Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивачі звернулися до Орджонікідзевського міського суду з позовною заявою до відповідача про усунення спадкоємця від права на спадщину. Свої позовні вимоги, мотивують тим, що [INFO] помер їхній чоловік і батько - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] довготривалий час перебували в цивільних сімейних стосунках і тільки в 2002 році було укладено офіційний шлюб між ними. Перебуваючи в сімейних стосунках подружжя виховувало чотирьох дітей: двох дітей від першого шлюбу жінки, дочку від першого шлюбу чоловіка - [PERSON] , [INFO] та спільного сина - [PERSON] , [INFO] . В 2007 році була приватизована квартира, що розташована по [ADDRESS] , в якій були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, не залишивши після своєї смерті ніякого розпорядчого документу. До моменту своєї смерті чоловік тяжко хворів, переніс інфаркт та був безпорадним. Позивачі постійно здійснювали за ним догляд, допомагали померлому з повсякденними проблемами, підтримували його морально та психологічно. Періодично до моменту смерті [PERSON] проходив всілякі медичні процедури в міській та обласних лікарнях для підтримання свого здоров`я, що вимагало значних фінансових затрат. Враховуючи тяжкий стан [PERSON] його рідна дочка - [PERSON] жодним чином не допомагала своєму батькові. В 2015 році відповідачка виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації і з цього моменту жодного разу не навідувала батька, не цікавилася його станом здоров`я та його життям взагалі. Подекуди були нетривалі телефонні дзвінки, однак в останні місяці до смерті [PERSON] припинилося навіть спілкування в телефонному режимі. На сьогоднішній день відповідачка має громадянство іншої держави (росії), пріоритет її життєвих цінностей знаходиться поза межами нашої держави, про повернення в Україну мова не йде взагалі. Відповідачка не виконувала своїх, визначених Законом, обов`язків по утриманню та догляду за своїм непрацездатним хворим батьком. Весь тягар по утриманню та догляду за хворим [PERSON] було покладено на позивачів. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. У відповідності до законодавчих норм кожний із спадкоємців першої черги має право на отримання своєї частки у спадщині відповідно до Закону. Позивачка 1 відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивача 2. Враховуючи, що на момент смерті [PERSON] (спадкодавця) разом з ним були зареєстровані позивачка 1, позивач 2 та відповідачка всі вони прийняли спадщину. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їхньою відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа Покровська міська державна нотаріальна контора у Дніпропетровській області державний нотаріус Полянський Юрій Миколайович в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як встановлено судом, 08.02.2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 08.02.2002 року. Перебуваючи в сімейних стосунках подружжя виховувало чотирьох дітей: двох дітей від першого шлюбу жінки, дочку від першого шлюбу чоловіка - [PERSON] , [INFO] та спільного сина - [PERSON] , [INFO] . В 2007 році була приватизована квартира, що розташована по [ADDRESS] , в якій були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною довідкою, виданою виконавчим комітетом Покровської міської ради Дніпропетровської області від 17.11.2022 року за № 1316. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 31.05.2022 року. На випадок своєї смерті чоловік заповіт не залишив. До моменту своєї смерті чоловік тяжко хворів, переніс інфаркт та був безпорадним. [PERSON] та [PERSON] постійно здійснювали за ним догляд, допомагали померлому з повсякденними проблемами, підтримували його морально та психологічно. Періодично до моменту смерті [PERSON] проходив всілякі медичні процедури в міській та обласних лікарнях для підтримання свого здоров`я, що вимагало значних фінансових затрат. Враховуючи тяжкий стан [PERSON] його рідна дочка - [PERSON] (відповідачка) жодним чином не допомагала своєму батькові. В 2015 році відповідачка виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації і з цього моменту жодного разу не навідувала батька, не цікавилася а ні його станом здоров`я, а ні його життям взагалі. Відповідач, згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Пленум Верховного суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008 року, зокрема, у частині 6 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив про наступне: «Правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК (435-15) стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним, слід розуміти стан особи, зумовлений похилим, віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути, пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК.» Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до абз.2 ч.3, ч.5 ст.1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Частиною 1 ст.202 та ч.1 ст.203 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного, беручи до уваги норми чинного законодавства, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved