Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в обгрунтування якого вказала, що 28.11.2017 між нею і ТОВ «Фармгейт Україна» укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6822181300:03:015:0287, площею 1,6888 га, що знаходиться на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, який був зареєстрований в установленому порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право: 24082856 від 19.12.2017). Строк дії договору оренди земельної ділянки від 28.11.2017 складає 10 років. В серпні 2018 року, у зв`язку з сімейними проблемами, які потребували значних витрат грошових коштів, [PERSON] звернулася до виконавчого директора ТОВ «Фармгейт Україна» - Домбровського О. Р. з проханням виплатити їй орендну плату за землю у розмірі 32 000 грн. На вказане прохання [PERSON] погодився, проте поставив вимогу щоб [PERSON] видала довіреність на нього, згідно якої він міг би отримувати від її імені грошові кошти від оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6822181300:03:015:0287, а також на право укладення та розірвання правочинів щодо права користування даною земельною ділянкою. Погодившись на вказані умови, 21.08.2018 приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області, Шмигельським Ю. П. було посвідчено довіреність, видану [PERSON] на [PERSON] , надавши останньому повноваження укладати та розривати від її імені договори оренди належної [PERSON] на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером 6822181300:03:015:0287, а також отримувати будь-які грошові кошти, у зв`язку із передачею в оренду вказаної земельної ділянки. Після чого, [PERSON] отримала кошти в розмірі 32000 грн, в якості орендної плати за користування у майбутні періоди ТОВ «Фармгейт Україна» належної їй на праві власності земельної ділянки. Разом з тим, у 2020 році з матеріалів цивільної справи № 675/1666/19, [PERSON] стало відомо, що стосовно належної їй земельної ділянки було укладено ряд правочинів та здійснено їх державну реєстрацію, а саме: -30.05.2018 між ТОВ «Фармгейт Україна» та [PERSON] було укладено угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки б/н від 28.11.2017, яка зареєстрована державним реєстратором КП «Бюро нерухомості «Поділля», індексний номер рішення: 43453925. В подальшому, вказана земельна ділянка виступала предметом договорів оренди, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), укладених між власником земельної ділянки - [PERSON] з ТОВ «Хостленд» та ФГ «Сім`я 2019». За вказаних обставин, [PERSON] зверталася до [PERSON] для надання відповідних пояснень, оскільки намірів припиняти відносини щодо оренди земельної ділянки з ТОВ «Фармгейт Україна» вона не мала. При цьому будь-яких коштів за користування земельною ділянкою від ТОВ «Хостленд» та ФГ «Сім`я 2019» не отримувала. Проте Домбровський повідомив її, що це не її справа. Таким чином, 11.02.2020 за заявою [PERSON] дію довіреності від 21.08.2018 було припинено приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Половком О. В. На думку позивача, [PERSON] , будучи її представником, вчиняв дії пов`язані із передачею в оренду, припинення оренди належної їй на праві приватної власності земельної ділянки, всупереч інтересам [PERSON] , переслідуючи лише власні цілі, та діяв свідомо за зловмисною домовленістю з представниками ТОВ «Хостленд» та ФГ «Сім`я 2019», а несплата коштів за оренду земельної ділянки була несприятливим наслідком для [PERSON] як довірителя. Отже, зважаючи на те, що укладені правочини про розірвання договору оренди землі та подальші переукладення правочинів з іншими товариствами порушують речові права позивача, дію яких на час звернення до суду з позовом припинено, вимоги про визнання їх недійсними та скасування їх державної реєстрації [PERSON] не ставиться. Проте, останній договір оренди землі б/н від 21.01.2020 укладений між ТОВ «Хостленд» та позивачем (від імені якої виступав [PERSON] ) строком на 49 років, підлягає визнанню недійсним, а також підлягає скасуванню його державна реєстрація в силу ст. ст. 203, 215, 232, 237 ЦК України. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15.06.2021 вказана позовна заява прийнята до розгляду та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, встановлено строки для подання відповідачами по справі відзивів. Ухвалою суду Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.08.2021, заяву позивача [PERSON] про відвід судді Пашкевича Р. В. визнано необґрунтованою, та передано до канцелярії суду для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Пашкевича Р. В. 09 серпня 2021 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Пашкевича Р. В. у розгляді цивільної справи №675/890/21 відмовлено. Ухвалою суду Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28.09.2021, в задоволені клопотання [PERSON] про об`єднання в одне провадження даної справи із цивільною справою № 675/1666/19 за позовом ТОВ «Фармгейт Україна» до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Хостленд» про визнання недійсними договорів (правочинів) та скасування їх державної реєстрації, відмовлено. При цьому залучено у дані справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ТОВ «Фармгейт Україна». Також витребувано ряд документів, що стосуються предмету позову. Ухвалою суду Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21.10.2022, задоволено клопотання представника позивача щодо проведення письмового опитування учасників справи як свідків, під час якого зобов`язано відповідача [PERSON] та ТОВ «Хостленд» надати суду заяву свідка із вичерпними відповідями на кожне поставлене до них питання по суті. 21.04.2023 ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області закрито підготовче провадження, а справа призначена до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Калабський С. В. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позові. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Карун В. П. проти задоволення позову заперечив. Вказав, що укладаючи спірну угоду, відповідач діяв у межах своїх повноважень. Доводи позивача з приводу того, що на час укладення вказаного правочину [PERSON] діяв у власних інтересах, за наявності зловмисної домовленості між ним та ТОВ «Хостленд», ФГ «Сім`я 2019» є надуманими. Представник третьої особи ТОВ «Фармгейт Україна» - адвокат Чернов В. В. в судовому засіданні позов підтримав та вважає його таким, що підлягає задоволенню. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостленд» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив, заяв та клопотань не надіслав. Заслухавши пояснення представників сторін у справі, з`ясувавши позицію третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] належать на праві власності земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 6822181300:03:015:0287, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Між ТОВ «Фармгейт Україна» та [PERSON] було укладено договір оренди землі від 28.11.2017, відповідно до якого [PERSON] передала позивачу в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер 6822181300:03:015:0287, площею 1,6888 га строком на 10 років. Пунктом 33 договору передбачено право сторін на дострокове його розірвання за взаємною згодою. Від імені ТОВ «Фармгейт Україна» зазначений договір підписано директором Домбровським О. Р. Право оренди товариства «Фармгейт Україна» було зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно довіреності від 21.08.2018 посвідченого приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю. П., [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх установах і організаціях незалежно від підпорядкування чи форми власності, в тому числі органах нотаріату, владних структурах органах Держгеокадастру, в центрах надання адміністративних послуг, тощо, з питань укладення чи розірвання від її імені договорів емфітевзису або оренди земельної ділянки (частки земельної ділянки), яка знаходиться на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та має кадастровий номер 6822181300:03:015:0287, а також отримувати за результатами вказаної угоди гроші чи інші виплати в будь-якій формі чи сумі. Довіреність видана строком на десять років з правом передачі повноважень третім особам. 30.05.2018 між [PERSON] та ТОВ «Фармгейт Україна» в особі директора Домбровського О. Р. укладено договір про розірвання договору оренди землі від 28.11.2017, укладеного щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6822181300:03:015:0287. Припинення права оренди було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.10.2018, індексний номер рішення 43453925. Також, щодо цієї ж земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ «Хостленд» було укладено ряд договорів, зокрема: - договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 01.11.2018. Речове право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.11.2018, індексний номер рішення 44123310; - угода від 16.01.2019 про розірвання договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 01.11.2018. Припинення речового права зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.02.2019, індексний номер рішення 45662842; - договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 20.01.2019. Речове право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.02.2019, індексний номер рішення 45663615; - угода від 26.11.2019 про розірвання договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 20.01.2019. Припинення речового права зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2019, індексний номер рішення 49961489. Надалі, щодо цієї ж земельної ділянки між [PERSON] та ФГ «Сім`я 2019» було укладено договір оренди землі від 27.11.2019, відповідно до якого [PERSON] передала ФГ «Сім`я 2019» в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер 6822181300:03:015:0287, площею 1,6888 га строком дії до 28.11.2068. Речове право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2019, індексний номер рішення 49961684. Проте, 28.11.2019 між [PERSON] та ФГ «Сім`я 2019» було укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 27.11.2019. Припинення речового права зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.01.2020, індексний номер рішення 50880975. В подальшому, щодо цієї ж земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ «Хостленд» було укладено договір оренди землі від 21.01.2020, зі стром дії до 21.01.2069. Речове право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.01.2020, індексний номер рішення 50880995, яку позивач просить визнати недійсним та скасувати його державну реєстрацію. Зазначені обставини не заперечуються сторонами та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні копією оспорюваного договору та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Звертаючись з позовом до суду, позивач, посилалася, на ту обставину, що укладені між [PERSON] (від імені якої виступав [PERSON] ) та ТОВ «Фармгейт Україна», ТОВ «Хостленд», ФГ «Сім`я 2019» у період з 30.05.2018 по 21.01.2020 правочини щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6822181300:03:015:0287, [PERSON] діяв у власних інтересах, за наявності зловмисної домовленості між ним та ТОВ «Хостленд», ФГ «Сім`я 2019». Відповідно до письмової заяви свідка [PERSON] наданих на вимогу суду в порядку ст. 93 ЦПК України, останній вказав, що усі укладені правочини за довіреністю від імені [PERSON] погоджувалися з нею в усному порядку. Договір про розірвання договору оренди землі від 28.11.2017 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фармгейт Україна» підписано нею особисто. Також, будь-якого відношення (виконання адміністративно-управлінських функцій, входження до складу засновників) до ФГ «Сім`я 2019» він немає. Стосовно інших питань відповіді не надав, у зв`язку з плином часу він не пам`ятає. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2017 року по 2 квартал 2020 року, остання отримувала доходи лише з Управління снувального захисту населення виконавчого комітету та ТОВ «Фармгейт». Надаючи оцінку зазначеним доказам, суд зазначає наступне. Згідно з частинами першою, третьою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до частин другої, третьої статті 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Повноваження представника фізичної особи може здійснюватися за довіреністю, якою є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. За загальним правилом довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Статтею 248 ЦК України визначено, що представництво за довіреністю припиняється в тому числі у разі скасування довіреності особою, яка її видала. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність. Відповідно до статті 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з частинами першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою і шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За змістом частини першої статті 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв`язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними. Для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю. Для задоволення позовних вимог за статтею 232 ЦК України необхідно на підставі певних доказів встановити, що представник за правочином вступив у зловмисну домовленість із другою стороною і діє при цьому у власних інтересах або в інтересах інших осіб, а не в інтересах особи, яку представляє. Критерій «зловмисності» не залежить від того, чи був направлений умисел повіреного на власне збагачення чи заподіяння шкоди довірителю, важливим є фактор того, що умови договору, укладеного повіреним, суперечать волі довірителя взагалі, тобто підставою для визнання правочину недійсним є розходження волі довірителя та волевиявленням повіреного при укладенні договору, а наслідки, що настали, є такими, що є неприйнятними для довірителя. Аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 623/2998/17 (провадження № 61-41338св18) та від 22 квітня 2019 року у справі №623/2518/17 (касаційне провадження № 61-22897св18). Довіреність від 21.08.2018 на момент укладання договору оренди землі від 21 січня 2020 року була дійсною та не була припинена. Вказана довіреність була припинена позивачем 11.02.2020, що і не заперечується сторонами у справі. За змістом статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 21.08.2018 позивач з власної волі видала нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила [PERSON] фактично на всі юридично значимі дії щодо земельної ділянки, зокрема, і на укладення чи розірвання договорів емфітевзису або оренди земельної ділянки (частки земельної ділянки) з кадастровим номером 6822181300:03:015:0287, а також отримувати за результатами вказаної угоди гроші чи інші виплати в будь-якій формі чи сум. Вказана довіреність позивачем не оспорювалася, на момент укладення спірного договору оренди земельної ділянки була дійсною та не була припинена позивачем. Видаючи довіреність, позивач очевидно усвідомлювала, що наділила [PERSON] саме таким обсягом прав щодо земельної ділянки будь-якій особі на умовах, визначених повіреним на власний розсуд, тому доводи позивача про необізнаність щодо вчинення правочину, неузгодження з нею умов укладення чи розірвання договорів емфітевзису або оренди земельної ділянки, є безпідставними. Наведене спростовує розходження волі довірителя з волевиявленням представника при укладенні оспорюваного договору. Позивач також не надала суду достатніх та допустимих доказів на підтвердження наявності зловмисної домовленості [PERSON] як її представника з ТОВ «Хостленд», ФГ «Сім`я 2019», іншою стороною договору. Слід також вказати суперечливу поведінку позивача по обставинах, які встановлені у даній справі з обставинами, які мали місце у цивільній справі за № 675/1666/19. Відповідно до рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24.09.2021, що набрало законної сили 18.01.2022, та має преюдиційне значення в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України, у задоволенні позову ТОВ «Фармгейт Україна» до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Хостленд», ФГ «Сім`я 2019», про визнання недійсними договорів (правочинів), скасування їх державної реєстрації відмовлено. Предметом розгляду у даній справі були усі перелічені судом вище правочини, зокрема як встановлено судом, [PERSON] будучи відповідачем у своїх письмових заявах вказувала, що не підписувала договір від 30.05.2018 про розірвання договору оренди землі від 28.11.2017, укладеного між нею та ТОВ «Фармгейт Україна». Проте, судом при розгляді вказаної справи, дані твердження [PERSON] не знайшли свого підтвердження. З вказаного слідує, що [PERSON] 30.05.2018 самостійно розірвала договір оренди землі від 28.11.2017. Після чого 21.08.2018 з власної волі видала нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила [PERSON] вчиняти дії стосовно її земельної ділянки. Крі того, як вбачається з рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.11.2020 (справа № 675/950/20), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто безпідставно набуті кошти в загальному розмірі 32000 грн. Предметом розгляду у даній справі судом встановлено не виконання [PERSON] своїх зобов`язань за розпискою від 21.08.2018, щодо укладення з [PERSON] у майбутньому договору оренди, належної їй на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером 6822181300:03:015:0287. Проте, вказане рішення суду лише підтверджує відповідні правовідносини між [PERSON] та [PERSON] щодо надання останнім коштів, та виконання [PERSON] свого обов`язку про передання у користування (оренду) земельної ділянки, та жодним чином не спростовує правовідносини за довіреністю від 21.08.2018, щодо уповноваження [PERSON] вчиняти певні дії, які зазначені у ній. Отже, у справі відсутні будь-які належні докази, що [PERSON] перебуває в управлінських чи інших відносинах з метою власної вигоди з ТОВ «Хостленд», а тому, суд вважає, що він діяв фактично у інтересах [PERSON] як сторони оспорюваного договору. Твердження [PERSON] про неотримання коштів за договором оренди землі від орендаря ТОВ «Хостленд» спростовується змістом пункту 4 договору оренди землі від 21.01.2020, що за домовленістю сторін орендна плата сплачується щороку у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Факт отримання орендної плати в грошовій формі підтверджується розпискою складеною орендодавцем або його уповноваженим представником. Крім того, за домовленістю сторін орендна плата може сплачуватись і в іншій формі, а також і у натуральній формі (зерном, солома, сіно та інше), або відробітковій формі (культивація, оранка, транспортні послуги). Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (накладними) тощо. Тобто, у даному випадку можлива оплата не лише грошовими коштами, які як стверджує позивач не отримувала, а й інші форми її оплати, які мав право отримувати згідно довіреності [PERSON] . Також посилання позивача про існування зловмисної домовленості її представника з ФГ «Сім`я 2019» є безпідставним з врахуванням змісту ч. 1 ст. 232 ЦК України, оскільки ця юридична особа не була стороною спірного договору оренди земельної ділянки. З врахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про недійсність спірного договору, а тому позовні вимоги в частині визнання недійсним договору оренди землі від 21.01.2020 задоволенню не підлягають. Позовні вимоги про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер 6822181300:03:015:0287, є похідними від позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі, а тому, з врахуванням вищезазначеного висновку суду, в позові в цій частині також слід відмовити. Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed