Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 04.11.2022 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Позивач вказала, що спільне життя з [PERSON] не склалося, відповідач через тиждень після одруження покинув позивача, шлюбні відносини між ними припинені. Від шлюбу дітей немає. На думку [PERSON] їх з відповідачем шлюб носить формальний характер. Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 04.11.2022 року виконавчим комітетом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « [PERSON] ». Позивач надала суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач надав суду заяву, якою позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив проводити розгляд справи без його участі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 травня 2023 року по вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04.11.2022 року Виконавчим комітетом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, шлюб між сторонами зареєстровано 04.11.2022 року, про що зроблено актовий запис № 18. Згідно\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.\~2\~ст.\~112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved