Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.07.2023 у справі № 372/4508/21 позов задоволено повністю. Витребувано в [PERSON] на користь [PERSON] об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 20358432231 нежитлове приміщення, а саме: приміщення аптеки загальною площею 483,7 кв. м, будівля комерційних послуг загальною площею 191,1 кв. м, розташоване за адресою: [ADDRESS] та об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 20357132231 земельну ділянку, на якій розміщене нежитлове приміщення, кадастровий номер: 3223110100:01:098:0023, загальною площею 0,06 га. Визнано недійсним договір іпотеки від 28.03.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Приватним нотаріусом Мельник Мариною Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за № 947. Скасовано рішення Приватного нотаріуса Мельник Марини Володимирівни про державну реєстрацію обтяження прав та їх обтяжень № 20352078, № 20351868, № 20352268, № 283783634 від 28.03.2015 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5675 грн. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5675 грн. витрат по сплаті судового збору. 08.08.2023 року до суду від представника [PERSON] адвоката Тернового Руслана, надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. Під час судового засідання 11.08.2023 року відповідач просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наступне. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу до суду надано копію договору на надання правничої допомоги № 1408 від 28.10.2021 року, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Інвікта». У пункті 3.3 договору встановлено, що вартість правничої допомоги за цим договором складає 2\~500,00 грн. за 1 годину роботи адвоката. Пунктом 3.6 договору передбачено, що за результатами надання правничої допомоги за цим договором виконавець складає рахунок-акт, в якому міститься опис наданої правничої допомоги та понесених витрат. Відповідно до рахунку-акту № 00895-1 від 28.07.2023 року вартість наданих адвокатом послуг складає 95\~150,00 грн. за 38 годин роботи. Із матеріалів справи слідує, що позивачем сплачено за надані адвокатом послуги 95 150,00 грн. згідно з платіжною інструкцією від 28.07.2023 року № 9313-0507-3571-0825. За змістом частин 5, 6 статті 137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи. Таким чином, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру та обсяг наданих послуг, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, суд дійшов висновку зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 23\~500,00 грн., з яких: 10\~000,00 грн. формування правової позиції, підготовка позовних матеріалів; 11\~000,00 грн. представництво інтересів в суді (11 засідань у режимі відеоконференції); 1\~250,00 грн. за підготовку заяви про поновлення строку позовної давності; 625,00 грн. за підготовку заперечень на клопотання про повернення розгляду справи в підготовче провадження; 625,00 грн. ознайомлення з матеріалами справи. Разом із цим, не відносяться до неминучих та таких, що мають бути покладені на відповідача беззаперечно, витрати в розмірі 1\~250,00 грн. за підготовку заяви про надання доказів, які не додані до позову, 2\~500,00 грн. за підготовку заяви про зміну предмету позову, витрати на підготовку клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд зауважує, що відповідні послуги по наданню додаткових доказів, що подані фактично одразу після подання позовної заяви, та з підготовки заяви про зміну предмету позову входять до послуги з формування правової позиції та підготовки позовних матеріалів. До того ж, зміна предмету позову в даному випадку обумовлена виключно ініціативою позивача на реалізацію свого процесуального права. Крім того, надання адвокатом послуг з підготовки клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не є неминучими витратами, оскільки представник позивача також мав право на участь у підготовчих та судових засіданнях безпосередньо в приміщенні суду. У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Ураховуючи викладене, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, становить 23\~500,00 грн. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.07.2023 у справі № 372/4508/21 позов задоволено повністю, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідачів у визначеному судом до розподілу обсязі.

Outcome: partial