Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

26.06.2023 р. позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 247758580 від 05.01.2020 р. в розмірі 19724,97 грн., з яких основна сума боргу 6997,17 грн., сума заборгованості за відсотками 12727,80 грн.; позовні вимоги обґрунтовані наступним. 05.01.2020 р. між ТОВ «Мінівео Швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 247758580, який підписано електронним підписом відповідача (позичальника), відповідно до умов якого ТОВ «Мінівео Швидка фінансова допомога» надало відповідачу позику в сумі 7000 грн., а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, строк дії договору 18 місяців; позивач свої зобов`язання виконав, перерахувавши на банківський картковий рахунок [PERSON] грошові кошти, які останній отримав; відповідно до п.1.3 кредитного договору строк дії договору 18 місяців; свої зобов`язання по поверненню кредиту та процентів відповідач не виконав по час звернення позивача до суду, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 19724,97 грн. 15.07.2020 р. між ТОВ «Мінівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» отримало право вимоги до [PERSON] , в подальшому 20.10.2022 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Таліон плюс», в тому числі і щодо [PERSON] відповідно до договору факторингу № 20102022. Представник позивача Грибанов Д.В. в судове засідання не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву до суду не подавав, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, що дає підстави суду провести заочний розгляд справи в порядку ст. 280 ЦПК України. З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Встановлено, що 5.01.2020 р. між ТОВ «Мінівео Швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 247758580, який підписано електронним підписом відповідача (позичальника), відповідно до умов якого ТОВ «Мінівео Швидка фінансова допомога» надало відповідачу позику в сумі 7000 грн., а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, строк дії договору 18 місяців; позивач свої зобов`язання виконав, перерахувавши на банківський картковий рахунок [PERSON] грошові кошти, які останній отримав; відповідно до п.1.3 кредитного договору строк дії договору 18 місяців; свої зобов`язання по поверненню кредиту та процентів відповідач не виконав по час звернення позивача до суду, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 19724,97 грн., з яких основна сума боргу 6997,17 грн., сума заборгованості за відсотками 12727,80 грн.; 15.07.2020 р. між ТОВ «Мінівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» отримало право вимоги до [PERSON] , в подальшому 20.10.2022 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Таліон плюс», в тому числі і щодо [PERSON] відповідно до договору факторингу № 20102022. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем (позичальником) кошти в сумі 6997,17 грн., проценти за користування грошовими коштами 12727,80 грн., а всього 19724,97 грн. заборгованості за кредитним договором № 247758580 від 05.01.2020 р. в добровільному порядку ТОВ «Мінівео Швидка фінансова допомога» не повернуті, 15.07.2020 р. між ТОВ «Мінівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» отримало право вимоги до [PERSON] , в подальшому 20.10.2022 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Таліон плюс», в тому числі і щодо [PERSON] відповідно до договору факторингу № 20102022, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми позичених коштів та процентів за користування ними, то з метою захисту законних інтересів позивача борг з відповідача у розмірі 19724,97 грн., з яких основна сума боргу 6997,17 грн., сума заборгованості за відсотками 12727,80 грн. та судові витрати пропорційно до задоволених вимог (100%) на підставі ст. 141 ЦПК України в сумі 2684,00 грн. - необхідно стягнути рішенням суду.

Outcome: approved