Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

15 серпня 2023 року [PERSON] через свого представника - адвоката Полюховича Р.М. звернулася до суду з позовом у якому просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її рідного брата [PERSON] . В позовній заяві вказувала, що [INFO] померла її брат [PERSON] . Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Вона є спадкоємцем за законом другої черги та пропустила визначений ч. 2 ст. 1270 ЦК України строк по причині запровадження воєнного стану та її активної участі у подоланні наслідків російських обстрілів міста Харкова, де вона проживає. Просить визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Полюхович Ф.В. не з`явилися. Згідно письмової заяви просять позов задовольнити, справу розглядати без їх участі. До початку підготовчого судового засідання до суду надійшла заява відповідача за підписом сільського голови від 29 серпня 2023 року про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника відповідача. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 07 березня 2012 року. (а.с.16). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Позивачка [PERSON] є сестрою спадкодавця [PERSON] , що стверджується дослідженими судом копіями свідоцтв про народження позивачки [PERSON] та спадкодавця [PERSON] (а.с.8-9). У відповідності до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем другої черги спадкоємців за законом. Інших спадкоємців першої та другої черги чи спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлено. У відповідності до ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Як вбачається з відповіді Зарічненської районної державної нотаріальної контори від 29 серпня 2023 року № 1-16/220, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалося (а.с.26). З довідки Локницької сільської ради № 285 від 28 березня 2023 року вбачається, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в будинку за адресою: [ADDRESS] На день його смерті в будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований. З довідки КСП «Харківгорліфт» № 18 від 17 квітня 2023 року вбачається, що позивачка з 09 червня 2017 року працює на посаді інженера-проектувальника цього підприємства. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд враховує, що Локницька сільська рада, яка має право на спадкове майно (ст. 1277 ЦК України «відумерлість спадщини»), за відсутності інших спадкоємців, визнає пред`явлений позов щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що у свою чергу підтверджує те, що вимоги позову і визнання їх відповідачем не порушують жодним чином права інших осіб. Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З врахуванням наведеного, виходячи з принципу пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати судом не розподіляються, оскільки позивачка просить залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved