Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої вимоги мотивували тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір №05339-07/2021 від 11.07.2021, згідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 5000,00 грн строком повернення 30 днів, тобто до 09.08.2021, сплатою відсотків за кредитом у розмірі 328,5% річних від суми кредиту в розрахунку 0,90% на добу. Крім того, 06.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений кредитний договір №246188529 відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 12000,00 грн строком повернення 30 днів, сплатою відсотків за кредитом розмірі 248,20 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,68% на добу. Вищевказані кредитні договори підписані електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання останнім одноразового індикатора та надіслані на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до договору факторингу №18012022 від 18.01.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв право вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором №05339-07/2021, укладеними з відповідачем. Також 20.10.2022 відповідно до договору факторингу №28/1118-01 ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги від ТОВ «Таліон плюс», якому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 відступлено вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором №246188529, укладеними з відповідачем. Відповідно до вказаних договорів позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №05339-07/2021 від 11.07.2021 в сумі 10400,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5400,00 грн - заборгованість за відсотками, а також за кредитним договором №246188529 від 06.07.2021 в сумі 42684,00 грн, з яких: 12000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 30684,00 грн - заборгованість за відсотками. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за кредитними договорами №05339-07/2021 від 11.07.2021 та №246188529 від 06.07.2021. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при поданні позовної заяви просив розгляд справи здійснювати у відсутність представника позивача, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання вкотре не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №05339-07/2021 від 11.07.2021 відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн зі сплатою процентів за його користування у розмірі 328,5% річних від суми кредиту в розрахунку 0,90% на добу, строком на 30 днів, тобто до 09.08.2021. Підписавши договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка підлягає сплаті та становить 6350,00 грн, з яких: 5000,00 - тіло кредиту, 1350,00 грн - проценти за користування кредитом (а.с. 7-8). Крім того, 06.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений договір кредитної лінії №246188529 відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 12000,00 грн строком повернення 30 днів, сплатою відсотків за кредитом розмірі 248,20% річних від суми кредиту в розрахунку 0,68% за кожен день. Відповідач підтвердив, що отримав від кредитодавця до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, у тому числі інформацію передбачену ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка необхідна для отримання споживчого кредиту включаючи інформацію, що наведена в паспорті споживчого кредиту та правилах. Інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Як слідує з умов цих кредитних договорів вони підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового індикатора та були надіслані на номер мобільного телефону відповідача. 18.01.2022 на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення прав вимог за договором про надання споживчого кредиту та/або фінансового кредиту вих. №05339-07/2021-001, яким повідомлено, що права вимоги за кредитним договором №05339-07/2021 від 11.07.2021, укладеним між ним та ТОВ «ФК «Інвеструм», відступлені на користь ТОВ «ЄАПБ» на підставі договору факторингу №18012022 від 18.01.2022 (а.с. 9). 18.01.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №18012022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» право грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором про надання фінансового кредиту №18012022 від 18.01.2022 (а.с. 11-12). 18.01.2022 на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення прав вимог за договором про надання споживчого кредиту та/або фінансового кредиту вих. №05339-07/2021-001, яким повідомлено, що права вимоги за кредитним договором №05339-07/2021 від 11.07.2021, укладеним між ним та ТОВ «ФК «Інвеструм», відступлені на користь ТОВ «ЄАПБ» на підставі договору факторингу №18012022 від 18.01.2022 (а.с. 9). Крім того, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» їх приймає (а.с. 24). Відповідно до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», право вимоги, зокрема, за кредитним договором №246188529 від 06.07.2023, відступлено позивачу (а.с. 25-27). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №18012022 від 18.01.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача на суму 10400 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 14). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача на суму 42684,00 грн, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30684,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Відповідно до наданих розрахунків заборгованість відповідача за кредитним договором №05339-07/2021 від 11.07.2021 становить 10400,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5400,00 грн - заборгованість за відсотками, а за кредитним договором №246188529 від 06.07.2021 - 42684,00 грн, з яких: 12000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 30684,00 грн - заборгованість за відсотками. Дана сума встановлена судом на підставі наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо спростування суми заборгованості не надав. При цьому суд звертає увагу, що розрахунок заборгованості за процентами містить суму заборгованості по процентам за користування кредитом та процентам за прострочення порушення грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України) у розмірі, визначеному договорами, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) відповідно до якого у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (ст. 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобов`язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинен нести відповідальність відповідно до умов договорів та сплатити на користь позивача суму заборгованості, розмір якої встановлений судом. Отже з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №05339-07/2021 від 11.07.2021 в сумі 10400,00 грн та за кредитним договором №246188529 від 06.07.2021 в сумі 42684,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2684,00 грн судового збору.

Outcome: approved