Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

18 листопада 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулося із позовною заявою, в особі свого представника, ТОВ «ОТП Факторинг\~Україна»до відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та просить\~ врахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № МL-705/154/2008 від 25.03.2008 року у загальному розмірі 1 383 419, 46 гривень, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернути стягнення на предмет іпотеки, а сам: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить відповідачам на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину, загальною площею 31,0 кв.м, житловою площею 24,5 кв.м. шляхом проведення прилюдних торгів за ціною не менше 243 410,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 25.03.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № МL-705/154/2008, відповідно до якого та на підставі кредитної заявки, банк надав останньому кредит в сумі 34 702,85 СHF. Відповідач [PERSON] зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строк, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату з користування кредитом в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. 25.03.2008 р. в забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № SR-705/154/2008, для забезпечення повного і своєчасного виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань перед Банком по Кредитному договору. У забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань перед Банком за Кредитним договором між ним та Банком укладено договір іпотеки № РМL-705/154/2008 від 25.03.2008 року, відповідно до якого [PERSON] передав ПАТ «ОТП Банк» в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . 29.06.2010 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з бмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі - «Позивач») було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, та 07.07.2010 року договір про відступлення права вимоги б/н, відповідно до умов вищевказаних договорів до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за вищевказаними договорами кредиту та іпотеки. Згідно з умовами вказаного договору предметом іпотеки було встановлено нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що належала [PERSON] на праві приватної власності, згідно договору дарування предмета іпотеки, посвідчений Гуменною Л.П., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 07.03.2008 року за № 890, зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.03.2008 року Комунальним підприємством «Харківського міського бюро технічної інвентаризації» згідно витягу № 18062603, р. № 3825174, номер запису: П-6-16618 в книзі 1. Відповідно до п. 3.2. предмет іпотеки складається з: двох жилих кімнат. Загальна площа згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 18185927, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 21.03.2008 року, реєстраційних № 3825174, номер запису: П-6-16618 в книзі 1, становить 31,0 кв. м., жила площа 24,5 кв. м. Гусейнов [PERSON] умови договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором. 14.11.2013 року Жовтневим районним судом міста Харкова було ухвалено рішення про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] суми боргу за кредитним договором № ML-705/154/2008 від 25.03.2008 року у розмірі 1 383 419, 46 гривень. Станом на теперішній час, рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 14.11.2013 року не виконано, жодних стягнень не проводилось. [INFO] [PERSON] помер. Про смерть [PERSON] ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стало відомо лише 19.02.2018 року зі слів родичів померлого. 19.03.2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» була складена вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-705/154/2008 від 25.03.2008 року в порядку ст. 1281 ЦК України та направлена до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори. 22.03.2018 року була отримана інформація, що Вимога ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] , зареєстрована в книзі обліку спадкових справ 20.03.2017 року за № 326 та на її підставі заведено спадкову справу № 126/2018. 24.07.2020 року стало відомо, що у зв`язку з наявністю у спадковій справі № 126/2018 претензії ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як кредитора до спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] , та заборони на відчуження нерухомого майна, у зв`язку з існуванням договору іпотеки посвідченого 25.03.2008 року за реєстром № 1129 приватним нотаріусом Курас С.О., 10.07.2020 року за реєстровими номерами: № 7-260, 7-261, відносно належної спадкодавцю квартири [ADDRESS] , було видано Свідоцтва про право на спадщину на ім`я його дітей: на 1/2 частку, [PERSON] [INFO] , та на частку, [PERSON] . [INFO] . Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами - не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора шляхом одноразового платежу Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 травня 2021 року клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Вельковського Станіслава Володимировича про витребування доказів задоволено. Витребувано з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №126/2018 завірену належним чином після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 25 травня 2021 року на адресу суду від Другої Харківської міської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~22\~липня 2021\~року закрито\~підгтовчепровадження у справі. Призначено справу до судового розгляду. 29 травня 2023 року на електронну адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача змінено порядок реалізації шляхом проведення електронного аукціону у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", за ціною, визначеною при примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , надала пояснення анологічні викладеним в позові, додатково пояснила, що за рішенням суду були отримані виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження, щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором. До теперішнього часу рішення суду про ятгнення заборгованості не виконано. Належним чином\~повідомлені про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи відповідачі,\~згідно вимог\~ст.\~128\~ЦПК України\~у судове\~засідання повторно\~не з`явилися,\~в порушення\~ч.\~3\~ст.\~131\~ЦПК України\~про причини\~неявки суд\~не повідомили,\~відзив не\~надали,\~у зв`язку\~з чим\~суд ухвалив\~провести заочний\~розгляд даної\~справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 березня 2008 року між Закритим акціонер товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № ML-705/154/2008, відповідно до якого відповідач отримав у Банку кредит в розмірі 34\~702,85 Швейцарських франків строком до 27 березня 2023 року, зі сплатою процентів у порядку розмірах, описаних в Кредитному договорі (а.с. 10-11). 25 березня 2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № SR-811-705/154/2008, згідно умов якого, для забезпечення повного і своєчасного виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань перед Банком по Кредитному договору, відповідач [PERSON] прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] (позичальником) його зобов`язань перед позивачем за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань (п.1.1 Договору поруки). Також п. 1.2. Договору поруки передбачено, що відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] (позичальник) відповідають як солідарні боржш Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника так і поручителя, чи до обох одночасно (а.с. 12). У забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань перед Банком за Кредитним договором між ним та Банком укладено договір іпотеки № РМL-705/154/2008 від 25.03.2008 року, відповідно до якого [PERSON] передав ПАТ «ОТП Банк» в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , належить іпотекодавцю на праві власності (а.с. 13-16). Згідно з п. 6.2. договору іпотеки, Іпотекодержатель (Позивач) має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати боржником позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення будь-якого із зобов`язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України. 29.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», у відповідності до статей\~512,\~514,\~1077 - 1079,\~1082,\~1084 ЦК України, було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля № б/н. Згідно з вказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором № МL-705/154/2008 від 25.03.2008 року щодо боржника [PERSON] (а.с. 31- 38). Крім того, 07.07.2010 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за р. № 6231, за яким Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за іпотечним договором № РМL-705/154/2008 від 25.03.2008 року щодо майнового поручителя боржника [PERSON] (а.с.39 - 43). Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі - Позивач) перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги кредитора та іпотекодержателя до боржника-іпотекодавця [PERSON] за кредитним договором № МL-705/154/2008 від 25.03.2008 року, та за іпотечним договором № РМL-705/154/2008 від 25.03.2008 року. Оскільки [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконувались, у липні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2013 року позовні вимоги TOB ОТП Факторинг Україна до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] ) ПІН [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] ) [NUMBER] на користь ТОВ ( Факторинг Україна ( м. Київ 03618 вул. Фізкультури, 28Д ід.код [NUMBER] в АТ ОТП Банк, МФО 300528) заборгованість за кредитним договором ML-705/154/2008DD25.03 заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам, пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту у розмірі 1383419 ( один мільйон триста вісімдесят три тисячі чотириста дев`ятнадцять) грн.. 46 коп. А також судові витрати (а.с.21-22). Як зазначає позивач, вказане рішення суду на теперішній час не виконане. [INFO] у віці 47 років помер [PERSON] , [INFO] , місце народження Азербайджанська Республіка, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15.02.2017 року, актовий запис № 15 від 15.02.2017 року ( а.с. 23). Спадкова справа № 126/2018 від 20.03.2018 після померлого [INFO] [PERSON] заведена на підставі вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про погашення заборгованості за кредитними договорами №ML-705/154/2008 від 25.03.2008 року (а.с.113-115). 20.03.2018 нотаріусом сформовано витяг з державного реєстру актів цивільного стану щодо [PERSON] , відповідно до якого зареєстровано актовий запис №15 від 15.02.2017 (а.с. 118). Крім того, матеріали містять копію заяви [PERSON] , [INFO] про відмову від спадщини після смерті померлого [INFO] чоловіка [PERSON] (а.с. 116). 10 липня 2020 року зареєстровано в книзі обліку спадкових справ заява [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини після померлого [INFO] їх батька [PERSON] , підпис спадкоємців посвідчено державним нотаріусом. Та долучені копії документів заявників та документи на підтвердження родинних зв`язків (а.с. 117, 122 - 129). 10 липня 2020 року державним нотаріусом Другої Харківської міської нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , 1967 року народження, який помер [INFO] , на частку його сину [PERSON] , [INFO] , та частку його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина складається з квартири [ADDRESS] , належних спадкодавцю на підставі договору дарування посвідченого 07.03.2008 року за реєстром №890 приватним нотаріусом ХМНО Гуменною Л.П. (а.с. 136, 137). 10 липня 2020 року державним нотаріусом було направлено повідомлення на адресу ТОВ «Факторинг Україна», якими повідомлено про видачі свідоцтв про право на спадщину на ім`я його дітей: на частку [PERSON] , та [PERSON] (а.с. 141, 142). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Приписами ст. ст.12, 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині першій\~статті 626 ЦК України\~визначено, щодоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою\~статті 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України\~визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. У\~статті 204 ЦК України\~закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку" (в редакції від 19.10.2016, яка діяла на нача виникнення правовідносин зі спадкоємцям) у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки - передбачені у статтях 12, 33 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до цих норм - такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов`язання. Відповідно до\~ст.35 ЗУ «Про іпотеку»,\~в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.\~В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш, ніж тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цієї вимоги. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять як права так обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи із змісту\~статті 1281 ЦК України, законодавець допускає два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: безпосередньо до спадкоємців, та опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а за межами України - через консула. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом мінюсту №296/5 від 22.02.2012р. зі змінами, претензії кредитора визначені однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи (пп.2.1 п.2 глави 10 розділу ІІ Порядку). Законодавство не містить будь-яких вимог до форми і змісту вимоги кредитора та не покладає на нотаріуса обов`язку перевіряти обґрунтованість вимог (залучати будь-які документи на підтвердження кредиторської заборгованості спадкодавця).\~ Строк пред`явлення кредитором вимоги за загальним правилом складає 6 місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. В свою чергу, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року\~від настання строку вимоги\~ ст.. 1281 ЦК України (в редакці на час виникнення правовідносин). Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2022 року у справі № 428/11799/19, приписи статей 1281 і 1282\~ЦК України\~та\~статті 23 Закону України «Про іпотеку»\~регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: У разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги,\~а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги. Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку»\~визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої\~статті 1282 ЦК України\~та частини першої\~статті 23 Закону України «Про іпотеку»\~у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282\~ЦК України.Тобто,\~стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні (присічні) строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців»\~не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта\~статті 1281 ЦК України\~визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків\~пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені\~статтею 1281 ЦК України\~строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Відповідно до\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом пункту 1 частини першої\~статті 593 ЦК України\~та частини першої\~статті 17 Закону України «Про іпотеку»\~право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Сплив визначених\~статтею 1281 ЦК України\~строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 522/407/15-ц, а також у постановах Верховного Суду: від 29 січня 2020 року в справі № 520/14971/16-ц, від\~\~\~27 січня № 520/5616/17, від 09 грудня 2020 року в справі № 316/641/17, від\~\~ 09 грудня 2020 року у справі № 199/9040/16, від 11 серпня 2021 року в справі № справа № 308/3188/19, від 07 жовтня 2022 року у справі №428/11799/19. Кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, у зв`язку з чим навіть вимоги про стягнення відсотків після цієї дати задоволенню не підлягають (ВС/КЦС від 14.02.2018р., справа№564/2199/15-ц). Згідно наявних у матеріалах справи доказів, кредит мав бути повернутим не пізніше 27.03.2023 року. Кредитор реалізував право дострокової вимоги, що передбачено\~ст.1050 ЦК України, шляхом звернення до суду у липні 2013 році з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується наявністю заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.11.2013, чим змінив строк дії договору та виконання зобов`язання. Пунктом 6.2 Статті 6 Договору іпотеки, передбачено, що Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості Предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати боржником Іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі; за порушення Іпотекодавцем будь-якого із зобов`язань за ст.5 цього договору; інших обставин, передбачених чинним законодавством України. Враховуючи, що строк вимоги сплати заборгованості настав в липні 2013 року, шляхом предявлення позову, за цих обставин настало право вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодавець [PERSON] помер [INFO] . Таким чином, за умови, що кредитор-іпотекодержатель, відповідно\~ст.1281 ЦК України, мав право пред`явити вимоги до спадкоємців, які набули статусу іпотекодавців за іпотечним договором протягом року, якщо він не знав та не міг знати про відкриття спадщини або протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. Як зазначено позивачем про відкриття спадщини він дізнався 19.02.2018. 14 березня 2018 року позивачем до нотаріальної контори була направлена вимога про вжиття заходів для належного повідомлення спадкоємців [PERSON] , про пред`явлення до них претензії ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним догором № ML-705/154/2008 від 25.03.2008 після одного року з часу відкриття спадщини. При цьому як зазначено представником позивача та відповідно до матеріалів справи, вимога іпотекодержателя до спадкоємців, як іпотекодавців за іпотечним договором № PML-705/154/2008 від 25.03.2008 не була надіслана. Таким чином, враховуючи дані обставини, вимоги законодавства, визначені правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що позивачем порушені строки, визначені ст. 1281 ЦК України, внаслідок чого останній втратив право вимоги за іпотечним договором. На підставі вищезазначеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають. В силу ст. 141 ЦПК україни, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed