Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача переплату пенсії в сумі 39554,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що [PERSON] призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.10.2018 року. Пенсія [PERSON] була призначена на пільгових умовах за Списком №2 на підставі довідки ПАТ Фірма «Галбуд» від 08.05.2018 року №774/10. У відповідачів наявна заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій відповідно до п. п, «б» -«з» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в загальній сумі 39554,60 грн. Добровільно відповідачі заборгованість не сплатили, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, покликаючись на обставини аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні у зв`язку із безпідставністю. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із наступним. Судом встановлено, що [PERSON] призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.10.2018 року. [PERSON] набув право на пенсію на пільгових умовах на підставі пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період роботи на ПАТ Фірма «Галбуд». Відповідно до Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, складеної 08.03.2018 року №174/10 [PERSON] працював повний робочий день у Львівському управлінні механізації будівництва №2 тресту "Львівжитлобуд" з 01.07.1983 по 07.02.1984; з 24.02.1984 по 01.03.1987; 01.02.1988 по 01.08.1989 виконував обов`язки майстра дорожньої дільниці на будівництві нових житлових будинків та споруд за професією майстра дільниці. З 02.03.1987 по 31.01.1988 року; з 02.08.1989 по 31.12.1991 року працював у Львівському управлінні механізації будівництва №2 тресту "Львівжитлобуд на посаді виконроба дорожньої дільниці. З 02.03.1987 по 31.01.1988; з 02.08.1989 по 31.12.91 року працював на посаді виконроба дорожньої дільниці. Пільговий [PERSON] по Списку №2 складав 08 років 05 місяців 14 днів, який набуто на ПАТ Фірма «Галбут». Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону. Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин 2 і 3 статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені п.п. 4 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком; за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені п.п 4 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України) та відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до п. 2-8 ч. 2 ст. 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені п.п. 4 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України) та ч. 3 ст. 114 цього Закону. У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1. Так, підпунктом 6.1 пункту 6 даної Інструкції передбачено, що для платників, зазначених у п.п. 2.1.1 п. 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у п.п. 4 п. 291.4 ст. 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно з підпунктом 6.7 пункту 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. Згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне і пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Так, згідно із ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст.1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає за допущене нею погіршення майна. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а отже можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв`язку з автоматизованою помилкою, законодавством не передбачено. При цьому, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вищевказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Позивач в розпорядження суду не надав жодних доказів на підтвердження обставин зловживання та недобросовісності з боку [PERSON] . Відповідно до положень ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до постанови Верховного Суду від 16.06.2020 року в справі №756/6984/16-а обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера, однак вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера - в такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, судам слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підставність позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості з відшкодування фактичних втрат на виплату та доставку пільгових пенсій. У зв`язку із чим, суд вважає, що в частині стягнення боргу з [PERSON] слід відмовити. Щодо стягнення вказаного боргу із ПАТ Фірма «Галбуд» суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Таким чином, обов`язок з повного відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених у порядку ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» покладено на підприємства. Разом з тим з Довідки, складеної генеральним директором ПАТ Фірма «Галбуд» від 08.05.2018 року №173/10 вбачається, наступне. Львівське управління механізації будівництва №-2 тресту "Львівжитлобуд" реорганізовано в Львівське управління механізації будівництва №-2 державно будівельно-монтажну фірму "Галбуд" 30.03.1992 року, Надалі 29.07.1994 року Львівське управління механізації будівництва №-2 державно будівельно-монтажну фірму "Галбуд" перетворено на Львівське управління механізації будівництва №-2 відкритого акціонерного товариства "Галбуд". 02.08.1995 року Львівське управління механізації будівництва №-2 відкритого акціонерного товариства "Галбуд" перетворено на Львівське управління механізації будівництва №-2 акціонерного товариства фірми "Галбуд", 01.09.1997 року Львівське управління механізації будівництва №-2 акціонерного товариства фірми "Галбуд" перетворене в дочірнє підприємство управління механізації будівництва №2 акціонерного товариства фірми "Галбуд", 03.10.2005 року дочірнє підприємство управління механізації будівництва №2 акціонерного товариства фірми "Галбуд" перетворене в дочірнє підприємство управління механізації будівництва № 2 ВАТ фірми "Галбуд". Згідно з наказом №32 від 05.08.2011 ВАТ фірма «Галбуд» перетворена в публічне акціонерне товариство фірма «Галбуд». Публічне акціонерне товариство «Галбуд» перейменовано у Приватне акціонерне товариство фірма «Галбуд» відповідно до наказу №27 від 25.11.2016. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року у задоволенні позову Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Приватного акціонерного товариства Фірма «Галбуд» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії [PERSON] відповідно до п.п. «б»-«з» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 37654,91 грн. відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2021 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року залишено без змін. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року встановлено наступне. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.07.2013 у справі №5015/2084/11, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Дочірнє підприємство «Управління механізації будівництва № 2» Відкритого акціонерного товариства «Фірма «Галбуд» припинено 19.04.2011 шляхом ліквідації (яка не пов`язана з реорганізацією). Відповідно до норм ч.7 ст.59 ГКУ та ч.2 ст.104 ЦКУ, з дня внесення (09.04.2011) до ЄДР ЮО та ФОП запису про припинення Дочірнього підприємства «Управління механізації будівництва № 2» Відкритого акціонерного товариства «Фірма «Галбуд» (шляхом ліквідації), дане Підприємство є припиненим. При цьому, згідно з нормою ч.1 ст.104 ЦКУ, факт ліквідації Підприємства виключає наявність правонаступництва його прав та обов`язків у засновника (ПАТ «Фірма «Галбуд»). Приватне акціонерне товариство Фірма «Галбуд» не є правонаступником Дочірнього підприємства «Управління механізації будівництва № 2» Відкритого акціонерного товариства «Фірма «Галбуд» на якому працював [PERSON] , а тому відсутні підстави для стягнення з приватного акціонерного товариства Фірма «Галбуд» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 в сумі 37654,91 грн за період листопад 2018 вересень 2020 року. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Окрім того, представником позивача не обґрунтовано причину різниці боргу, який просили стягнути солідарно з відповідачів. Так, ГУ ПФУ у Львівській області зверталося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ПАТ Фірма «Галбуд» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії [PERSON] за період з листопада 2018 року по вересень 2020 року включно в розмірі 37654,91 грн. В даних вимогах ГУ ПФУ у Львівській області було відмовлено. А вже до Шевченківського районного суду м.Львова ГУ ПФУ у Львівській області звернулося із позовною заявою про солідарне стягнення з ПАТ Фірма «Галбуд» та [PERSON] заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії [PERSON] у розмірі 39554,60 грн, без уточнення періоду, за який така сума стягується. Таким чином, позивачем змінено суму, яку просить стягнути з відповідачів без обґрунтування причин такої зміни. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що стороною позивача не доведено правомірність пред`явленого позову, вже існує рішення суду, яке набрало законної сили, яким відмовлено позивачу у стягненні боргу з ПАТ Фірма «Галбут», вказане рішення набрало законної сили, а також беручи до уваги те, що вказаний борг не підлягає стягненню з [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed