Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Роменський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таки, що не підлягає виконанню і просить: 1. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8597 від 29.01.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 62562,08 грн. на користь товариства з обмеженої відповідальності «Фінансова компанія управління активами». 2. Стягнути з товариства з обмеженої відповідальності «Фінансова компанія управління активами» на його користь понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що в травні 2023 року він, позивач [PERSON] , отримав від заступника начальника відділу Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ткача Петра Володимировича копії виконавчих документів, з яких дізнався про відкриття щодо нього виконавчого провадження за виконавчим написом №8597 від 29.01.2020 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. До вказаного пакету копій виконавчих документів заступник начальника відділу Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ткач П.В. додав копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 64726339 від 05.03.2021 року, згідно якої 05.03.2021 року вказаним державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису за №8597 від 29.01.2020 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., яким з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління Активами" стягнуто заборгованість в розмірі: 62562,08 гривень. На його особисте звернення заступник начальника відділу Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ткач П.В. надав копію виконавчого напису, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП № 64726339, з якого вбачається, що 29.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 8597, яким звернуто стягнення з нього, як боржника за кредитним договором №1858/3942DCLRKPT від 26 серпня 2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу №20182407-1/2 від 24 липня 2018 року, Договору факторингу №20150721-Г від 21 липня 2015 року, є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління Активами". Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.07.2015 року по 20.12.2019 року. Сума заборгованості складає 62562,08 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту, становить 34929,92 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, становить 1931,48 грн., заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею становить 25550,68 грн., плата за вчинення виконавчого напису, становить 150,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 62562,08 грн. Вважає, що виконавчий напис №8597 від 29.01.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. з грубим порушенням діючих норм ЦК України, Закону України «Про нотаріат», а тому має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Під час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. не перевірена безспірність заборгованості, а виконавчий напис вчинено на підставі суб`єктивного розрахунку відповідача, який є одностороннім арифметичним розрахунком і не може вважатися безспірним. Як видно з виконавчого напису, відповідачу відступлено право вимоги за Кредитним договором №1858/3942DCLRKPT від 26 серпня 2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» набув на підставі Договору факторингу №20182407-1/2 від 24 липня 2018 року з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» відступлено право вимоги за договором факторингу №20150721-Г від 21 липня 2015 року. Він не визнає та вважає невірним розрахунок заборгованості за кредитним договором. Нотаріус у виконавчому написі, що оспорюється взагалі не зазначив, коли настав строк платежу за Кредитним договором. При цьому, нотаріус зазначив, що стягнення заборгованості проводиться за період з 20.07.2015 року по 20.12.2019 року, не зазначаючи при цьому, за який період виникла вказана заборгованість. Вважає, що вимоги відповідача за Кредитним договором не являються безспірними. На день вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису сплинув строк позовної давності за платежами. Проте, під час вчинення виконавчого напису, що оспорюється, приватний нотаріус Гуревічов О.М. всупереч вимогам Закону не з`ясував строк виникнення заборгованості, наявність її саме у такому розмірі на день вчинення виконавчого напису. Отже, виконавчий напис, що оспорюється вчинено щодо заборгованості право вимоги щодо якої виникло більше, ніж три роки тому, у зв`язку з чим вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, між ним та відповідачем не укладалися будь-які правочини, що нотаріально посвідчувалися, якими було б визначено грошове зобов`язання позивача перед відповідачем. Станом на 29.01.2020 року - дату вчиненого спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів, які нотаріально не посвідчені, чинним законодавством не передбачалось. Кредитний договір, на підставі якого вчинено оспорюваний виконавчий напис, нотаріально не посвідчувався. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріально посвідчених договорів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, з копії виконавчого напису вбачається, що він вчинений не на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість, тобто не на кредитному договорі, що свідчить про порушення нотаріусом процедури вчинення напису. Станом на 29.01.2020 року, на час вчинення спірного виконавчого напису, сплив строк позовної давності. Проте нотаріусом розмір заборгованості за кредитом у виконавчому написі визначений без урахування строків позовної давності. Натомість нотаріус має право вчинити нотаріальну дію виключно за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, при цьому в такому випадку не має значення, які строки позовної давності визначені сторонами в кредитному договорі, а в силу статті 262 ЦК України заміна сторони у зобов`язанні (укладення договору про відступлення права вимоги) не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Таким чином, приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис без урахування імперативних правил обчислення строків давності, визначених ст.261 ЦК України, пунктами 3.1 та 3.4 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, протягом яких заборгованість може вважатися безспірною. При видачі спірного виконавчого напису нотаріус на зазначені вище обставини уваги не звернув, дійшов необґрунтованого висновку про можливість видачі виконавчого напису про стягнення боргу. 15 червня 2023 року провадження в справі відкрито та справу призначено до підготовчого засідання. 4 серпня 2023 року справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій клопотав провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи. До суду надійшла заява про визнання позову в якій представник позивача зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» визнає позовні вимоги [PERSON] в частинні визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу округу Гуревічов О. М., зареєстрованого за №8597 від 29 січня 2020 р. таким що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 537 грн.(інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України). У зв`язку із вище викладеним, просять задовільнити позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в частинні визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу округу Гуревічов О. М. зареєстрованого за №8597 від 29 січня 2020 р. таким що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 537 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 268,4 грн. Третя особа: Роменський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби у Роменському районі Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми), в судове засідання явку представника не забезпечили, надали заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні відповідного судового рішення у справі представник відділу покладається на думку суду. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Заяв, клопотань до суду не надходило. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження 13.05.03.2021 р. ВП № 64726339 заступником начальника відділу Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Ткач П.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 8597, виданого 29.01.2020 року приватний нотаріус\~Гуревічовим О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 62562,08 грн. та стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 6256.21 грн. (а.с.7). Відповідно до вказаного виконавчого напису №8597, виданого 29.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. запропановано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Управління Активами» за період з 20.07.2015 року по 20.01.20.12.2019 року включно, суму у розмірі 34929,92 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 1931,48 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; -25550,68 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; - 150,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 62562,08 грн.(а.с.10) З постанови про відкриття виконавчого провадження 05.03.2021 р. ВП № 64726339 заступником начальника відділу Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Ткач П.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 8597, виданого 29.01.2020 року приватним нота\-ріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 62562,08 грн. відповідно до кредитного договору №1858/3942DCLRKPT від 26.08.2014 року укладеного [PERSON] з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 6256.21 грн. (а.с.7) \~ \~ \~ \~З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який підлягає вирішенню на підставі вимог Закону України\~«Про нотаріат» та норм ЦК України. Згідно ст. ст. 12, 13, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Отже, дії нотаріуса щодо посвідчення права стягувача на стягнення з боржника грошових сум не пов`язані зі встановленням прав або обов`язків учасників правовідносин, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також має бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону «Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Відповідно до п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~№1172\~від 29.06.1999\~року встановлено стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, як то кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За таких обставин, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов в цілому обґрунтований та може бути задоволений. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факту отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Також відсутні і належні докази, які підтверджують, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису було передано належне підтвердження існування заборгованості та її розміру. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності укладеного договору, розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною, таким чином позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст.\~142\~ЦПК\~України обумовлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач визнав позовні вимоги повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Інші 50% судового збору відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК\~України підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. \~ \~ \~ \~Таким чином, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 536,80 грн. сплаченого при подачі позову судового збору та 268,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved