Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

У травні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 12.06.2013 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає Договір про надання банківських послуг. Проте взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 13.03.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 62549,93 гривень, з яких: 50915,57 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 11634,36 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на викладене, АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 05.06.2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Федченко М.Л. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибула, відзиву на позов не надала, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.06.2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено поточний кредитний ліміт, який було як збільшено, так і зменшено, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.20), та було надано кредитні картки, що підтверджується відповідною довідкою про видачу кредитних карток (а.с.21). На підтвердження умов кредитування АТ КБ «Приватбанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.22), витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.23), паспорт споживчого кредиту (а.с.24-27), витяг з умов та правил надання банківських послуг (а.с.28-59), розрахунок заборгованості (а.с.8-13), виписку руху коштів за договором (а.с.14-19). Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 13.03.2023 року заборгованість до стягнення з [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 62549,93 гривень, з яких: 50915,57 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 11634,36 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України закріплено право Банку вимагати достроково виконання зобов`язання в цілому у разі невиконання позичальником зобов`язання. Відповідно до ст.13 та ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відзиву на позов та доказів, які спростовують позовні вимоги, відповідачем суду не надано. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 62549,93 гривень, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.06.2013 року у розмірі 62549,93 гривень. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2684 гривень.

Outcome: approved