Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

21.06.2023 адвокат Чубенко Ж.А., діючи в інтересах позивачки [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на її користь для утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини та 1/4 частину всіх видів його доходів на своє утримання з дня звернення до суду і до досягнення дочкою трирічного віку, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, чим порушує їхні права. 05 липня 2023 року по справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. Відповідач протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою сторостою Покровобагачанського старостинського округу Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 08 червня 2023 року. Позивачка [PERSON] із 09 червня 2022 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1124. Відповідач проживає окремо від сім`ї у м. Черкаси, що підтверджується інформацією, зазначеною у наданому ним відзиві на позовну заяву від 14 серпня 2023 року. Факт окремого проживання сторін підтверджується також довідкою про склад сім`ї, виданою сторостою Покровобагачанського старостинського округу Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 08 червня 2023 року. Відповідач позовні вимоги позивачки визнав в повному об`ємі, що підтверджується надісланим ним до суду засобами електронного поштового зв`язку відзивом від 14.08.2023. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину, визначається судом. Відповідно до п. п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Спірні правовідносини щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає неповнолітня дитина до досягнення дитиною 3-річного віку регулюються ч. ч. 2,4 ст. 84, 180, 181 п.3, 182 ч.2, 184 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює і незалежно від її матеріального стану, при умові, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З аналізу вказаних норм вбачається, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких фактів, а саме: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення), а також можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та чоловіком позивачки [PERSON] , перебуває з нею в зареєстрованому шлюбі, але проживає окремо від дружини та дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я, інших утриманців суду не надано, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Принцип рівноправності подружжя також передбачає рівність їх обов`язків щодо матеріального забезпечення їхніх дітей, яке, з огляду на вимоги сімейного законодавства не може бути меншим від рівня, необхідного дитині для гармонійного розвитку, а тому з огляду на наявність матеріального обов`язку батька, який є працездатним та має можливість надавати мінімальну фінансову допомогу дитині, суд не може прийняти недостатній заробіток відповідача, як обставину, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Згідно ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Зважаючи на те, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем, остання доглядає за дитиною, відповідач добровільно матеріальної допомоги дружині не надає, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, враховуючи позицію відповідача, який повністю визнає позовні вимоги, суд приходить до висновку, що з відповідача слід проводити стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, на користь позивача, а також необхідно проводити стягнення у в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, на користь позивача до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Зважаючи на викладене, з огляду на задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судового збору на користь держави. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як заява про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору, який становить 2147,20 грн (оскільки позивачем заявлено дві позовні вимоги), що складає 1073,60 грн. Іншу частину судового збору слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved