Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

У вересні 2021 року Дніпровська міська рада звернулася до суду з вищезазначеним позовом у якому просила скасувати рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 28.07.2011 №32 «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомості у зв`язку з внесенням до статутного фонду»;\~ визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності від 13.02.2012 № [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Піщанської сільської\~ ради Новомосковського району; витребувати господарський комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] від відповідачів: [PERSON] , яка володіє господарським комплексом у розмірі 33/100; [PERSON] , який володіє господарським комплексом у розмірі 8/100; [PERSON] , яка володіє господарським комплексом у розмірі 12/100; [PERSON] , яка володіє господарським комплексом у розмірі\~ 9/100; [PERSON] , яка володіє господарським комплексом у розмірі 11/100; [PERSON] , який володіє господарським комплексом у розмірі 7/100; [PERSON] , яка володіє господарським комплексом у розмірі 7/100; [PERSON] , який володіє господарським комплексом у розмірі 10/100; [PERSON] , яка володіє господарським комплексом у розмірі 3/100. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що\~ у Реєстрі об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра на балансі Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є запис про об`єкти нерухомості (дерев`яні будиночки, будівля кухні, будки металеві, будівля для складу) у селі Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області. Підставою для виникнення права власності зазначеного об`єкта нерухомості є рішення міської ради від 19.06.2002 №23/2 «Про рішення міської ради народних депутатів від 27.11.91 №46 «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів». Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, господарський комплекс за адресою: [ADDRESS] загальною площею 17000 кв.м. був зареєстрований за ТОВ «Самарські плавні» на підставі свідоцтва про право власності від 13.02.2012 [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на час звернення з позовом право власності зареєстровано\~ за відповідачами. Відповідачі набули право власності на частини господарського комплексу шляхом укладення договорів купівлі-продажу з ТОВ «Самарські плавні», яке не мало права їх відчужувати, оскільки не було власником цього нерухомого майна. У свою чергу Піщанська сільська рада не мала права видавати свідоцтво про право власності ТОВ «Самарські плавні», оскільки лише Дніпровська міська рада має право розпорядження зазначеним майном. Посилаючись на те, що спірне нерухоме майно безпідставно вибуло з власності територіальної громади м.Дніпро поза волею власника, просить витребувати зазначене майно у відповідачів. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.09.2021 позовну заяву повернуто\~ у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.01.2022 ухвалу про повернення позовної заяви скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від\~ 14.02.2022 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. 08.08.2022\~ від представника відповідача\~ [PERSON] адвоката Романенка П.В. надійшов відзив на позовну заяву\~ у якому просить у позові відмовити, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів того, що у власності територіальної громади перебували об`єкти нерухомості. Крім того, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності. 31.08.2022 від представника відповідача [PERSON] адвоката Прибильського В.Г. надійшов відзив на позовну заяву у якому просить у позові відмовити, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] у 2012 році придбала цілком правомірно та законно, на підставі нотаріально посвідченого договору нерухоме майно у ТОВ «Самарські плавні». Піщанська сільська рада, приймаючи оскаржуване рішення від 28.07.2011 діяла в межах повноважень, у спосіб, передбачений законом.\~ Позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що спірне нерухоме майно належить до комунальної власності. Також позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності. Ухвалою суду від 13.12.2022 задоволено частково клопотання позивача про витребування доказів; зобов`язано Сьому дніпропетровську державну нотаріальну контору надати суду належним чином завірену копію свідоцтва про право власності на господарський комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] , що видано на підставі рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради від 28.07.2011 №32; зобов`язано Виконавчий комітет Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області\~ надати суду належним чином завірену копію свідоцтва про право власності на господарський комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] , що видано на підставі рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради від 28.07.2011 №32. Ухвалою суду від 13.06.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] адвокат Прибильський В.Г. у судовому засіданні просив у відзиві відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Представник відповідача [PERSON] адвокат Романенко Г.В. у судовому засіданні просив у відзиві відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району від 28.07.2011 №32 за результатами розгляду клопотання ТОВ «Самарські плавні» про оформлення права власності на господарський комплекс, розташований по [ADDRESS] у зв`язку з внесенням об`єкту нерухомого майна до статутного фонду, вирішено оформити право власності на об`єкти нерухомості (будиночки відпочинку, навіси, будівля їдальні, будівля кухні, вбиральня, колодязь, огорожа, намощення, склади в загальній кількості 56 об`єктів)\~ (т.1 а.с.36-37). Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області видано товариству з обмеженою відповідальністю «Самарські плавні»\~ свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серії [NUMBER] від 13.02.2012 на господарський комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] . В описі об`єкта нерухомості зазначені будиночки відпочинку, навіси, будівля їдальні, будівля кухні, вбиральня, колодязь, огорожа, намощення, склади в загальній кількості 56 об`єктів. У свідоцтві зазначена така підстава його видачі: Рішення Виконавчого комітету Піщанської сільської ради (свідоцтво видано взамін договору купівлі-продажу від 21.09.1999) дата 28.07.2011 №32 (т.2 а.с.7). Згідно наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців ТОВ «Самарські плавні» припинено (т.2 а.с.57). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.03.2020 право власності на господарський комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за відповідачами: [PERSON] - 3/100 частин; [PERSON] 10/100 частин; [PERSON] 7/100 частин; [PERSON] 7/100 частин; [PERSON] 11/100 частин; [PERSON] 9/100 частин; [PERSON] 12/100 частин; [PERSON] 8/100 частин; [PERSON] 33/100 частин. Попередній власник ТОВ «Самарські плавні» на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 13.02.2012 (т.1 а.с.11-15). Згідно зі ст. ст. 7, 140 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Територіальна громада має право самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України права володіння, користування та розпорядження своїм майном належать власникові. Згідно із нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.. Відповідно до положень ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві позивачем надано такі докази: лист КП «Новомосковське міське БТІ» від 02.07.2020; лист департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради від 31.03.2020; лист КП «Дніпроводоканал» від 09.07.2020; лист департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради від 31.07.2020; лист Піщанської сільської ради від 13.04.2020 (додатки 3-8 до позовної заяви). Так, листом №4765/1114 від 27.07.2020\~ КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради повідомило директору правового забезпечення Дніпровської міської ради про те, що господарський комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] \~ знаходиться на балансі КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради; 20.05.2014 Новомосковським МВ ГУМВС у Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР\~ за №12014040350001809 за фактом заволодіння майном територіальної громади м.Дніпропетровська (Базу відпочинку «Самарські плавні»), яке належить до комунальної власності (т.1 а.с.19) У листах позивача від 05.06.2020,31.07.2020 адресованих Новомосковському районному КБ БТІ «Інвентаризатор» (т.1 а.с.20,28), а також\~ запиті, адресованому Піщанській сільській раді (т.1 а.с.17) зазначено , що згідно з даними Реєстру об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра належать об`єкти нерухомості у сел.Піщанці (будиночки дерев`яні, душова, будки металеві, будівля для складу загальна кількість 33 об`єкта); підставою виникнення права власності зазначеного об`єкта нерухомості є рішення міської ради від 19.06є2002 №23/2 «Про рішення міської ради народних депутатів від 27.11.91 №46 «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів». Проте, до позовної заяви позивачем не додано ні рішення позивача №23/2 від 19.06.2002; ні рішення від 27.11.91 №46 «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів». Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України\~ достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У той же час позивачем не надано суду, окрім листів структурних підрозділів самого позивача та КП «Дніпроводоканал», жодного іншого доказу на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, зокрема того, що господарський комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] належав до комунальної власності територіальної громади м.Дніпра, на якій підставі та коли таке право виникло; на підставі якого правовстановлюючого документу. Поданий позивачем лист КП «Дніпроводоканал» про перебування майна на балансі не є правовстановлюючими документами та не є належними та допустимими доказами виникнення у позивача права власності на спірне майно. Також, у листах (т.1 а.с.17,20,28) зазначено про перебування у комунальній власності об`єктів нерухомості, розташованих у с.Піщанці, натомість позовні вимоги заявлено стосовно майна, розташованого у с.Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Крім того, перелік об`єктів, зазначених у свідоцтві про право власності, виданому на ім`я ТОВ «Самарські плавні» (т.2 а.с.7) відрізняється від переліку об`єктів, які зазначені позивачем у позовній заяві та листах позивача (т.1 а.с.20,28,17) . Вирішення цієї цивільної справи та ухвалення у ній відповідного законного й обґрунтованого рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Усі ці складові могли бути з`ясовані лише у процесі доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено, як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставин. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. У даній справі обраний позивачем спосіб реалізації процесуальних прав свідчить про відсутність реального наміру повернути спірне майно у власність територіальної громади або довести, що це майно перебувало у власності територіальної громади м.Дніпра. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, наданих суду позивачем, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дають об`єктивні підстави вважати, що позов\~ Дніпровської міської ради задоволенню не підлягає повністю. Посилання представників відповідачів на застосування строку позовної давності суд відхиляє, оскільки\~ застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог Аналогічні правові висновки зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16, відповідно до якої позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними. Відповідно до ч.1\~ ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові, судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок позивача. Питання витрат на професійну правничу допомогу суд не вирішує, оскільки у судових дебатах представники відповідачів заявили, що докази витрат на правничу допомогу буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed