Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 19 травня 2023 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , стало відомо про перебування у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича, ВП №64851447, відкритого на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича №22827 від 03 лютого 2021 року про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в розмірі 32299 грн. До 19 травня 2023 року [PERSON] не володів жодною інформацією про підстави винесення вказаного виконавчого документу, виданого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, оскільки у нього відсутні будь-які зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», а також перед будь-якими іншими фінансовими установами. Дійсно 03 лютого 2021 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. винесено виконавчий напис, реєстровий №22827, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за кредитним договором №1365645 від 26 лютого 2020 року суму заборгованості в загальному розмірі - 31369 грн. з яких: 12700 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 17145 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1524 грн. - прострочена заборгованість за комісією. Крім того, виконавчим написом стягнуто також 930 грн. плати за вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Таким чином, оскаржуваним виконавчим написом стягнуто з позивача грошові кошти на загальну суму 32299 грн. При винесенні вказаного виконавчого напису приватним нотаріусом, зокрема, не було враховано наступне: [PERSON] з ТОВ «Мілоан», або з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у договірних відносинах між собою ніколи не перебували, будь-які договірні зобов`язання у [PERSON] перед вказаними особами відсутні; [PERSON] не перебував та не перебуває у будь-яких кредитних чи боргових правовідносинах з іншими фінансовими установами; [PERSON] не був повідомлений належним чином ані про обставину укладення будь-якого кредитного договору ним з вказаними особами, а ні з обставиною відступлення права вимоги банком вказаним невідомим товариствам права вимоги, належним чином про це не повідомлявся; жодних претензій або вимог про досудове врегулювання спору він не отримував, також не отримував жодних повідомлень про наявність у нього будь-якої заборгованості перед вказаною особою. Усе вищевикладене свідчить про те, що заборгованість, яка стягнута із [PERSON] не є безспірною, що свідчить про те, що між позивачем по справі та відповідачем існує спір про право цивільне з приводу виникнення та факту наявності вказаної заборгованості, її розміру. Таким чином, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса є незаконним, протиправним, таким, що не підлягає виконанню та порушує законні права та інтереси [PERSON] , в тому числі і як споживача фінансових послуг, враховуючи наступне. \~ \~ \~ \~Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №22827, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», на підставі кредитного договору №1365645 від 26 лютого 2020 року суму заборгованості в загальному розмірі - 32299 грн. з яких: 12700 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 17145 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1524 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 930 грн. - плата за вчинення виконавчого напису; стягнути із відповідача на користь позивача усі понесені документально підтверджені судові витрати по справі. До судових витрат які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи належать судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та витрати у зв`язку з представництвом його інтересів адвокатом Кравченком В. В. в суді першої інстанції у розмірі 6400 грн. Позовна заява надійшла до Новозаводського районного суду м. Чернігова 07.06.2023. \~ \~ \~ \~Ухвалою головуючого судді від 08.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, витребувано належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис, та копія кредитного договору, на підставі якого був вчинений виконавчий напис. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності та повну підтримку позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення заперечень не мають. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 30.06.2023 та 16.08.2023 свого представника в судове засідання не направило, надало заяву про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги не визнало та просило відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Ухвалу суду від 08.06.2023 в частині витребування кредитного договору зі всіма додатками, на підставі якого був вчинений виконавчий напис від 03 лютого 2021 року № 22827, відповідач не виконав. Приватний \~нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. за місцем знаходження нотаріальної контори судових викликів і повідомлень не отримує. Згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 24.02.2021 № 727/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату (далі Комісія) від 18.02.2021 № 1 на підставі підпунктів «е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), а саме у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства, грубими порушеннями закону, які завдали шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, за умови що такі порушення встановлені рішеннями судів, а також набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 за № 8679 на ім`я [PERSON] , анульовано. Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В. О. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляд справи повідомлений належним чином, згоди чи заперечень проти позову не висловив. Неявка третіх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог виходячи з такого: В судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 2021 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. винесено виконавчий напис, реєстрований у реєстрі за № 22827, яким стягнуто з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 1365645 від 26.02.2020, укладеним з ТОВ «МІЛОАН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 52 МЛвід 16.11.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за період з 16.11.2020 по 27.12.2020 заборгованість в загальному розмірі 31369 грн. з яких: 12700 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 17145 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1524 грн. - прострочена заборгованість за комісією. Крім того, виконавчим написом стягнуто також 930 грн. плати за вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Таким чином, оскаржуваним виконавчим написом стягнуто з позивача грошові кошти на загальну суму 32299 грн.(а.с. 23). Постановою приватного виконавця Коваля В. О. від 16.03.2021 за оскаржуваним виконавчим написом відкрите виконавче провадження № 64851447, в той же день накладений арешт на кошти боржника, та 03.02.2022 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 19-21). Оспорюваний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виходячи з такого: Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: …оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені Офіційний вісник України від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених в простій письмовій формі. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 03.02.2021 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, вчиненого в простій письмовій формі. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому суд вважає за недоцільне обговорювати інші порушення, допущені приватним нотаріусом при вчинення оскаржуваного виконавчого напису. \~ \~ \~ \~ \~ У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17-ц (провадження №61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. У зв`язку з невиконанням відповідачем ухвали суду про надання кредитного договору, який [PERSON] нібито не виконав, безспірність заявлений вимог на час вчинення виконавчого напису викликає у суду обґрунтовані сумніви, як і добросовісність нотаріуса при перевірці вимог стягувача до вчинення виконавчого напису. Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, також у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та наявні правові підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 1 073,60 грн., які у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно пункту 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правничої допомоги від 20.05.2023 адвокатом Кравченком В. В. (а.с. 14-15) та ордеру (а.с. 16). сума гонорару вказним договором не обумовлена. У позовній заяві заявлено до відшкодування 6400 грн. на правничу допомогу. Позивач сплатив на користь адвоката 6400 грн. за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією від 05.06.2023 (а.с. 26а) та актом-розрахунком, згідно з яким адвокат надавав консультацію позивачу, визначався з правовою позицією та складав, виготовляв і направляв документи до суду 6 годин, а також мав витрати 2 години на забезпечення представництва [PERSON] в суді (а.с. 27-28). Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченим адвокатом на виконання таких робіт (адвокат не приймав участь у судовому розгляді), з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір компенсації витрат на правничу допомогу, виключивши з неї вартість двох годин робочого часу, які адвокатом на участь у судових засіданнях не витрачались, виходячи з такого розрахунку: 6400 : 8 = 800 грн. (визначена сторонами вартість 1 години робочого часу адвоката); 6400 800 х 2 = 4800 грн.

Outcome: approved