Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 19.06.2023 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.01.2022 року у розмірі 30830,00 грн. станом на 14.02.2023 року, а також судові витрати в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою від 05.07.2023 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності, в якому також зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач [PERSON] поштову кореспонденцію за адресою проживання не отримує. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надала. Відповідно до ч. 5 ст. 274 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ Представник позивача в позові зазначає, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з Заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 04.10.2021 року. Позивач зазначає, що відповідач виявила бажання отримати послугу "Миттєва розстрочка. Кредит готівкою", ознайомилась з актуальними умовами кредитування та 11.01.2022 року підписала Паспорт кредиту та Графік кредиту за допомогою ОТР пароля. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, станом на 14.02.2023 року наявна непогашена заборгованість в розмірі 30830,00 грн., в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви відповідач [PERSON] не скористався. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідач [PERSON] 04.10.2021 року звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, копія якої надана позивачем до позовної заяви. Окрім того на підтвердження позовних вимог суду надано: - Загальні умови надання кредитів "Оплата частинами" АТ КБ "ПриватБанк". - Виписку за договором №б/н за період 11.01.2022-15.02.2023 року. - Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н). З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.01.2022 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , наданого позивачем до позову, станом на 14.02.2023 року вбачається, що загальна заборгованість за наданим кредитом становить 30830,00 грн., з яких: заборгованість за простроченим тілом кредита 30799,20 грн., заборгованість за простроченими відсотками 30,80 грн. З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2022 року АТ КБ "ПриватБанк" направляло на адресу [PERSON] досудову вимогу. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 04.10.2021 року відповідачем [PERSON] підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що свідчить про укладення сторонами змішаного договіру б/н, який містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. В подальшому 11.01.2022 року сторонами були погоджені умови послуги "Миттєва розстрочка. Кредит готівкою". Оскільки відповідач не здійснила повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач [PERSON] не скористалася своїми процесуальними правами на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved