Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Глобал Кредит», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець Єфіменко Д.О. про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача в порядку повернення стягнутого за виконавчим провадженням № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 10335,90 грн. та стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.12.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барщацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 12623 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Глобал Кредит», заборгованості за кредитним договором у розмірі 14320,00 грн. 11.12.2020 р. приватним виконавцем м. Києва Єфіменко Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. В рамках даного виконавчого провадження з [PERSON] примусово стягувались кошти на користь ТОВ «Глобал Кредит». Загальна сума відрахувань за даний період становить 10335,90 грн. Позивач вважає стягнення безпідставним, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 матеріали позову передані на розгляд судді Матвєєвій Ю.О. 05.07.2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Матвєєвою Ю.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08.12.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барщацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 12623 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Глобал Кредит», заборгованості за кредитним договором у розмірі 14320,00 грн. 11.12.2020 р. приватним виконавцем м. Києва Єфіменко Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. В рамках даного виконавчого провадження з [PERSON] було стягнуто 10335,90 грн., що підтверджується: Довідкою, виданою Державним університетом телекомунікації, де сума, утримана за постановою від 28.12.2020 року згідно з вищезазначеним провадженням з 01.01.2021 р. по 31.01.2021 р. складає 4637, 48 грн.; Довідкою про загальну суму коштів, відрахованих з пенсії одержувача, де стягнута сума складає 4152,59 грн.; Звітом про здійснені відрахування та виплати, виданою Національним університетом біоресурсів та природокористування від 09.05.2023 р., де утримана сума складає 1545.83 грн. 11 травня 2021 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/39535/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «Глобал Кредит», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець Єфіменко Д.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги [PERSON] задовольнили повністю і визнали виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Дане судове рішення набрало законної сили 11 червня 2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «Глобал Кредит» коштів в розмірі 10335,90 грн., став оспорюваний виконавчий напис нотаріуса № 12623 від 08.12.2020 року. Тому вважається, що правова підстава для отримання ТОВ «Глобал Кредит» коштів в розмірі 10335,90 грн. від позивача [PERSON] відпала і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, як безпідставно одержані відповідачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом № 12623 грошових коштів у розмірі 10335,90 грн. - ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved