Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира 04.04.2023р. надійшли матеріали вказаної позовної заяви, де [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 08.09.2020р., зареєстрованого в реєстрі за № 27462 щодо стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 16748,89 грн. В обгрунтування зазначених вимог [PERSON] вказує, що 07.10.2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. винесено виконавчий напис № 27462, яким звернуто стягнення заборгованості у безспірному порядку у сумі 16748,89 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Позивачка вказує, що договірних відносин з відповідачем не мала; будь-яких письмових вимог з приводу стягнення заборгованості на адресу [PERSON] не надходило; адреса проживання вказана у виконавчих документах та виконавчому написі нотаруса не відповідає дійсності. З урахуванням вищенаведеного, оскільки, оскаржуваний виконавчий напис є незаконним, необґрунтованим та таким, що вчинений з порушенням норм чинного законодавства, та порушує вимоги п.3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року за № 296/5, позивач просить вимоги позовної заяви задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 12.04.2023р. прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Від [PERSON] 13.07.2023р. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 26). В судове засідання впредставник відповідача не з`явився. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Рекомендоване повідомлення, направлене на адресу відповідача, отримано 13.06.2023р. Відзиву від ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на адресу суду не надходило (а.с. 24). Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, судову повістку з копією ухвали, направлені на його адресу рекомендованим повідомленням, 13.06.2023р. отримала особа за довіреністю (а.с.23). В судове засідання приватний виконавець виконачого округу м. Києва Клітченко О.А. не зявилась, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, на підтвердження чого в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення з відміткою про отримання судової повістки з копією ухвали суду 12.06.2023р. (а.с. 25). Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. За загальним правилом ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 08.09.2020р. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 27462, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», якому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відступлено право вимоги, заборгованість за Кредитним договором № 001-05511-080114 від 08.01.2014р. і плату за вчинення виконавчого напису у загальному розмірі 16148,89 грн. (а.с. 10). Відповідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. від 07.10.2020р. відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER] з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису за № 27462 (а.с. 8). Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.18 ЦК України). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 ЗУ «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 ЗУ «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 ЗУ «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат» (у редакції, чинній станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Відповідно до п.1 постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із копії оскаржуваного виконавчого напису, приватним нотаріусом 22.12.2021р. вчинено виконавчий напис, в тому числі і на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 та зміненому постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка набрала законної сили 22 лютого 2017 року, пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів визнано незаконним та нечинним. Отже, 08.09.2020р. вчиняючи виконавчий напис № 27462, приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай О.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23 Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У постанові ВС від 23.05.2018 у справі №640/2704/16-ц зазначено, що з урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», боржник має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, матеріали справи не містять, а відповідачем не подано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження подання останнім для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу документів, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, чинною на момент вчинення нотаріальних дій. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія» Аланд» не спростовані доводи позивача про відсутність існування будь-яких зобов`язальних правовідносин з товариством та наявності у позивача будь-якої безспірної заборгованості перед відповідачем. Враховуючи вищезазначене, оскаржуваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved