Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

В липні 2023 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи вимоги тим, що 28 лютого 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією Вінницької області на її ім`я був виданий державний акт серії ВН № [NUMBER]. У вказаному державному акті її ім`я було зазначено як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». У червні 2023 року заявниця звернулася в нотаріальну контору з метою продажу земельної ділянки, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із наявністю в державному акті вказаної помилки. Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку заявниця позбавлена можливості встановити факт належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку, вона змушена звернутися до суду з цією заявою в якій просить встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я « [PERSON] » належить « [PERSON] ». Ухвалою суду від 31 липня 2023 року відкрито провадження у даній справі і справу призначено до судового розгляду. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Іськова Н.М. в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та не заперечує проти задоволення заяви. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 8) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлююючого документа, що державний акт серії ВН № [NUMBER], виданий 28 лютого 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією Вінницької області на ім`я " [PERSON] " дійсно належить « [PERSON] », [INFO] . Так, як видно з матеріалів справи, а саме копії паспорта заявниці, який виданий 15 лютого 2002 року Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, серія [NUMBER] , ім`я заявниці записано, як « [PERSON] ». (а.с. 4). Із витягу з реєстру територіальної громади встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] .(а.с.6). Відповідно до копії державного акту про право власності на земельну ділянку, власником земельної ділянки площею 1,4994 га, яка розташована на території Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області є [PERSON] (а.с. 7). З довідки Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області встановлено, що заявниці на підставі державного акту серії ВН № [NUMBER] належить земельна ділянка площею 1,4994 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, яка є земельною часткою паєм.(а.с.8). Із копії листа приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу від 25 липня 2023 року встановлено, що заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із допущеною помилкою в державному акті на право власності на земельну ділянку (а.с. 9). Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявницею майнового права на земельну ділянку . Отже, враховуючи наведене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, оскільки той факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,4994 га серія ВН № [NUMBER], виданий на підставі розпорядження Томашпільської районної держаної адміністрації від 28 лютого 2003 на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та іншими матеріалами справи, а також те, що встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення і впливає на можливість реалізація заявницею майнового права на земельну ділянку, суд вважає за необхідне заяву задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом . Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного,

Outcome: approved