Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

24.01.2022 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 3,33 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; майновий пай пайового фонду майна КСП «Дружба» с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 3829 грн. Свої вимоги мотивує тим, що постановою державного нотаріуса Ренійської державної нотаріальної контори від 30.12.2021 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 27.01.2022 року по справі було відкрите позовне провадження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 14.08.2023 року позовну заяву [PERSON] до Саф?янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно в частині позовних вимог щодо визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, яке залишилось після [PERSON] , померлої [INFO] , а саме майновий пай пайового фонду майна КСП «Дружба» с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 3829 грн. залишено без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,33 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №464521, виданого 08.12.2003 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №10-04-608. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.01.2009 року виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначена земельна ділянка. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 25.11.2005 року, посвідченого секретарем Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі під № 203, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 3,33 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №464521, виданого 08.12.2003 року Ізмаїльською райдержадміністрацією - [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68901975 від 06.05.2022 року, наданої Ренійською державною нотаріальною конторою від 06.05.2022 року, заповіт [PERSON] від 25.11.2005 року, зареєстрований за № 203 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину (спадкова справа № 474/2009). Постановою державного нотаріуса Ренійської державної нотаріальної контори від 30.12.2021 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved