Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 19 червня 2023 року [PERSON] (далі позивач) через систему Електронний суд звернулась із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дати розірвання шлюбу і до повноліття дитини. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем уклали шлюб 08 серпня 2011 року, який зареєстрований Потуторівською сільською радою Шумського району Тернопільської області. Від спільного шлюбу у подружжя [INFO] народилась донька - [PERSON] . Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 16 червня 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач вказує, що спільна дитина сторін проживає із нею та повністю перебуває на її утриманні, однак, вона сама не в змозі забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Тому, вважає, що відповідач, як батько дитини, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на утримання доньки у вищевказаному розмірі. За таких підстав, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнав частково, вказав на те, що він не працевлаштований, будь-якого майна, від якого міг би отримувати дохід немає та змушений займатися тимчасовими підробітками, які є мізерними та періодичними, а тому буде мати можливість щомісячно виплачувати позивачу аліменти в розмірі 2000 грн., що становить понад 70 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 19 червня 2023 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Зазначила, оскільки відповідач аліментів на утримання доньки добровільно не надає, то стягнення аліментів повинно проводитись саме з дати розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Манчук С.Г. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 21 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 13 липня 2023 року було прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 21 серпня 2023 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2011 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 серпня 2011 року Потуторівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 2. 6. Від спільного шлюбу у подружжя [INFO] народилась донька [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28 травня 2013 року, Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 194. 7. Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 16 червня 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили 19 липня 2023 року. 8. Згідно довідки №73 виданої 16 червня 2023 року Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що малолітня дитина сторін [PERSON] [INFO] зареєстрована та проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 9. Відповідно до довідки №492 виданої 09 грудня 2021 року дирекцією середньої загальноосвітньої школи № 32 м. Львова, вбачається, що [PERSON] навчається у вищезазначеному навчальному закладі. 10. Згідно довідки №121 виданої 09 грудня 2021 року ДП «Львівський бронетанковий завод» вбачається, що позивач [PERSON] працює на вищевказаному підприємстві на посаді інспектора з охорони навколишнього середовища з 03.05.2017 р. 11. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів № 341356269 сформованої 02 серпня 2023 року у відповідача [PERSON] відсутнє нерухоме майно. 12. Відповідно до відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 02.08.2023 р. вбачається, що інформація про доходи [PERSON] відсутня. 13. Згідно довідки №64 виданої 02 серпня 2023 року Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , житель с. Биківці Кременецького району Тернопільської області дійсно не працює. 14. Згідно довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 62 від 02 серпня 2023 року, виданої Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї відповідача [PERSON] входять: батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] ІV. Оцінка Суду. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. 15. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 16. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 17. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 18. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. 19. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII від 27 лютого 1991 року, Держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 20. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). 21. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. 22. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. 23. Положеннями статті 141\~СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 24. Частиною другою статті 150\~СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 25. Згідно вимог частин першої, другої статті 155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 26. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України). 27. Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 28. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 29. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 30. Статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня становить 2272 гривні, дітей віком від 6 до 18 років з січня - 2833 гривні. 31. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). 32. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). Судом встановлено, що відповідач не бере участі в утриманні малолітньої доньки, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в межах суми 2000 гривень щомісячно. Окрім того, суд бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, будь-яких доказів, що за станом здоров`я чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обов`язків щодо утримання доньки не здобуто. З іншого боку суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у розмірі, про який просить позивач (5000 грн.), оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач має такий дохід, який би був достатній для сплати аліментів у такому розмірі, враховуючи положення ст. 182 СК України, і враховуючи обов`язок позивача довести позовні вимоги і обставини, на які посилається. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, необхідність забезпечення прав малолітньої доньки сторін справи на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, те, що обов`язок щодо утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків, часткового визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме 19.06.2023 р. і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір, на думку суду, відповідає встановленому законодавцем рекомендованому мінімальному розміру аліментів на одну дитину. Менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини та забезпечення її рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів з дати розірвання шлюбу суд зазначає наступне 33. Частиною 1 статті 191\~Сімейного кодексу\~України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 34. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. 35. Аналіз статті 191 Сімейного кодексу України свідчить про те, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладання договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність вжиття саме позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останньою від їх сплати. Отже, за загальним правилами, регламентованими нормами Сімейного кодексу України, недоцільним є обтяження відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягненим аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку ст.\~192\~СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів. Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 36. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~"Про\~судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст.\~141\~ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: partial