Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

Позивач звернулося до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні власником права користування майном, в обґрунтування своїх вимог вказав, що ОСББ "Дружба" є власником нежитлового службового приміщення, яке розташоване біля багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] та зазначено у генеральному плані будинку під літерою "Б". Це приміщення розташоване на земельній ділянці, яка належить на праві постійного користування ОСББ "Дружба" на підставі рішення Бахмутської міськради від 22.07.2020р. У 2003 р. відповідач [PERSON] який мешкає в цьому ж будинку, самовільно зайняв службове приміщення, яке належить позивачу, та став використовувати його у своїх приватних інтересах: там він зберігає своє майно. Відповідач реконструював приміщення, знищивши внутрішні перегородки, змінив запори на вхідних дверях до приміщення, перетворивши його у гараж. Відповідач [PERSON] не є власником зайнятого приміщення, не має на нього правовстановлюючих документів, законних підстав на його володіння та користування. Однак він намагався привласнити собі це приміщення, у зв`язку з чим у 2014 р. звертався до Артемівського міськрайсуду з позовом про визнання за ним права власності на гараж за адресою [ADDRESS] . Рішенням Артемівського міськрайсуду від 25.10.2017 р. [PERSON] було відмовлено в його позові. В той же час було задовільнено зустрічний позов ОСББ "Дружба" в частині визнання недійсним рішення Артемівської міськради від 28.03.2012р. No6/21-361 "Про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Артемівська" в частині надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки комунальної власності територіальної громади [ADDRESS] ,площею 0.0031 га розташованій [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки- для обслуговування індивідуального гаражу. Також визнано недійсним Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ№345389, виданий [PERSON] для будівництва індивідуальних гаражів. Після рішення суду відповідач не звільнив службове приміщення ОСББ "Дружба" та продовжив користуватися ним, порушуючи право власності ОСББ "Дружба", перешкоджаючи позивачу користуватися даним приміщенням. У зв`язку з цим, просить суд усунути перешкоди ОСББ "Дружба" в користуванні службовим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , зазначеному в генеральному плані будинку під літерою "Б", шляхом його звільнення [PERSON] , мешкаючим за адресою [ADDRESS] та зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди ОСББ "Дружба" в користуванні службовим приміщенням. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2022 року було відкрито провадження по цивільній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2022 року було відкладено підготовче судове засідання . Розпорядженням Голови Верховного Суду від 21.10.2022 № 61 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області визначено Дружківському міському суду Донецької області. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 28 березня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 6 липня 2023 року розгляд справи було відкладено. Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їхню відсутність. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації будинку [ADDRESS] КП «Бахмутське БТІ» (оціночного акту від 19.09.1967, генерального плану від 03.09.1967), за жилкооперативом «Дружба» рахується службова будівля літера Б 4,45х6,70 м. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Рішенням сесії Бахмутської міської ради № 6/144-3063 від 22.07.2020 р. міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності та надала земельну ділянку на умовах постійного користування пл. 0,0031 га. (кад.№1410300000:00:018:1020) по [ADDRESS] - ОСББ «Дружба» для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.(а.с.14) Вимогами ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім цього згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, порушується його право власності чи законного володіння. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 16.11.2016 року по справі № 688/63/15-ц. Відтак, вказане в сукупності з положеннями ст. ст. 317, 319 ЦК України дає підстави для висновку, що таке порушення права пов`язується із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право користування та розпорядження належним йому майном повністю або частково, що є безпосереднім наслідком конкретних дій третіх осіб. При цьому, достатньо, щоб такі дії хоч і не позбавляли власника володіння майном, але об`єктивно порушували його права і були протиправними. Захист від таких порушень права власності здійснюється за допомогою негаторного позову. Негаторним є позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння. Суд вважає, що негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак, протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати право користування та розпоряджання ним. Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування та розпоряджання майном були результатом винних дій відповідача чи спричиняли позивачу збитки. Достатньо, щоб такі дії хоча б і не позбавляли власника володіння майном, але об`єктивно порушували його права і були протиправними. Положеннями ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» (далі - Закон). Цей Закон регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. У пункті 6 статті 1 Закону вказано, спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно з Прикінцевими положеннями Закону, викладено у новій редакції частину другу статті 382 ЦК України, якою визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав". Враховуючи, що позивач ОСББ «Дружба» є власником нерухомого майна - службового приміщення, дії [PERSON] порушують право позивача на вільне володіння своїм майном, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, з огляду на вищевказане суд прийшов до висновку, що позов про усунення позивачу перешкоди у користуванні службовим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , зазначеному в генеральному плані будинку під літерою "Б", шляхом звільнення його [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір за подачу позову покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved