Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

05.07.2023 року позивач в особі свого представника за довіреністю Гребенюк Олександра Сергійовича засобами поштового зв`язку звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором без номеру від 26.10.2020 року у розмірі 39457,49 грн. станом на 23.02.2023 року, з яких 32838,98 грн. заборгованості за кредитом та 6618,51 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, а також судові витрати за розгляд справи у суді у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. В обгрунтування позову було зазначено, що 26.10.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір без номеру на підставі заяви [PERSON] про приєднання до Умов надання банківських послуг разом із Тарифами банку. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява є кредитним договором між сторонами щодо отримання відповідачем банківських послуг у позивача відповідно до умов, викладених у заяві позивачем. Позивач вказав, що за умовами вказаного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених сторонами та в межах кредитного ліміту. Відповідач в процесі користування кредитним рахунком не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив вимоги статей 509, 526, 1054 ЦК України, тобто ухилився від виконання взятих на себе зобов`язань, що стало підставою для звернення позивача до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді від 10.07.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін з можливістю подання відзиву з боку відповідача, призначено дату судового засідання (а.с.135). Ухвалою суду від 31.07.2023 року розгляд справи було відкладено через першу неявку без поважних причин належним чином повідомленого відповідача (а.с.49.). У судове засідання сторони не прибули. Позивач про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином засобами Електронного суду (а.с.50), подавши разом із позовною заявою заяву про розгляду справи за відсутності позивача (а.с.37). Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.54), відзив не подав, причини неявки суду не повідомив, клопотань для вирішення складом суду не подавав. Таким чином, судом встановлюється повторна неявка у судове засідання відповідача без поважних причин та відсутність відзиву по даній справі, що дозволяє суду розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. На підставі статей 280 та 281 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється. Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступних обставин. 26.10.2020 року [PERSON] особисто підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг з боку позивача щодо отримання ним кредитних послуг зі сплатою процентів відповідно до умов, викладених позивачем у вказаному кредитному договорі. Вказана заява за своїм змістом є повноцінним кредитним договором, в якому маються усі необхідні реквізити такого договору, у тому числі, що кредитні відносини між сторонами є процентними відповідно до встановлених позивачем процентів за користування усіма сімома видами кредитних карток, які ним емітуються. Для отримання банківських послуг [PERSON] отримав у позивача банківську картку Універсальна Gold: № [NUMBER] строком дії з 26.10.2020 року до 31.03.2024 року (а.с.14), за якою 05.04.2022 року була здійснена зміна умов кредитування до 0,00 грн. (а.с.13). Вирішуючи справу по суті, суд повністю погоджується із вимогами позивача, викладеними у позовній заяві, оскільки відповідач особисто підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у позивача, де були викладені як умови використання усіх емітованих позивачем карток, у тому числі отриманої відповідачем картки Універсальна Gold, так і те, що користування коштами у позивача є платним та при порушенні зобов`язань виникає відповідальність у вигляді збільшених відсотків, які саме відповідач як користувач повинен сплатити позивачу в разі, якщо він вчасно не повернув позивачу кошти, що має місце в даній справі. Зауважень до розрахунку, наведеному позивачем, суд не має та з ним погоджується. При цьому відкидає як належний доказ наданий паспорт кредиту від 26.10.2020 року терміном дії до 10.11.2020 рок (а.с.23-24), оскільки він має тимчасовий характер та не може бути прийнятий як належний доказ, оскільки не є кредитним договором у розумінні вимог ЦК України, на відміну від підписаної відповідачем заяви від 26.10.2020 року про приєднання до умов та правил надання послуг у АТ КБ «Приватбанк», які є кредитним договором з усіма його реквізитами та обов`язковими даними. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст.76 ЦПК України, ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved