Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно - земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , з приводу чого звернувся до нотаріальної контори. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Позивач бажає реалізувати власні спадкові права. Проте втрата правовстановлюючих документів на підтвердження належного права власності спадкодавця на вищезгадані об`єкти нерухомого майна перешкоджає позивачу у цьому, тому останній вимушений звернутися до суду за захистом свого невизнаного права. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 02.08.2023 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення рішення під час підготовчого судового засідання. Відповідач участь свого представника під час підготовчого засідання не забезпечив, надали заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають та просять суд їх задовольнити. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України підготовче засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Нормативним приписом частини 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного. Доказами у справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 березня 2015 року (а.с. 7). [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4302 кадастровий номер 4620380400:03:021:0002 та площею 0,3259 кадастровий номер 4620380400:06:001:0014, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 090150 від 04 жовтня 2004 року; Витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ - 4600517192023 від 22.06.2023 року та НВ - 4600517172023 від 22.06.2023 року; інформаційною довідкою відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 22.06.2023 року (а.с. 8-13). Відповідно заповіту посвідченого секретарем Батьківської сільської ради Бродівського району Львівської області 15.12.2009 року, який зареєстровано в реєстрі за № 28, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу по справі [PERSON] (а.с. 14). Із приводу втрати Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 090150 від 04 жовтня 2004 рокузроблено оголошення до друкованого засобу масової інформації «Газета «Голос Відродження», що підтверджується наданим суду примірником газети із відповідним оголошенням (а.с. 18). За правилами до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Підпунктами 9-10 статті 28-1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що до 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачою державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. За змістом підпунктів «в» та «г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Імперативними приписами статті 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із нормою статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Виходячи із вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вирішуючи питання визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті: [PERSON] . Інші спадкоємці - відсутні. Земельні ділянки розташовані на території Батьківського старостинського округу Підкамінської селищної ради Львівської області, дійсно належали [PERSON] , що було встановлено судом. Суд наголошує на тому, що за обставин втрати правовстановлюючих документів на нерухоме майно, позивач об`єктивно позбавлений можливості прийняти належну йому частину спадщини в позасудовому (нотаріальному порядку). Відтак визнання права власності фактично є винятковим способом захисту прав позивача. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що сторони не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивача; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved