Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

08 червня 2023 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 58,3 кв. м, житлова площа 39,3 кв. м., до складу якого входять: житловий будинок - «А», вхідний майданчик з навісом - «а», сарай - «Б», навіс - «б», сарай «б1». В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] в с. Голубече Крижопільського (на даний час Тульчинського) району Вінницької області померла баба позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка, будучи спадкоємицею за заповітом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спірне будинковолодіння є майном колгоспного двору, головою та єдиним членом якого станом на 15 квітня 1991 року була [PERSON] . У зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] за спадкодавцем не зареєстровано, правовстановлюючі документи відсутні, позивачка не може оформити спадкові права на вищезазначене майно. Ухвалою судді від 14 червня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, вирішено питання про витребування доказів. Представник позивачки - адвокат Глушкова О.І. подала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що позов визнає, на спадщину після смерті [PERSON] не претендує. Окрім того, просить розглянути справу без її участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідачка визнала позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в с. Голубече Крижопільського району Вінницької області померла [PERSON] . На день смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входила онука - [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 07 березня 1979 року державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори за р.№ 250, яким заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок з усіма надвірними будівлями, що знаходиться в с. Шарапанівка Крижопільського району Вінницької області. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Отже, [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] . Судом також встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року головою та єдиним членом цього двору була [PERSON] . Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 15 травня 2006 року, довідками, виданими старостою Шарапанівського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 19.03.2023 року № 126 та від 19.04.2023 року № 127, про зареєстроване місце проживання [PERSON] та склад її сім`ї на день смерті, заповітом [PERSON] , копією свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER] від 21 березня 1974 року, де її матір`ю вказана [PERSON] , копією свідоцтва про одруження позивачки серії [NUMBER] від 15 жовтня 2000 року, з якого вбачається, що вона в зв`язку з одруженням змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження матері позивачки [PERSON] - [PERSON]. , довідкою, виданою старостою Шарапанівського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 21.04.2023 року № 130, де вказано, що згідно із записом погосподарської книги № 7, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи колгоспних дворів, голова двору - [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Отже, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , який остання набула як член майна колгоспного двору. Оскільки позивачка [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , тому вона в порядку спадкування набула право на належний [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. повідомила позивачку про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно (довідка від 04.05.2023 № 62/01-16). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що [PERSON] була єдиним членом колгоспного двору на час припинення існування колгоспних дворів та відсутність інших осіб, які претендують на частку в ньому, остання набула право власності на все майно колгоспного двору, яке заповіла своїй онуці [PERSON] , тому позивачка правомірно просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , іншого способу захисту своїх прав, окрім судового, у неї немає. З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved