Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Кузьміна Є.В. звернулася до Рівненського міського суду з заявою , заінтересована особа Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на території міста Кадіївка (колишня назва Стаханов) Луганської області Україна, та яка на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Свою заяву обгрунтовує тим, що [INFO] на території так званої «ЛНР» померла мама заявниці - [PERSON] , [INFO] , яка народилася с. Комишуваха Лисичанського району Луганської області Україна; громадянка України, жіночої статі, яка померла [INFO] на території міста Кадіївка (колишня назва Стаханов) Луганської області Україна. За фактом смерті матері заявниці, відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, було видано свідоцтво про смерть на ім`я померлої [PERSON] , з печаткою так званої «ЛНР» (копію вказаного документа додали до заяви, оригінал знаходиться у місті Кадіївка). Встановлення факту смерті [PERSON] , необхідно заявниці задля того, щоб отримати відповідний документ, встановленого зразка держави Україна, для реалізації прав спадкоємця після смерті [PERSON] . Іншого способу для отримання свідоцтва про смерть у заявниці немає, отриманий документ зразка ЛНР засвідчений печаткою невстановленого зразка, не породжує правових наслідків та не може бути підставою для отримання свідоцтва про смерть зразка України. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник заявниці адвокат Кузьмін Є.В., який діє згідно ордеру серія ВВ № 1032090 від 15.08.2023 р., до початку судового засідання подав заяву ( вх.№42550/23-вх. від 18.08.23) про розгляд справи у відстність заявниці та у його відсутність, як її представника, вимоги заяви про встановлення факту смерті підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання ( вх.№42565/23-вх. від 18.08.23) про розгляд справи у відсутність представника відділу, щодо задоволення вимог заяви [PERSON] не заперечила. Суд вважає за можливе провести судове засідання без участі сторін. Ухвалою суду від 18.08.2023 року відкрите провадження у справі, призначений судовий розгляд з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису № 1523 від 05.10.1967 , є батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . З оглянутої копії довідки про укладення шлюбу № 26.1-2192/11.15-02 вбачається, що [PERSON] , [INFO] уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] . Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON] . Отже, померла [PERSON] , приходиться заявниці [PERSON] -матір`ю. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка народилася с. Комишуваха Лисичанського району Луганської області Україна; громадянка України, жіночої статі, померла [INFO] в м.Стаханов, що підтверджується оглянутою копією свідоцтва про смерть. Згідно довідки (до форми № 106/у №150, виданої для поховання) про причину смерті від 22.07.2023 р. , виданою Поліклінікою № 1 м.Стаханов, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , причина смерті "наслідок перенесеного інфаркту головного мозку в 2021 р., гіпертонічна хвороба . Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно зі ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно з положеннями передбаченими ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Положеннями ч. 2 ст. 49 ЦК України передбачено, що актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров"я України від 08 серпня 2006 року №545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.З.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. Враховуючи вищевикладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Згідно з правовою позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час, розгляду справ про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України. Таким чином, судом приймаються до уваги надані заявником докази , видані органами, які створені на тимчасово окупованій території Луганської області у порядку не передбаченому законодавством України, оскільки вказані документи підтверджують факт смерті людини в певний час на певній території. З огляду на викладене, з метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявниця, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved