Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

До суду звернулася позивачка [PERSON] з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який укладено 06 січня 1993 року Сезенківською сільською радою Баришівського району Київської області, актовий запис № 01. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 06 січня 1993 року, в Сезенківській сільській раді Баришівського району Київської області, за актовим записом № 01. Від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON] . Сімейне життя в них не склалося, у зв`язку з тим, що вони з чоловіком перестали розуміти один одного та фактично припинили шлюбні стосунки. Все це дає підстави вважати, що їхня сім`я фактично розпалася і подальше її збереження стало неможливим. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася, однак повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити . Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відзиву з запереченнями не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав а саме: Як слід з копії паспорта позивачки та відповідача вони є громадянами України. (а.с.7-8, 10-11) За копією свідоцтва про шлюб позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , 06 січня 1993 року, актовий запис № 1 у Сезенківській сільській раді Баришівського району Київської області, після реєстрації були обрані прізвища чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] .(а.с.6) Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України «Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення». Отже, було встановлено, що позивачка не бажає знаходитись у шлюбі з відповідачем, відповідач також не бажає жити разом з позивачкою, вимоги позивачки законні та підлягають задоволенню, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення з таких підстав позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Позивачка по справі під час укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », при цьому в позовній заяві, не ставить питання щодо повернення дошлюбного прізвища, а тому судом не розглядає питання про повернення позивачці дошлюбного прізвища. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.

Outcome: approved