Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 серпня 2015 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського району Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 199. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , спір про його місце проживання - відсутній. На цей час між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб фактично припинив існування. Спільне господарство не ведуть. Враховуючи викладене, позивачка звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON] . Ухвалою суду від 17.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням всіх учасників справи. Позивачка про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач належним чином повідомлявся про дату та час засідання, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 14 серпня 2015 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, за актовим записом № 199, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось, шлюб фактично припинений, сторони спільне господарство не ведуть. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка подала позов до суду та наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 1 073,60 гривень. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved