Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

21.06.2023 року до суду надійшла вищевказана позовна заява керівника Летичівської окружної прокуратури Сухореброго С.А. від 20.06.2023 року, в якій представник позивача просить: конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 1/2 частки земельної ділянки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6823087400:02:017:0380, площею 0,995 га, що розташована на території Меджибізької селищної територіальної громади (колишньої Ярославської сільської ради) Хмельницького (колишнього Летичівського) району Хмельницької області; стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02911102, Держказначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, р/р UA188201720343120002000002814), - 2684 грн. судового збору, сплаченого за пред`явлення цього позову, та 1342 грн. - за подання заяви про забезпечення позову. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що Летичівською окружною прокуратурою за результатами вивчення питання законності використання [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Меджибізької селищної територіальної громади (колишньої Ярославської сільської ради) Хмельницького (колишнього Летичівського) району Хмельницької області, виявлено порушення вимог земельного законодавства. Встановлено, що [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, в порядку спадкування набула право власності на 1/2 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6823087400:02:017:0380, площею 0,995 га, що розташована на території Меджибізької селищної територіальної громади (колишньої Ярославської сільської ради) Хмельницького (колишнього Летичівського) району Хмельницької області. 05.07.2018 року [PERSON] зареєструвала право власності на дану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.02.2023 року, номер інформаційної довідки 323647444. Рішення про державну реєстрацію прав внесено за номером 41969259 від 09.07.2018 року [PERSON] , КП «Спецбудресурс» Хмельницької районної ради Хмельницької області. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області нормативно-грошова оцінка земельної ділянки із кадастровим номером 6823087400:02:017:0380, становить 41310,83 грн. Окрім цього, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно співвласником частки земельної ділянки із кадастровим номером 6823087400:02:017:0380 у розмірі 1/2 частки є [PERSON] яка 05.07.2018 року зареєструвала своє право власності на неї. Разом із цим, окружною прокуратурою виявлено порушення ст.ст.13, 14, 41 Конституції України, ст.ст.80, 81, 145 ЗК України при використанні [PERSON] зазначеної земельної ділянки. Встановлено, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, тобто з 05.07.2018 року і по даний час не відчужила її, є підстави для її конфіскації у власність держави. На даний час [PERSON] без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України. Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України. Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у нашій державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави. 22.06.2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було частково задоволено заяву керівника Летичівської окружної прокуратури Сухореброго С.А. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до [PERSON] про забезпечення позову, та накладено арешт на 1/2 частину земельної ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6823087400:02:017:0380, площею 0,995 га, що розташована на території Меджибізької селищної територіальної громади (колишньої Ярославської сільської ради) Хмельницького (колишнього Летичівського) району Хмельницької області, яка на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; заборонено [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання 1/2 частини земельної ділянки з кадастровим номером 6823087400:02:017:0380, яка на праві спільної часткової власності належтьб останній, з іншими земельними ділянками. 22.06.2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання. 04.08.2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача - прокурор Гриньова І.Д. подала письмову заяву від 29.08.2023 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Плюх В.О. подала до суду письмові пояснення по справі від 03.07.2023 року, в яких підтримує викладені позовні вимоги, просить задовольнити позов в повному обсязі та проводити розгляд справи без участі їх представника. Відповідачка [PERSON] будучи неодноразово належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, також в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області а також шляхом направлення рекомендованих повісток з повідомленням про їх вручення у підготовчі судові засідання та у судові засідання не з`явилась, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, відзив на позовну заяву не подала. Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки [PERSON] будучи неодноразово належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, також в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області а також шляхом направлення рекомендованих повісток з повідомленням про їх вручення у підготовчі судові засідання та у судові засідання не з`явилась, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, оскільки відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи на 21.07.2023 року, 04.08.2023 року, 17.08.2023 року, та 29.08.2023 року належним чином в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, однак в судове засідання вона не з`явилась, причину неприбуття не повідомила, не заявила про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позовну заяву не надала, і відповідно до змісту ст.280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідачки належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, яка не повідомила причини неявки, не подала відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.ст.13, 14 Конституції України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту ч.2 ст.81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Відповідно до ч.2 ст.81 ЗК України, іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно з ч.3 ст.81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.22 ЗК України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст.130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Ч.4 ст.81 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч.2, 4 ст.145 ЗК України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. П.10 ч.1 ст.346 ЦК України, визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно з ст.356 ЦК України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення ( конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Ч.5 ст.41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є громадянкою російської федерації. [PERSON] в порядку спадкування набула право власності на 1/2 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6823087400:02:017:0380, площею 0,995 га, що розташована на території Меджибізької селищної територіальної громади (колишньої Ярославської сільської ради) Хмельницького (колишнього Летичівського) району Хмельницької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ХМ №040522 виданого Ярославською сільською радою Летичівського району 03.07.2003 року. Згідно інформаційної довідки №323647444 від 22.02.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 05.07.2018 року [PERSON] зареєструвала право власності на 1/2 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6823087400:02:017:0380, площею 0,995 га, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рішення про державну реєстрацію прав внесено за номером 41969259 від 09.07.2018 року [PERSON] , КП «Спецбудресурс» Хмельницької районної ради Хмельницької області. Згідно витягу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.04.2023 року, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки із кадастровим номером 6823087400:02:017:0380, становить 41310,83 грн. [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, а саме громадянкою російської федерації, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а саме з 05.07.2018 року та по даний час, не відчужила вищевказану земельну ділянку відповідно до законодавства України, а тому є підстави для її конфіскації у власність держави. Летичівською окружною прокуратурою було надіслано лист від 18.05.2023 року №53-1896вих-23 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про виявлені порушення вимог земельного законодавства з вимогою вжиття заходів щодо їх усунення, у тому числі в судовому порядку. Порушення інтересів держави полягає в тому, що [PERSON] порушила визначену ст.ст.13, 14, 41 Конституції України, ст.ст.80, 81, 145 ЗК України, процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та як іноземна громадянка не відчужила її упродовж року після набуття права власності. На даний час вона без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України. Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України. Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у нашій державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави. Встановлено порушення права власності на частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яку [PERSON] незаконно використовує, та є вагомі підстави щодо конфіскації у власність держави 1/2 частки земельної ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку незаконно використовує остання будучи іноземною громадянкою, а саме громадянкою російської федерації. Дослідивши та оцінивши усі надані докази в їх сукупності, та кожний доказ окремо суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати по справі становлять суму в розмірі 4026 грн., що складаються з судового збору за подання позовної заяви - 2684 грн., та судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 1342 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму судового збору за подання позовної заяви - 2684 грн., та судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 1342 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved