Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить скасувати арешт з житлового будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 8077600, зареєстровано 16.10.2008 року реєстратором Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, підстава обтяження - постанова б/н від 03.09.2003 року Державною виконавчою службою Ленінського району (Осетрова), вх. 1167. Позов обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.04.1996 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру № 3-1251, він є власником 7/18 часток житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] . Його сестра, [PERSON] , є співвласником вказаного будинку, їй належить 11/18 часток. Належну йому частку житлового будинку він вирішив передати у власність сестрі. При звернені до приватного нотаріуса для оформлення договору відчуження йому стало відомо про наявність арешту на наявну частку будинку. Відповідно до відомостей із Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на 7/18 часток житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 8077600, зареєстрований 16.10.2008 року. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія НА № 922845 від 03.09.2003 року, винесеною державним виконавцем С.В.Осетровою Державної виконавчої служби Ленінського району м. Кіровограда, вх. 1167, накладено арешт на належну йому частку будинку на підставі виконавчого листа № 116, який був виданий та прийнятий до провадження згідно рішення Ленінського районного суду про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Заборгованість по аліментам по даному виконавчому листу погашено. Відповідно до інформації Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не має можливості надати більш детальну інформацію або ж копії відповідних постанов стосовно накладення арештів, оскільки відповідно до Наказу Міністерства юстиції України за № 1829/5 від 07.06.2017 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 року за № 699/30567 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Розділ XII, «Знищення справ та виконавчих проваджень», строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органу державної виконавчої служби приватного виконавця, становить 3 роки. Накладення арешту на нерухоме майно порушує його права щодо розпорядження цим майном, а тому за захистом порушеного права змушений звертатись до суду. Просить суд зняти арешт з нерухомого майна. Ухвалою суду від 24.05.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачами відзив на позов не подано. Ухвалою суду від 27.07.2023 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, інші учасники процесу причини неявки суду не сповістили. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.04.1996 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру № 3-1251, він є власником 7/18 часток житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] . Відповідно до відомостей із Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на 7/18 часток житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 8077600, зареєстрований 16.10.2008 року. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія НА № 922845 від 03.09.2003 року, винесеної державним виконавцем Осетровою С.В. Державної виконавчої служби Ленінського району м. Кіровограда, вх. 1167, накладено арешт на належну [PERSON] частку будинку на підставі виконавчого листа № 116, який був виданий та прийнятий до провадження згідно рішення Ленінського районного суду про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Заборгованість по аліментам по даному виконавчому листу погашена. Підстави для накладення обтяження на даний час відсутні, матеріали виконавчого провадження знищено, що підтверджується листом Подільського відділу державної виконавчої служби в місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.04.2023 року № 25769/30.22-25/2. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на майно [PERSON] , порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved