнення заборгованості. 15.03.2022 року був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом доповнювався розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, а саме: до вказаного розділу був внесений п.18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Так як грошове зобов`язання за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2013 року виникло внаслідок неналежного виконання позичальником своїх обов`язків за кредитним договором №06/2076-07 від 25.10.2007, суд враховує положення пунктів 12, 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України та вважає, що позовна вимога про стягнення трьох відсотків річних підлягає задоволенню частково, а саме за період з 15.03.2020 по 23 лютого 2022 року, а за період з 24 лютого 2022 року по 03 березня 2023 року підлягає списанню кредитодавцем. Судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Еліт: Ліга Закон» було здійснено розрахунок трьох відсотків річних. Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума з 15/03/2020 до 31/12/2020 302\~432,93 x 3 % x 292 : 366 : 1002927\~238,56 грн. з 01/01/2021 до 23/02/2022 302\~432,93 x 3 % x 419 : 365 : 10041910\~415,29 грн. Отже, в періоді з 15.03.2020 року по 23 лютого 2022 року три відсотки річних становлять всього 17\~653,85 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Таким чином суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 2ст.\~141\~ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, згідно платіжної інструкції №9595/16 від 05.05.2023 року позивачем було сплачено 2\~684 грн. 00 коп. судового збору. Предметом позову є стягнення з відповідача суми заборгованості, яка у загальному розмірі складає 26 945,53 грн. Разом з тим, суд\~\~дійшов висновку про\~\~обґрунтованість стягнення з\~\~відповідача\~\~заборгованості у загальному розмірі 17\~653,85 грн. За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що\~\~стягненню з відповідача на\~\~користь\~\~позивача\~\~підлягає\~\~сума\~\~у розмірі\~\~1\~758,50 грн. (2684,00 грн. * 17 653,85 / 26\~945,53). З цих підстав,

Outcome: partial