Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

12.07.2023 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною вимогою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3658, з тих підстав, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, наразі спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , являється дитиною інвалідом та потребує постійного догляду, реабілітації та занять по місцю проживання. Шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, наполягає на його розірванні. Примирення неможливе. Шлюб розривають вперше. Майновий спір відсутній. Малолітня дочка залишається проживати з матір`ю. Перешкод в побаченнях та участі батька в житті дитини не чинить. Просила суд, розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте у шлюбі, малолітню дочку залишити проживати з матір`ю, судові витрати в розмірі сплати судового збору 1073,60 грн. стягнути з відповідача. В справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. До суду сторони не з`явилися, повідомлені належним чином. Представник позивача, адвокат Милаш Г.А. клопотала про розгляд справи без її участі та позивача, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] надав заяву та клопотав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повній мірі. Суд, за відсутності підстав до відкладення, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, розглянув позов в межах заявлених позовних вимог, та врахувавши думку представника позивача, відповідача, що викладена письмово, вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. В статті 1 Сімейного кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За нормами статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до статтей 111, 112 СК України - розривається. В суді доведено, що 27 грудня 2014 року [PERSON] , відповідач по справі, та [PERSON] позивач по справі, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстрували шлюб, актовий запис № 3658, підтверджно даними Свідоцтва про шлюб. [INFO] , в подружжя, у шлюбі, народилася дочка [PERSON] ,підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , актовии запис № 01 від 25.05.2014 року. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про припинення шлюбних правовідносин. За нормами статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Подружжя спільне господарство не ведуть. За нормами пункту 10 постанови ПВС України від 21.12.2007 № 11 "Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до статті 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Згідно частини 2 статті 206 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім'ї. Виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, суд вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу. Оскільки відповідач погодився на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено, і приходить до висновку, що шлюб слід розірвати. Згідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. В силу вимог статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач клопоче про залишення прізвища набутого в шлюбі. Місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідно до статтей 160, 161 СК України, рішення Європейського суду з прав людини "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року, рішення у справі "Olssonv/Sweden (№2)" від 27 листопада 1992 року, де зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, на думку суду слід визначити за місцем проживання матері [PERSON] , оскільки на даний час дитина проживає та перебуває на її утриманні.

Outcome: approved