Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

у квітні 2023 року до Машівського районного суду Полтавської області з Люботинського міського суду Харківської області для розгляду за підсудністю надійшла вказана позовна заява [PERSON] , в якій представниця позивачки [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її сина [PERSON] , [INFO] , призначити [PERSON] піклувальником неповнолітнього [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти на користь неповнолітнього [PERSON] у розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не опікується станом здоров`я та розвитком дитини, не забезпечує сина матеріально, не спілкується з ним та не проявляє інтересу до його життя. Батько у свідоцтві про народження записаний зі слів матері. Стверджує, що відповідачка [PERSON] є племінницею позивачки [PERSON] та з серпня 2022 року [PERSON] тимчасово влаштований в сім`ю її родини. 07.04.2023 Машівський районний суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та одночасно залучив до участі в справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області (як орган опіки та піклування). Також зобов`язав Виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору (доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав відповідачку) (а.с.51). 29.05.2023 своєю ухвалою Машівський районний суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд цієї справи (а.с.84). У судовому засіданні позивачка та її представниця позов підтримали, покликаючись на те, що [PERSON] з дитинства [PERSON] брала участь в його вихованні, а з початку війни дитина проживає в її родині та вона самостійно опікується хлопчиком, мати [PERSON] залишила його в 2 роки та з того часу не цікавиться сином. Спочатку хлопчик жив у бабусі, а з 24.02.2022 в позивачки. Представник третьої особи висновок та подання органу опіки та піклування підтримала та уважала що наявні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно сина [PERSON] . Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно, в порядку, визначеному Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом оголошення на офіційному вебсайті суду, оскільки за зареєстрованим місцем проживання поштове відділення не працює (а.с.85,101). Відповідачка в судове засідання вдруге не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки, заслухавши позивачку та її представника, представника третьої особи, допитавши свідків, з`ясувавши думку дитини та дослідивши письмові докази. Так, судом установлено, що відповідачка [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.2008 (а.с. 17). Батько [PERSON] записаний за вказівкою матері згідно зі ст.135 СК України (а.с.18). Наказом Виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області від 05.08.2022 [PERSON] тимчасово влаштовано в родину [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 05.08.2022 (а.с. 29-32), де також зареєстрована позивачка, вказане помешкання має всі умови для проживання дитини (а.с.22,28). За характеристикою [PERSON] , наданою за місцем навчання Харківською спеціалізованою школою І-ІІІ ст. №18, [PERSON] в школі навчається з першого класу, засвоїв навчальний матеріал на середньому рівні, має здібності до вивчення предметів природничого циклу, достатній мовленнєвий розвиток, критичне мислення. Бере активну участь в спортивних змаганнях, громадському житті школи і класу, комунікабельний, енергійний, користується повагою серед товаришів. За час навчання [PERSON] з 1 по 8 клас його вихованням опікувалася бубуся [PERSON] , мати хлопчика на зв`язок з класним керівником не виходила (а.с.19). Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 10.08.2022 (а.с.20), [PERSON] здоровий. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, показали, що [PERSON] залишила маленького [PERSON] спочатку на бабусю, потім хлопчик став проживати з позивачкою, з початку війни, оскільки бабуся виїхала за кордон. Мати сином не цікавиться взагалі, не спілкується, не забезпечує матеріально. Позивачка хрещена мати хлопчика і з 24.02.2022 повністю опікується хлопчиком. [PERSON] працює у ФОП [PERSON] , за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.22,23), за довідками КНП «Люботинська міська лікарня» від 05.08.2022 наркологічних та психіатричних протипоказань до виконання обов`язків опікуна не виявлено, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.25-27). За обліками МВС України [PERSON] станом на 15.08.2022 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.24). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст.150\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.\~164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як убачається зі змісту висновку органу опіки та піклування, Виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] (а.с.72-76). За висновком органу опіки і піклування у зв`язку із залишенням дитини без батьківського піклування та перебування її в складних життєвих обсаивнах через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, [PERSON] тимчасово було влаштовано до родни двоюрідної бабусі [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , де для дитини створені належні умови для проживання. Натомість за повідомленням Куп`янської районної військової адміністрації Харківської області, комісією Вільхуватської селищної ради було здійснено виїзд за місцем проживання матері хлопчика, остання повідомила, що не планує забирати сина та піклуватися про нього, свідомо відмовляється від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він з лютого 2022 року проживає з позивачкою [PERSON] , яка є його хрещеною мамою, відносини в них дружні, в нього є все необхідне. З рідною матір`ю бачився давно, остання його залишила на бабусю ще зовсім маленьким, а тому він не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом постанови Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 203/3505/19 (провадження № 61-14351св21) відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав. При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. \~ \~ \~ \~Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Ураховуючи надані по справі докази, суд доходить висновку щодо наявності підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її сина [PERSON] , так як відповідачка не виконує обов`язки по догляду та вихованню дитини, не створює необхідних умов для її життя, розвитку та виховання, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, а відтак в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини і в такому випадку судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини». Суд уважає що надані позивачкою докази підтверджують наявність обставин, які свідчать, що відповідачка не бажає спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, остаточно і свідомо самоусунулася від виконання своїх обов`язків по вихованню [PERSON] , який проживає з позивачкою, яка є його родичкою та має належні побутові умови проживання та бажання піклуватися хлопчиком, забезпечує дитину всім необхідним. Положеннями ст.55\~ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно вимог п.4 ст.63\~ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Ч. 3 ст.\~60\~ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до змісту вимог ст.\~55\~ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, які не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Про те, що позивач [PERSON] може бути піклувальником та опікуном своїх онуків, підтверджується дослідженими під час судового засідання доказами. Отже, суд уважає що позивачку потрібно призначити піклувальником над неповнолітнім [PERSON] . За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 5 статті 183\~СК України передбачено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином законодавець визначив, що у безспірному порядку на одну дитину підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу). Отже, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідачки на користь її неповнолітнього сина також підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1984,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved