Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

[PERSON] 24.07.2023 звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в своєму позові посилається на те, що 14 березня 2009 року [PERSON] , уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] , який зареєстрований Красногорівською міською радою Мар`їнського району, актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свій позов обґрунтовує тим, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, тому що вони не зійшлись характерами, та в них різні погляди на сімейне життя. Через відсутність взаєморозуміння в їхній сім`ї постійно виникали суперечки, неприязне відношення, сварки. Все це призвело до втрати поваги один до одного і до розпаду сім`ї. З березня 2022 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, однією сім`єю не проживають, сумісне господарство не ведуть. Позивач вважає подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливим. Спору про поділ спільного майна на теперішній час між ними немає. Представник позивача в позовній заяві просив слухати справу за його відсутність, та за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач надав заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, та просив розглядати справу без його участі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 14 березня 2009 року укладено шлюб, який зареєстрований Красногорівською міською радою Мар`їнського району, актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, тому що вони не зійшлись характерами, та в них різні погляди на сімейне життя. Через відсутність взаєморозуміння в їхній сім`ї постійно виникали суперечки, неприязне відношення, сварки. Все це призвело до втрати поваги один до одного і до розпаду сім`ї. З березня 2022 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, однією сім`єю не проживають, сумісне господарство не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливим. Спору про поділ спільного майна на теперішній час між ними немає. У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.. Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, фактично шлюб має лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Прізвище На підставі викладеного,

Outcome: approved