Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району\~Одеської областіпро встановлення факту належності та визнання права власності за спадкове майно. В обгрунтовання позову зазначено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 16.07.1969 року Завідуючим Кілійським міськкомунгоспом житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , єдиним спадкоємцем після її смерті, була мати позивача [PERSON] . На момент смерті бабусі, мати проживала разом з нею за однією адресою. Після смерті бабусі залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами в [ADDRESS] , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 12, 9 кв. м., житловою площею 8, 3 кв. м.) , літ. «Б» - погріб, літ. «В» - сарай, № 1-2 надвірні споруди. Окрім матері позивача, інших спадкоємців після смерті бабусі не було. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 13.09.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області, яким заповідала все своє майно позивачу. Окрім позивача інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. При зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, вирішення належності спадкового майна можливе лише в судовому порядку. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -встановити факт належності житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який складається з: літ. літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 12, 9 кв. м., житловою площею 8,3 кв. м.) , літ. «Б» - погріб, літ. «В» - сарай, № 1-2 надвірні споруди - [PERSON] , яка померла [INFO] ; -встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на весь житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами розташований по [ADDRESS] , який складається з: літ. літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 12, 9 кв. м., житловою площею 8, 3 кв. м.) , літ. «Б» - погріб, літ. «В» - сарай, № 1-2 надвірні споруди, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 16.07.1969 року Завідуючим Кілійським міськкомунгоспом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 16.08.1979 року Кілійським Рай ЗАГС встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 39 від 06.09.1936 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.05.1971 року м. Кілія Кілійським р/б ЗАГС Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 143 від 15.05.1971 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.09.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 294 від 24.09.1996 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.06.2018 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 366 від 12.06.2018 року. Згідно заповіту від 13.09.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 1770, 1771 вбачається, що [PERSON] усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь якого примусу як фізичного, так і психологічного, володіючи українською мовою в достатньому обсязі для розуміння змісту заповіту, у присутності свідків, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати та на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради № 164 від 31.03.2023 року, змінено адресу об`єкту нерухомого майна будинку садибного типу з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на наступну адресу: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.04.2022 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 246 від 20.04.2022 року. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу, в порядку заміщення, [PERSON] за вих. № 66/01-16 від 31.07.2023 року встановлено, що спадкові справи до майна померлих [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводились. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу, складений 16.03.2023 року ФОП [PERSON] вбачається, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 12, 9 кв. м., житловою площею 8, 3 кв. м.) , літ. «Б» - погріб, літ. «В» - сарай, № 1-2 надвірні споруди. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно \~\~статті \~\~41 Конституції України \~\~кожен \~\~має \~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~\~визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності\~ одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності\~ житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який складається з: літ. літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 12, 9 кв. м., житловою площею 8, 3 кв. м.) , літ. «Б» - погріб, літ. «В» - сарай, № 1-2 надвірні споруди, який було збудовано до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів - [PERSON] , яка померла [INFO] та відповідно факт прийняття спадщини [PERSON] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту\~ в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved