Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.05.1998 року, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. У зв`язку із сварками та різними поглядами на подальше життя спільне проживання стало неможливим. Більше двох років вони вже проживають окремо, тому їх шлюб існує лише формально. Крім того у відповідача є інша жінка, з якою він має намір зареєструвати шлюб. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам. В позові позивач просила постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. 08.08.2023 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу було роз`яснено її право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. На даний час в суді відсутні відомості про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження, однак до позовної заяви позивачем було додано заяву відповідача, в якій він просить справу про розірвання шлюбу розглянути без його участі, а також просить розірвати шлюб з [PERSON] . Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає тому шлюб між ними має бути розірваний. 09.05.1998 року Варварівською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 09.05.1998 року, актовий запис №02. (а.с. 3). Сторони не мають неповнолітніх дітей. Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім`ї. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного,

Outcome: approved