Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

Розглядуваним позовом заявниця просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини. У обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Позивачка у справі є опікуном дитини, а відповідач її батьком, якого позбавили батьківських прав. Останній ухиляється від обов`язку утримання дитини. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників і підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено й судом не встановлено. Відповідач, будучи належним чином і завчасно повідомленим про існування даного судового провадження свого ставлення до заявлених вимог не висловив й жодних доказів для дослідження суду не надав. Сторони у справі є громадянами України, мають зареєстроване місце проживання на території Житомирського району Житомирської області й отримували коди платників податків. [PERSON] народилась [INFO] її батьками є [PERSON] , тобто відповідач у справі, а також [PERSON] . Рішенням суду від 7 грудня 2022 року у справі № 278/1634/22 за зверненням [PERSON] [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо [PERSON] й призначено [PERSON] опікуном такої дитини. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року). Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції про права дитини). Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частини перша та друга статті 27 Конвенції про права дитини). Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина друга статті 51 Конституції України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 1, 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст. 191 ЦПК). Проаналізувавши фактичні обставини справи й норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає, що досліджені матеріали дають достатньо підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки. Так, відповідач є батьком [PERSON] , а отже зобов`язаний до повноліття дитини утримувати і забезпечувати її. Позбавлення відповідача батьківських прав не звільняє від виконання обов`язків щодо утримання тощо. Вирішуючи питання розміру аліментів суд зазначає наступне. Направленим позовом заявниця просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій у розмірі 1,5 тисячі гривень щомісячно. Аналіз фактичних обставин й вимог законодавства, що регулюють дані правовідносини, дає підстави позов задовольнити частково й стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання спільної дитини в частці від доходу, а також з прив`язкою до прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Такий порядок стягнення аліментів, суд вважає, буде більш дієвим забезпеченням майнових потреб дитини. Розмір витрат у такий спосіб регулярно переглядається державою з тенденцією постійного збільшення, в той час коли аліменти у твердій грошовій сумі є незмінним розміром. Відсутність фіксованого розміру буде стимулювати відповідача приймати активну участь в майновому забезпеченні дитини. Регулярно переглядуваний розмір середнього заробітку по регіону також, суд вважає, буде сприяти забезпеченню якнайкращих матеріальних інтересів дитини. Результати вирішення спору дають підстави стягнути з відповідача на користь держави судові витрати. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial