Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] у якій просив суд : зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.04.2014 року на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів його заробітку починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Павлоградського міськрайонного суду від 25.02.2022 року на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів його доходу заробітку починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з відповідачем [PERSON] перебував у шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Рішенням Павлоградського міськрайонного суд Дніпропетровської області з нього на користь [PERSON] на утримання дітей стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Крім того він перебував у цивільному шлюбі з [PERSON] , у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області з нього стягнуті на аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дочкою повноліття. Крім того рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 26.05.2022 року з нього стягнуто пеню за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 109\~609, 00 грн. на користь [PERSON] . Отже на даний час з нього проводиться стягнення в розмірі 1/3 на утримання синів, 1/4 на утримання дочки та заборгованість зі сплати аліментів 109\~609, 00 грн. та пеня 109\~609,00 грн. На даний час визначений судом розмір аліментів він сплачувати не в змозі. [PERSON] проживає в його квартирі з дітьми, він не заперечує щодо їх проживання, однак іншого свого помешкання для житла він не має. Крім того, [PERSON] на даний час має тяжке захворювання, не працює і він змушений надавати їй матеріальну допомогу на утримання спільної дитини. Вважає, що його матеріальне становище змінилося, оскільки на утримання дітей він сплачує 60% з усіх видів його заробітку, та заборгованість по аліментам та по пені. Після сплати всіх відрахувань залишається дохід менший чим прожитковий мінімум. Ухвалою судді від 08.06.2023 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. 22.05.2023 року відповідачем [PERSON] надано до суду відзив на позов, відповідно до змісту вона зазначає, що дійсно з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання їх двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. За вказаним рішенням суду з серпня 2019 року аліменти не сплачуються. У зв`язку з несплатою аліментів нею до поліції була подана заява про притягнення його до кримінальної відповідальності, 05.01.2022 відомості за її заявою внесені до ЄРДР. Крім того, нею було подано позов до суду про стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позов задоволено повністю, стягнуто на її користь 109\~609 грн. Тільки з лютого 2022 року [PERSON] почав сплачувати аліменти. Доводи [PERSON] про те, що його метою є досягнення спільного інтересу між ним та відповідачками, не відповідають дійсності. Діти батька не знають, не спілкуються, не телефонують. Батько жодним чином не приймає участі в житті дітей, додатково не утримає, нічим не допомагає. Крім того, не відповідають дійсності і доводи позивача про відсутність іншого житла. Крім однокімнатної квартири де вона проживає разом із дітьми він має двокімнатну квартиру, яку отримав у спадок. Дійсно вона з дітьми після розірвання шлюбу залишилася проживати в його однокімнатній квартирі без ремонту. За час проживання вона своїми силами, не отримуючи аліментів, зробила ремонт, сплачувала і сплачує комунальні послуги та фактично сама утримує дітей. На даний час син [PERSON] 2008 р.н. має захворювання Остуда-Шляттера, потребує додаткового догляду процедур, обстеження, ліків. Вважає, що позивачем не доведено зміни його майнового стану, він працює, має два власних житла, не має погіршення здоров`я у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позову. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позов просила розглянути справу без її участі, відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, розглянути справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1.\~ст. 13 ЦПК України). Так, судом по справі встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.04.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2014 року та до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 14) Як зазначає позивач у позові він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Мають дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] зазначені : [PERSON] , [PERSON] (а.с. 24) 25.02.2022 року Павлоградським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.01.2022 року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 25) 26.05.2022 року рішення Павлоградського міськрайонного суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2019 року по 31.12.2021 року у розмірі 109\~609, 40 грн. (а.с.16,17) Позивач звертаючись до суду з даним позовом обґрунтовує позовні вимоги тим, що на даний час з нього стягуються сукупно аліменти у розмірі 60 %, крім того з нього провадять стягнення заборгованості по аліментам та пені за несвоєчасну сплату аліментів. Після всіх відрахувань йому залишається дохід менший чим прожитковий мінімум. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга\~статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України\~на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень\~статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої\~статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти\~одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. За положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій\~статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої\~статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано\~постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти\~платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилався на сукупний розмір стягуваних з нього аліментів у розмірі 60 % та стягнення з нього заборгованості по сплаті аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів. Крім того, посилався на те, що [PERSON] має тяжке захворювання та не може працювати, у зв`язку з чим він вимушений додатково забезпечувати дитину. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що зміна матеріального стану позивача, а саме стягнення з нього заборгованості по аліментам та пені має місце і з метою досягнення рівності між утриманцями, враховуючи що розмір стягуваних аліментів з позивача на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей 2007 та 2008 р.н. становить 1/3 частину його заробітку (доходу), а розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини 2019 р.н. становить 1/4 частину його заробітку (доходу), суд вважає за можливим частково задовольнити позовні вимоги, зменшив розмір аліментів стягуваних на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини 2019 р.н. з 1/4 до 1/6 частини. Загальний розмір стягуваних з позивача аліментів буде становить 1/3 + 1/6 = 1/2 частина. Підстави для зміни розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей з 1/3 до 1/4 відсутні, оскільки зазначений розмір не буде відповідати інтересам дітей.

Outcome: partial