Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду, та до досягнення дитиною повноліття; а також аліменти на її утримання у розмірі 1500,00 грн щомісячно та до досягнення сином, [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19.11.2019. У шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина, зовсім не надає матеріальної допомоги. Відповідач працює неофіційно та отримує дохід близько 15000,00 грн. На даний час, позивач перебуває у офіційній відпустці по догляду за дитиною та отримує соціальну допомогу у розмірі 860,00 грн. Позивач самостійно піклується за сином зокрема: одягає, купує дитяче харчування, підгузки, слідкує за здоров`ям дитини, здійснює медичне обслуговування. Дитині має бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень позивач одна не може забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 3000,00 грн. щомісячно. На неодноразові звернення до відповідача про матеріальну допомогу він пояснює, що в нього немає грошових коштів та він не зобов`язаний надавати будь-які кошти. З метою гарантованого здійснення рівної участі батьків в утриманні дитини, позивач просить суд призначити стягнення аліментів з батька дитини, оскільки він зовсім не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. З урахуванням віку дитини, його потреб (витрати на, харчування, медичне обслуговування, одяг, взуття, та інші витрати), з урахуванням наявного рівня життя і споживчих цін, позивач вважає, що сума аліментів має становити 3000,00 грн. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 30.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Захист державою сім`ї, дитинства, материнства і батьківства закріплені в ст.51 Конституції України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобов`язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому. Отже, перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину. При цьому добровільний порядок сплати аліментів не виключає права стягувача аліментів у будь-який час звернутися з заявою про стягнення аліментів до суду. Згідно положень ст. 181 СК України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1, 2 ст. 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Також, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини (жінки) на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка (батька дитини) надавати таке утримання. Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. ч. 2 4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88 цього Кодексу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право жінки-матері на утримання батьком дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що батько дитини може надавати матеріальну допомогу. Тобто, сімейним законодавством визначено, що жінка, яка не перебуває у шлюбі з чоловіком - батьком дитини, має право на утримання в разі: проживання з нею їхньої дитини, до досягнення дитиною трьох років та за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дружини та аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Довідками про реєстрацію місця проживання особи №1703 від 19.03.2019 та №8602402 від 15.02.2021 підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради від 05.05.2023 № 507 [PERSON] з 01.01.2021 по теперішній час призначено допомогу при народженні дитини. Також судом встановлено, що позивачка на даний час отримує 860,00 грн щомісячної одноразової грошової допомоги при народженні дитини, що підтверджується довідкою від 05.05.2023 за №508, виданою Управлінням сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком матері і батька. Дослідивши матеріали справи, при визначенні розміру аліментів суд враховує потребу дитини в одержанні аліментів, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, дані про інших утриманців у розпорядженні суду відсутні та дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін. Враховуючи викладені обставини, вік дитини, розмір прожиткового мінімуму на її утримання, беручи до уваги обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000,00 грн щомісячно з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. З огляду на те, що аліменти присуджуються судом у твердій грошовій сумі, підстави для визначення мінімального розміру аліментів в розмірі не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відсутні. Суд вважає, що аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі будуть достатніми для матеріального забезпечення дитини і відповідають принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням наведеного, суд вважає визначити розмір аліментів на утримання позивача до досягнення малолітньою дитиною сторін 3-річного віку у розмірі 1500,00 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та визначає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: аліменти на утримання позивача у розмірі 1500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку та аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000,00 грн щомісячно, до повноліття дитини, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 08.05.2023. Також суд звертає увагу, що згідно ст.185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Також, у разі зміни обставин, які існували на час ухвалення рішення, зокрема матеріального чи сімейного стану, погіршення чи покращення стану здоров`я, розмір аліментів може бути збільшено чи зменшено. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн, оскільки при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved