Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить звільнити з - під арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер б/н виданий 27.02.2002 року Київським РВ ДВС управління юстиції в м. Одесі, на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] , а саме частина квартири за адресою: [ADDRESS] Реєстраційний номер обтяження: 21315469. При цьому позивачка посилається на те, що при оформленні спадщини на 1/4 частину після смерті чоловіка, від нотаріуса їй стало відомо, що на належну [PERSON] частину квартири накладено арешт. Враховуючи неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачка в іншій спосіб захистити своє порушене право не може, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. 3-я особа: заступник начальника Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надав до суду лист в якому просив\~розглядати справу за\~відсутності представника,на підставі наявних у справі документів. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS] . Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 27.02.2002 року Київським РВ ДВС управління юстиції в м. Одесі, винесена постанова про накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] , а саме частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Постанова від 27.02.2002 року була винесена на виконання виконавчого листа №2-1948 виданого 21.06.2001 році Київським райсудом м.Одеси, про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 2658,61 грн. на користь «Одестеплокомуненерго» та 51 грн. на користь держави. Згідно відповіді від 10.06.2021 року Другого Київського відділу державної виконавчої служби вбачається, що на виконання наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 «Про затвердження Порядку роботі з документами в органах державної виконавчої служби», Положень порядку з діловодства в Органах державної виконавчої служби та з метою забезпечення належного обліку передачі до архіву завершених проваджень, матеріали виконавчих проваджень ВП 9542357, ВП,9542443 знищені через закінчення трирічного терміну їх зберігання. Згідно відповіді від 18.08.2021 року АТ «Одестеплокомуненерго» за [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ,заборгованості не має. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) \~ \~ \~ \~отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) \~ \~ \~ \~надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) \~ \~ \~ \~отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) \~ \~ \~ \~наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності -суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) \~ \~ \~ \~відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) \~ \~ \~ \~отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) \~ \~ \~ \~погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) \~ \~ \~ \~отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Згідно ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved