Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0448340 від 13.11.1997. Однак оригінал самого сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній, можливо батько здав його на переоформлення за життя, але не встиг оформити право на земельну ділянку в натурі. У зв`язку з цим вона не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] був рідний син померлої [PERSON] (батько позивача). Спадщину після смерті [INFO] [PERSON] прийняв син [PERSON] , так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] , які прийняли спадщину, відсутні. Батько [PERSON] за життя отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.07.2001 на право на земельну частку (пай). [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав на момент смерті в смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області. Вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [INFO] батька [PERSON] , відсутні. Після смерті [INFO] батька вона отримала 30.10.2008 свідоцтво про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, а саме: на автомобіль та майновий пай. Вона фактично прийняла спадщину після смерті [INFO] батька, оскільки постійно проживала за однією адресою з померлим на момент смерті і на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі. Для того, щоб вирішити спір в досудовому порядку, вона зверталася до Вінницької районної державної нотаріальної контори, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2023 за № 336/02-31, тобто досудове врегулювання спору не дало бажаних результатів. Тому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] , на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій [PERSON] , відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області Мізяківсько-Хутірській сільській раді, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) за № 865 від 13.11.1997. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання; витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , та копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . 28.04.2023 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2023 надійшли копія спадкової справи, заведена після смерті [INFO] [PERSON] , та копія спадкової справи, заведена після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.07.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. В судове засідання 17.08.2023 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце судового розгляду повідомлялись судом в установленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] адвокат Галіцина В.В. попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без їхньої участі, без технічної фіксації, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник Стрижавської селищної ради в особі селищного голови Демченко М. попередньо через електронну пошту суду подав письмове клопотання, в якому просить розглянути дану справу за відсутності представника Стрижавської селищної ради, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Частиною третьою статті 211\~ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 17.08.2023 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позиції учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 Конвенції»\~і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [INFO] в смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.09.1998 (а.с. 7). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.10.2006, [INFO] в м. Вінниця помер [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про народження від 09.02.1952, батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 28.01.1988 батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва (а.с. 10). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.01.2012, 10.01.2012 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2001, спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , є син [PERSON] ; спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай), яке перебуває в колективній власності СТОВ «Мізяківські Хутори», що знаходиться в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0448340, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 11.11.1997, відповідно до її рішення від 27.06.1997 № 328, зареєстрованого 13.11.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 865; дане свідоцтво підлягає пред`явленню у відділ земельних ресурсів Вінницької районної Ради Вінницької області для внесення змін до сертифікату (а.с. 14). З копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2008 убачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] ; спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з автомобіля марки ВАЗ, моделі 21102, 2004 року випуску, шасі, кузов, рама (коляска) № [NUMBER] , легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований Вінницьким МРЕВ 05 квітня 2004 року, належного померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Вінницьким МРЕВ 05 квітня 2004 року; майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Мізяківські Хутори», що знаходиться в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, в розмірі 1979 грн, належного на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифіката) серії ВІ III № 007609, виданого Мізяківсько-Хутірською сільською радою Вінницького району Вінницької області 14 вересня 2001 року [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за законом був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 15). Згідно з копією відповіді Відділу № 1 Управління у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 30.09.2021 № 230/456-21, відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Вінницької районною державною адміністрацією Вінницької області по КСП Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (том 1), виявлено запис щодо реєстрації Сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН № 0448340 від 13.11.1997 за № 865, виданого [PERSON] на земельну частку (пай) площею 1,51 ум. кад. га; зазначений сертифікат було виготовлено в 1 екземплярі та видано громадянину на руки, про що свідчить особистий підпис власника сертифікату в Книзі реєстрації; з врахуванням коефіцієнту індексації станом на 01 січня 2021 року нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по Вінницькій області складає 27184,00 грн (а.с. 16). Відповідно до копії договору оренди землі № 1457 від 16.09.2004, орендодавець [PERSON] , з одного боку, та орендар СТОВ «Мізяківські Хутори», з другого, уклали цей договір, за яким орендодавець надає, а орендар набуває право на оренду земельної ділянки, яка знаходиться на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району для товарного сільськогосподарського виробництва; об`єкт оренди земельна ділянка загальною площею 1,51 га; термін дії договору 5 років (а.с. 17). Згідно з довідкою-випискою та копією додаткового списку № 3 пенсіонерів КСП [PERSON] станом на 01.07.1997, із списку членів КСП с. Мізяківські Хутори, правонаступником якого є ТОВ «Мізяківські Хутори», діючого на підставі Статуту, зареєстрованого Вінницькою райдержадміністрацією 20.05.1993 за № 173 та перереєстрованого Вінницькою райдержадміністрацією 08.02.2000 за № 04050975Ю0010440, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, серії ВН від 29.05.1996, убачається, що під порядковим номером 35 зазначена [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] та якій належить право на земельну частку (пай) розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі (а.с. 18, 19-20). З копії списку померлих власників сертифікатів, спадкоємцям яких державні акти на право власності на земельні ділянки будуть видані після оформлення спадщини по Мізяківсько-Хутірській сільській раді, убачається, що під номером 24 зазначений [PERSON] ; земельна ділянка № [NUMBER] , площа земельної ділянки 1,3239 га (а.с. 21-22). Відповідно до копії списку померлих власників земельних сертифікатів по Мізяківсько-Хутірській сільській раді Вінницького району, під номером 65 зазначений [PERSON] ; сертифікат серії ВН № 448340 (а.с. 23-25). Згідно з актом обстеження фактичного місця проживання від 17.08.2021, при перевірці фактичного місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , комісією установлено, що до дня смерті батька [PERSON] [INFO] донька [PERSON] проживала за вищевказаною адресою разом з ним (а.с. 27). З довідки № 1067 від 08.11.2021, виданої виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради, убачається, що [PERSON] на момент смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 28). Відповідно до довідки № 1066 від 08.11.2021, виданої виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради, протягом шести місяців з моменту смерті [INFO] [PERSON] фактично спадщину прийняв її син [PERSON] , так як проживав у спадковому будинку, зробив в ньому поточний ремонт: фарбував вікна, двері, ремонтував дах будинку, розпорядився речами померлої матері, в тому числі у нього на руках був сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] (а.с. 29). З копії спадкової справи № 813/2008 до майна померлого [INFO] [PERSON] убачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] ; факт прийняття спадщини нотаріусом перевірено за паспортом, у якому є штамп про її реєстрацію за адресою: [ADDRESS] з 19.06.2004 та відсутні будь-які інші відмітки; крім [PERSON] , є інші спадкоємці син померлого [PERSON] та дружина померлого [PERSON] , які, подавши відповідні заяви нотаріусу, зазначили, що спадщину після смерті [PERSON] вони не прийняли та на неї не претендують, в суд за продовженням строку прийняття спадщини звертатись не будуть (а.с. 50-73). Згідно з копією спадкової справи № 473/98 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , подавши у встановлений законом строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини; інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні (а.с. 74-91). Відповідно до\~копії Сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії ВН\~№ 0448340\~від 13.11.1997,\~виданого КСП\~с.\~Мізяківські Хутори\~ [PERSON] на\~підставі рішення\~Вінницької районної\~державної адміністрації\~від 27.06.1997\~№ 328,\~ [PERSON] належить\~право на\~земельну частку\~(пай)\~у землі,\~яка перебуває\~у колективній\~власності КСП\~с.\~Мізяківські Хутори,\~розміром 1,51\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі (на\~місцевості)\~(а.с.\~89\~зі звороту,\~90). З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2023 № 336/02-31 убачається, що [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності діє [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] , зі змінами, які вносяться до сертифіката, у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) на ім`я її спадкоємця [PERSON] , оскільки спадкоємцем не надано оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 31). За змістом статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому чинним законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельні ділянки, то спадкоємець також не набуває на них права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відтак, спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем в межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, наведеною у постанові від 27.03.2019 (справа № 2-1625/1997). Як вбачається зі змісту статей\~1220,\~1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦПК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (частина п`ята статті 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270\~ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу вимог частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1\~ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Згідно зі\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто, передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Поняття земельного паю визначене в Указі Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Указ встановлює, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Пай це умовно виділена членові колективної сільськогосподарської організації земельна частка. Спадкування земельного паю, як і іншого майна, відбувається на підставі заповіту або закону. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають:\~ колишні члени\~колективних сільськогосподарських\~підприємств,\~сільськогосподарських кооперативів,\~сільськогосподарських акціонерних\~товариств,\~у тому\~числі створених\~на базі\~радгоспів та\~інших державних\~сільськогосподарських підприємств,\~а також\~пенсіонери з\~їх числа,\~які отримали\~сертифікати на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~у встановленому\~законодавством порядку; громадяни\~ спадкоємці\~права на\~земельну частку\~(пай),\~посвідченого сертифікатом; громадяни\~та юридичні\~особи України,\~які відповідно\~до законодавства\~України набули\~право на\~земельну частку\~(пай); громадяни\~України,\~евакуйовані із\~зони відчуження,\~відселені із\~зони безумовного\~(обов`язкового)\~або зони\~гарантованого добровільного\~відселення,\~а також\~громадяни України,\~що самостійно\~переселилися з\~територій,\~які зазнали\~радіоактивного забруднення,\~і які\~на момент\~евакуації,\~відселення або\~самостійного переселення\~були членами\~колективних або\~інших сільськогосподарських\~підприємств,\~а також\~пенсіонери з\~їх числа,\~які проживають\~у сільській\~місцевості. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Судом установлено, що\~\~баба позивача [PERSON] [PERSON] була членом КСП с. Мізяківські Хутори та за життя внесена до списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю), тобто мала право на земельну частку (пай), яке у подальшому посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії BH № 0448340, та яка після її смерті увійшла до складу спадкового майна. Спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син [PERSON] батько [PERSON] , який прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, проте на частину спадкового майна, а саме: на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), не оформив спадкових прав у відділі земельних ресурсів Вінницької районної ради Вінницької області. Після смерті [PERSON] його спадщину, до якої також входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у встановленому законом порядку прийняла [PERSON] та отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом лише на частину спадкового майна. Оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0448340 у позивача відсутній, внаслідок чого остання має труднощі в отриманні свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після смерті [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] . Відповідачем дана обставина не оспорюється. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Установлено, що оформити спадщину після смерті батька на право на земельну частку (пай) [PERSON] не має можливості через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Судом достовірно установлено, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за законом, єдина прийняла спадщину після смерті [INFO] батька [PERSON] , подавши заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці [PERSON] , а саме: син [PERSON] та дружина [PERSON] , які подали нотаріусу, у яких зазначили, що спадщину після смерті [PERSON] вони не прийняли та на неї не претендують, в суд за продовженням строку прийняття спадщини звертатись не будуть. На частину спадкового майна [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, щодо іншої частини спадкового майна у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки нотаріусу не було надано оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Однак установлено та не оспорюється відповідачем, що після смерті [INFO] [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яку [PERSON] прийняв після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Outcome: approved