Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і у його обґрунтування зазначив про те, що він працює на посаді водія в АТ «СМНВО-Інжиніринг». Відповідач у встановлені чинним законодавством України строки не виплачує заробітну плату, внаслідок чого виникла заборгованість. Заборгованість з виплати заробітної плати за червень-серпень 2022 року, за квітень-травень 2023 року становить 61780,24 грн. Крім того, за [PERSON] бухгалтерією АТ «СМНВО-Інжиніринг» не сплачені податки, починаючи з жовтня 2022 по травень 2023. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період червень-серпень 2022 року та квітень, травень 2023 року в розмірі 61780,24 грн та зобов`язати відповідача нарахувати та сплатити страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на розмір заробітної плати за період з жовтня 2022 по травень 2023, оскільки невиконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати страхових внесків завадить позивачу зарахувати страховий стаж, необхідний для призначення пенсії. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав з урахуванням відзиву на позовну заяву. Представниця відповідача за довіреністю Гапонова Р.В. в судове засідання не з`явилася, 21.08.2023 року надала до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила про те, що Товариство не погоджується з визначеним розміром стягнення заробітної плати в сумі 61780,24 грн. Товариство на виконання свого зобов`язання щодо сплати заборгованості по заробітній платі 28.07.2023 року перерахувало позивачу частину заробітної плати за квітень 2023 в розмірі 5966,95 грн., що підтверджується витягом зі списку робітників АТ «СМНВО-Інжиніринг» до платіжного доручення № 29476 від 28.07.2023 року на перерахування заробітної плати за квітень 2023 року. Крім того, 30.06.2023 року Товариство на виконання свого зобов`язання щодо сплати заборгованості по заробітній платі перерахувало позивачу частину заробітної плати за квітень 2023 в розмірі 5965,00 грн., що підтверджується витягом зі списку робітників АТ «СМНВО-Інжиніринг» до платіжного доручення № 28872 від 30.06.2023 року на перерахування заробітної плати за квітень 2023 року. Крім того, 31.07.2023 року Товариство на виконання свого зобов`язання щодо сплати заборгованості по заробітній платі перерахувало позивачу частину заробітної плати за травень 2023 в розмірі 5851,00 грн., що підтверджується витягом зі списку робітників АТ «СМНВО-Інжиніринг» до платіжного доручення № 29561 від 31.07.2023 року на перерахування заробітної плати за травень 2023 року. У зв`язку з частковим виконанням Товариством зобов`язання по виплаті заробітної плати позивачу, сума стягнення підлягає зменшенню на суму вже виплаченої заробітної плати в розмірі 17782,95 грн. При ухваленні рішення просить врахувати дані заперечення. Справу просить розглянути без участі представника Товариства. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач з 08.12.2020 року працює на АТ «СМНВО-Інжиніринг», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5). Між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідач у встановлені чинним законодавством України строки не виплачує заробітну плату позивачу, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати. Відповідно до розрахункового листа за травень 2023 року по цеху № 058, копія якого знаходяться в матеріалах справи (а.с. 11), заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі за період червень-серпень 2022 року та квітень, травень 2023 року становить 61780,24 грн. З відзиву на позовну заяву вбачається, що Товариство на виконання свого зобов`язання щодо сплати заборгованості по заробітній платі 28.07.2023 року перерахувало позивачу частину заробітної плати за квітень 2023 в розмірі 5966,95 грн., що підтверджується витягом зі списку робітників АТ «СМНВО-Інжиніринг» до платіжного доручення № 29476 від 28.07.2023 року на перерахування заробітної плати за квітень 2023 року. Крім того, 30.06.2023 року Товариство на виконання свого зобов`язання щодо сплати заборгованості по заробітній платі перерахувало позивачу частину заробітної плати за квітень 2023 в розмірі 5965,00 грн., що підтверджується витягом зі списку робітників АТ «СМНВО-Інжиніринг» до платіжного доручення № 28872 від 30.06.2023 року на перерахування заробітної плати за квітень 2023 року. Крім того, 31.07.2023 року Товариство на виконання свого зобов`язання щодо сплати заборгованості по заробітній платі перерахувало позивачу частину заробітної плати за травень 2023 в розмірі 5851,00 грн., що підтверджується витягом зі списку робітників АТ «СМНВО-Інжиніринг» до платіжного доручення № 29561 від 31.07.2023 року на перерахування заробітної плати за травень 2023 року. Отже, у зв`язку з частковим виконанням Товариством зобов`язання по виплаті заробітної плати позивачу, сума стягнення підлягає зменшенню на суму вже виплаченої заробітної плати в розмірі 17782,95 грн., тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість з заробітної плати в сумі 43997,29 грн. Крім того, позивачем заявлена вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та сплатити нарахування на заробітну плату єдиний соціальний внесок за період з жовтня 2022 по травень 2023, то вони є обґрунтованими, оскільки з індивідуальної відомості про застраховану особу (форма ОК-5) вбачається, що починаючи з жовтня 2022 року страхувальником з кодом 00205618, яким є відповідач, були надані відомості про нараховану заробітну плату, проте не були сплачені страхові внески (а.с. 9, 10). Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяли раніше; кошти, сплачені на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону (ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст.14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій ст. 12 цього Закону (ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Частиною 1 ст. 14 зазначеного Закону передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами). Згідно ч.1 ст.4 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» роботодавці є платниками єдиного внеску, а п.1 ч.1 ст.7 цього Закону передбачено, що для платників, зазначених у п. 1 (крім абз. 7) ч. 1 ст. 4 цього Закону єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок. Згідно ст. 11 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій. Згідно ч.1 ст.11 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхові кошти, акумульовані на централізованих рахунках податкових органів, автоматично перераховуються не пізніше наступного операційного дня після їх зарахування на централізовані рахунки Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на рахунки Накопичувального пенсійного фонду (далі - Накопичувальний фонд), а у випадках, передбачених законом, - недержавних пенсійних фондів відповідно до визначених законом пропорцій. Згідно ч. 8 ст. 9 У «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Зважаючи на те, що відповідач не виконав вимог положень законодавства, що призвело до порушення права позивача, зокрема, щодо нарахування його страхового стажу, його вимога щодо зобов`язання відповідача нарахувати та сплатити нарахування на заробітну плату єдиний соціальний внесок за період з жовтня 2022 по травень 2023 підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат у цивільній справі здійснюється відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. За змістом п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Отже, при подачі позову [PERSON] був звільнений від сплати судового збору за вимогами про стягнення заборгованості із заробітної плати. Оскільки за вимогами про стягнення заборгованості із заробітної плати, які за своїм змістом є вимогами майнового характеру, позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до положень ч. 9 ст. 10, ч. ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 2147,20 грн.

Outcome: partial