Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

15.02.2023 позивач Львівський обласний центр зайнятості в особі директора В. Барилюка, подав до Турківського районного суду Львівської області позов до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальне забезпечення в сумі 41 388,94 грн. Обґрунтування позовних вимог. 01.06.2022 [PERSON] звернувся до Турківської районної філії Львівського обласного центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного. Заяву [PERSON] було задоволено, надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. За час перебування на обліку як безробітний у період з 01.06.2022 по 21.11.2022 відповідач отримав допомогу по безробіттю в сумі 41 388,94 грн. За результатами проведеної верифікації державних виплат у грудні 2022 стало відомо, що [PERSON] , перебуваючи на обліку як безробітний, одночасно є отримувачем допомоги по догляду за особою з інвалідністю ІІ групи з 01.07.2022. Про факт одержання цієї допомоги відповідач особистих консультантів Турківської районної філії не повідомляв. Таким чином, перебуваючи у Турківській районній філії Львівського обласного центру зайнятості як безробітний та, отримуючи допомогу по безробіттю, [PERSON] , відповідно до ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення", відносився до категорії зайнятого населення та не мав права отримувати допомогу по безробіттю. З метою досудового врегулювання спору, [PERSON] 22.12.2022 було направлено вимогу від 12.12.2022 про необхідність повернення коштів в сумі 41 388,94 грн, однак відповідач добровільно кошти не повернув. У зв`язку з цим, позивач був змушений звернутися до суду за захистом порушених прав. Ухвалою суду від 28.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09.08.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Миньо М.М. подав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. У судовому засіданні представники позивача Львівського обласного центру зайнятості Лозинська М.Я., [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав та доводів, які викладені в позовній заяві. Додатково зазначили, що відповідач [PERSON] , підписуючи заяву 01.06.2022 про надання йому статусу безробітного, був обізнаний про права та обов`язки особи, яка зареєстрована як безробітна, зокрема, в заяві вказано, що однією з умов отримання такого статусу є те, що особа повідомляє, що не отримує згідно з законодавством грошову допомогу по догляду за особою з інвалідністю ІІ групи. Відповідач [PERSON] дійсно отримував у центрі зайнятості довідку про свій дохід за червень 2022 року та повідомив, що має намір оформити догляд за перестарілою матір`ю, за що передбачено встановлення грошової допомоги. Однак, отримавши таку грошову допомогу, відповідач [PERSON] не повідомив про це центр зайнятості, а продовжив отримувати два види допомоги від держави, при цьому достовірно знаючи, що це суперечить закону, адже отримання такої допомоги є підставою для припинення реєстрації особи в центрі зайнятості як безробітної. Працівники Турківської районної філії ЦЗ не мали відомостей про отримання відповідачем такої допомоги, оскільки такі їм стають відомими лише за результатами верифікації, яка проводиться відповідним державним органом. 02.12.2022 були отримані результатами верифікації страхових виплат, і з`ясувалось, що відповідач [PERSON] , перебуваючи на обліку в центрі зайнятості як безробітний, з 01.07.2022 по 19.11.2022 отримував також і допомогу по догляду за особою з інвалідністю ІІ групи. Після встановлення цих обставин було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатом якого складено акт № 44 від 05.12.2022 та винесено наказ про повернення коштів відповідачем, які були отримані ним незаконно за період з 01.07.2022 по 19.11.2022, оскільки він не повідомив центр зайнятості про обставини, що вливають на виплату допомоги по безробіттю. Оскільки відповідач добровільно не повернув цих коштів, тому просять такі стягнути в судовому порядку. Просили позов задоволити повністю, вирішити питання судових витрат. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що в червні 2022 став на облік в центрі зайнятості як безробітний, про що особисто подав заяву, підписав таку, але її змісту не читав. У центрі зайнятості йому не було роз`яснено, що не можна отримувати одночасно допомогу по безробіттю та допомогу по догляду. В липні 2022 він звернувся в управління соціального захисту, де отримав допомогу по догляду за матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи, при цьому, йому сказали подати довідку про його доходи за червень 2022. Для цього, він звернувся в центр зайнятості, де повідомив, що йому потрібна така довідка для оформлення допомоги по догляду. В центрі зайнятості йому видали таку довідку, а тому, як вважає, працівникам центру зайнятості було відомо, що він буде оформляти допомогу по догляду. Рішення управління соціального захисту про призначення йому допомоги по догляду за особою з інвалідністю в центр зайнятості він не подавав, приходив відмічатись як безробітний. Вимогу про повернення коштів від центру зайнятості він отримав поштою, з актом розслідування не знайомився. Оскільки, він не приховував від центру зайнятості того, що мав намір оформити допомогу по догляду, тому його вини немає. Просив відмовити в позові. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що відповідач [PERSON] став на облік в центр зайнятості 01.06.2022. Після цього, відповідач хотів оформити догляд за матір`ю-інвалідом. Проте, що не можна одночасно отримувати допомогу по безробіттю та допомогу по догляду відповідач не знав, оскільки йому не було цього роз`яснено. Коли відповідач звернувся в управління соціального захисту з метою оформлення допомоги по догляду за матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи, йому сказали подати довідку про доходи з центру зайнятості. В липні 2022 відповідач отримав таку довідку, при цьому, сказав працівникам центру зайнятості для чого йому потрібна ця довідка. Однак, після цього, йому продовжували нараховувати допомогу по безробіттю, він приходив і відмічався в центрі зайнятості. Лише через пів року, відповідачу повідомили з центру зайнятості, що не можна було одночасно отримувати допомогу два види допомоги. Представник відповідача вважає, що під час підписання заяви про взяття на облік відповідача як безробітного, йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, а лише формально надано для підпису бланк заяви. Окрім цього, позивачем порушено порядок проведення розслідування страхових випадків, зокрема, відповідача не було повідомлено про складання акту, не відібрано пояснень. Вважає, що вини відповідача немає, оскільки він подав достовірні дані, повідомив в усній формі про те, що буде оформляти допомогу по догляду, а тому, з урахуванням всіх наведених заперечень, просив в позові відмовити. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. 01.06.2022 відповідач [PERSON] звернувся до Турківської районної філії Львівського обласного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначення йому виплати допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Також, 01.06.2022 відповідач [PERSON] подав до Турківської районної філії Львівського обласного центру зайнятості заяву про призначення йому виплати допомоги по безробіттю. З персональної карки № 136622060100001, яка створена 01.06.2022 Турківською районної філією Львівського обласного центру зайнятості, видно, що 01.06.2022 [PERSON] надано статус безробітного. 02.12.2022 Турківська районна філія Львівського ОЦЗ звернулася до Управління соціального захисту населення Самбірської РДА щодо надання інформації про вид призначеної допомоги та дати її призначення [PERSON] , [INFO] , оскільки за результатами верифікації страхових виплат встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку як безробітного, отримував виплату в Управлінні соціального захисту населення Турківської РДА. Як видно з відповіді Управління соціального захисту населення Самбірської РДА від 02.12.2022 за № 1650, Управління повідомило Турківську районну філію Львівського обласного ЦЗ про те, що [PERSON] , 1983 р.н., отримує щомісячну грошову допомогу відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» та постанови КМУ від 02.08.2000 № 1192 «про затвердження порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду на догляд за нею» з 01.07.2022 за рішенням управління № 6615783. 05.12.2022 Турківською районною філією Львівського ОЦЗ був складений Акт №44 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та "Про зайнятість населення", з якого видно, що центром зайнятості проведено звірку в УСЗН Самбірської РДА, підставами якої стало опрацювання рекомендацій за результатами верифікації страхових виплат, завантажених 29.11.2022. Розслідуванням встановлено, що [PERSON] , 1983 р.н., проживає разом з [PERSON] , 1954 р.н., особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, якій необхідно постійний сторонній догляд та отримує щомісячну грошову допомогу, відповідно до Закону України "Про психіатричну допомогу" та постанови КМУ від 02.08.2000 року №1192 «Про затвердження порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» з 01.07.2022 за рішенням управління №6615783. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] є зайнятою особою, про що не повідомив кар`єрного радника. Наказом Турківської районної філії Львівського ОЦЗ від 06.12.2022 №37, за результатами матеріалів розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення щодо [PERSON] (акт № 44 від 05.12.2022), вирішено прийняти рішення про повернення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг [PERSON] за період з 01.07.2022 по 19.11.2022, згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та вжити заходів щодо повернення [PERSON] суми незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття за вказаний період. Згідно з розрахунком, сума допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню [PERSON] згідно з наказом Турківської районної філії Львівського ОЦЗ від 06.12.2022 № 37 за період з 01.07.2022 по 19.11.2022 складає 41 388,94 грн. 12.12.2022 за №02-210/0-22 Турківська районна філія Львівського ОЦЗ засобами поштового зв`язку направила [PERSON] повідомлення про відшкодування коштів у сумі 41 388,94 грн., які він незаконно отримав як виплату допомоги по безробіттю за період з 01.07.2022 по 19.11.2022. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно в рамках досудового врегулювання спору не повернув вказані кошти, позивач звернувся до суду за стягненням таких з відповідача. Відповідач [PERSON] , заперечив позовні вимоги, покликаючись на те, що йому не було роз`яснено, що не можна отримувати два види допомоги, що він повідомляв Турківську районну філію Львівського ОЦЗ про те, що буде оформляти догляд за матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи. Подав суду довідку, видану ЦЗ про його дохід за період з 01.06.2023 по 30.06.2023, який становить 4875, 00 грн., яку, як вказує, отримав в центрі зайнятості для подання до органів соціального захисту, про що повідомив працівника центру зайнятості. Також відповідач [PERSON] надав суду відповідь Управління соціального захисту населення Самбірської РДА на адвокатський запит від 26.05.2023 за №10-05-23, з якої видно, що останнє звернення за призначенням допомоги на догляд [PERSON] датується 05.01.2023, за висновком лікарської комісії медичного закладу №1079, який був дійсний до 26.06.2023. Жодних перешкод щодо призначення грошової допомоги, в разі перебування заявника на обліку в Центрі зайнятості постановою КМУ №1192 не передбачено. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо відшкодування відповідачем коштів у сумі 41 388,94 грн., які він отримав як виплату допомоги по безробіттю за період з 01.07.2022 по 19.11.2022, у зв`язку з неповідомленням обставини, які впливають на таку виплату. Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм права. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Так, відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно з п. 2 ч. 1 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. У ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. До зайнятого населення також належать, окрім інших, особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Стаття 1212 ЦК України\~передбачає, що особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Виходячи зі змісту\~ст. 1212 ЦК України\~зазначена норма закону застосовується лише у випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1\~ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Така правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, яка є обов`язковою для судів при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 4\~ст. 263 ЦПК України). Враховуючи те, що відносини, які склалися між сторонами не є договірними, до цих правовідносин\~можуть бути застосовані положення\~ст. 1212 ЦК України, кошти можуть бути стягнуті, як безпідставно набуті. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Статтею 1213 ЦК України\~встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У свою чергу,\~ст. 1215 ЦК України\~передбачено, яке безпідставно набуте майно, не підлягає поверненню, а саме: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; та інше майно, якщо це встановлено законом. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Аналіз\~статей 1212-1215 ЦК України\~дає підстави для висновку, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі №6-91цс14 від 02 липня 2014 року. У ході судового розгляду справи суд встановив, що 01.06.2022 відповідач [PERSON] звернувся до Турківської районної філії Львівського обласного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначення йому виплати допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Як видно зі змісту цієї заяви, відповідач [PERSON] , окрім іншого, заначив, що не отримує відповідно до законодавства грошову допомогу по догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує стороннього догляду. Відповідач [PERSON] у заяві зазначив, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, а також відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» поінформований про обробку його персональних даних з метою здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої ним для нарахування та отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття. Ці обставини, які існували на момент власноручного підписання такої заяви відповідачем [PERSON] , сторони в справі в судовому засіданні не заперечили. З 01.07.2022 на підставі рішення Управління соціального захисту населення Самбірської РДА № 6615783 [PERSON] , 1983 р.н., почав отримувати щомісячну грошову допомогу відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» та постанови КМУ від 02.08.2000 № 1192 «про затвердження порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду на догляд за нею». Відтак, в силу вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у відповідача [PERSON] виник обов`язок, як особи, яка зареєстрована в установленому порядку як безробітна, своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг. Однак, вказаних вимог закону відповідач [PERSON] не дотримався. Твердження відповідача [PERSON] в судовому засіданні, що він звертався в липні 2022 до центру зайнятості за довідкою про його доходи за червень 2022, та повідомив відповідального працівника про те, що така довідка йому потрібна для того, щоб оформити в управлінні соціального захисту допомогу по догляду за матір`ю-інвалідом ІІ групи, суд вважає непереконливими. Так, саме лише повідомлення відповідачем його наміру щодо оформлення такої допомоги не може бути розцінене, як подання ним відомостей про обставини, які вже існують і впливають на умови виплати йому допомоги по безробіттю, а саме, відомостей про те, що з 01.07.2022 він вже отримує щомісячну грошову допомогу по догляду в управлінні соціального захисту. При цьому, за отриманням такої довідки до центру зайнятості відповідач [PERSON] звернувся вже після призначеної йому з 01.07.2022 допомоги по догляду, що не може свідчити про своєчасність, подання ним відомостей центру зайнятості про це. Окрім цього, отримуючи допомогу по догляду [PERSON] неодноразово з`являвся в центр зайнятості, де відмічався, при цьому, не повідомляв уповноваженого працівника центру зайнятості про отримання ним двох видів допомоги. Пояснення відповідача [PERSON] про те, що йому не було відомо, що заборонено отримувати допомогу по безробіттю та одночасно допомогу по догляду за особою з інвалідністю ІІ групи суд відхиляє, оскільки під час підписання ним заяви про взяття його на облік як безробітного був обізнаний про те, що статус безробітного не набувається в разі отримання допомоги по догляду за особою з інвалідністю ІІ групи та, ознайомившись з правами та обов`язками, був обізнаний про те, що у випадку призначення такої допомоги після отримання статусу безробітного він має обов`язок своєчасно повідомити центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, в даному випадку допомоги по безробіттю. Доводи відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] про те, що під час підписання відповідачем 01.06.2022 заяви про надання статусу безробітного він таку не читав, йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, не повідомлено про заборону щодо одночасного отримання двох видів допомоги, суд вважає неспроможними, оскільки, відповідач власноручно підписав таку заяву, а відтак, підтвердив всі викладені в її змісті відомості. У постанові від 26.09.2018 у справі № 545/164/17 Верховний Суд висловив правову позицію про те, що неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною, свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Відтак, за конкретних обставин у цій справі, неповідомлення відповідачем [PERSON] обставин, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, в даному випадку допомоги по безробіттю, свідчить про невиконання ним обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення, яка згідно з розрахунком, наданим позивачем, становить 41 388,94 грн. за період з 01.07.2022 по 19.11.2022. Вказаний розрахунок суми допомоги по безробіттю відповідач та його представник не оспорювали та погодились з ним. Щодо доводів представника відповідача [PERSON] про порушення Порядку проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним з підстав того, що відповідачу не було повідомлено про розслідування, не відібрано пояснень, в акті відсутній підпис відповідача або ж відмітка про відмову від підпису, що позивач не надав суду наказу, на підставі якого проводилось розслідування, не надав доказів, що відповідальні особи центру зайнятості, які вказані в акті розслідування були повноважними на складання такого документа, то суд вважає такі неспроможними. Так, механізм проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до пункту 5 частини другої статті 12 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", визначений Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року №7-1, і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за №232/16248 (далі - Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку, розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Згідно з\~п.\~3\~Порядку,\~перевірка проводиться\~районними,\~ міськрайонними,\~міськими та\~районними \~у \~містах \~центрами \~зайнятості,\~ на\~ які\~ покладено\~виконання \~ функцій\~ робочих\~ органів\~ виконавчої\~ дирекції\~ Фонду\~загальнообов`язкового\~державного соціального\~ страхування\~ України\~на \~ випадок\~ безробіття,\~ за\~ місцем\~ реєстрації\~ роботодавця\~ як\~платника внесків\~на загальнообов`язкове\~соціальне \~страхування \~на випадок\~безробіття (далі\~-\~центри зайнятості),\~окрім іншого,\~у разі,\~коли під\~час \~перебування особи\~на обліку\~як безробітної\~до центру\~зайнятості надійшла\~інформація від\~державних органів,\~підприємств,\~установ,\~ організацій\~ чи\~громадян про\~обставини,\~ що\~впливають на\~умови виплати\~матеріального \~забезпечення \~та \~надання \~соціальних послуг\~ безробітній\~ особі,\~ яка\~ відрізняється\~ від\~ поданих\~ нею\~відомостей,\~ або\~ така\~ інформація\~ розміщена\~ в\~ засобах\~ масової\~інформації. Рішення щодо проведення перевірки приймається керівником центру зайнятості. Згідно з п. 5 Порядку, за результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості. Відповідно до п. 6 Порядку, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку. Згідно п. 7 вказаного Порядку, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. У ході судового розгляду справи суд встановив, що за результатами верифікації, страхових виплат завантаженої 29.11.2022, Турківська районна філія ЛО ЦЗ встановила, що відповідач [PERSON] , перебуваючи з 01.06.2022 по 19.11.2022 на обліку як безробітний отримав з 01.07.2022 в УСЗН допомогу по догляду за особою з інвалідністю ІІ групи, про що 05.12.2022 складено акт № 44. У вказаному акті дійсно відсутні відомості про відібрання пояснень від [PERSON] , його підпис, або ж відмітка спеціаліста центру зайнятості про відмови особи підписати акт. Як пояснила суду представник позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] було повідомлено в телефонному режимі про необхідність прибути в центр зайнятості для ознайомлення з актом розслідування, однак він відмовився, про що дійсно відповідальною особою центру зайнятості не було поставлено відповідної відмітки. Суд не залишає поза увагою такий недолік, на що було звернуто увагу представників позивача, однак, на переконання суду, таке недотримання вимог Порядку не спростовує викладених в ньому відомостей за результатами верифікації, а стосується лише форми заповнення Акту. Окрім цього, з метою досудового врегулювання спору, позивач надіслав відповідачу письмову вимогу від 12.12.2022 за 3 01-210/0-22 про необхідність повернення коштів, в якій роз`яснив [PERSON] право ознайомитись з матеріалами розслідування страхового випадку щодо обґрунтованості одержання допомоги по безробіттю. Відповідач [PERSON] не скористався правом ознайомитись з такими матеріалами, зокрема, з Актом розслідування, правом надати свої пояснення, що підтвердив у судовому засіданні. Неподання позивачем наказу про призначення розслідування, посадових інструкцій уповноважених на складання акту осіб центру зайнятості, на чому наголошував представник відповідача [PERSON] , жодним чином не свідчить про порушення вимог Порядку проведення розслідування. Відтак, доводи представника відповідача [PERSON] щодо порушення Порядку розслідування страхових випадків не знайшли свого підтвердження. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, розгляд справи в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ст. 76 ЦПК України. доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку зібраним\~доказам в\~цілому,\~так і\~кожному доказу,\~враховуючи доводи\~та запечення\~учасників справи,\~суд дійшов\~висновку, про наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» та ст. 1212 ЦК України, для стягнення з відповідача виплаченого йому матеріального забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття за період з 01.07.2022 по 19.11.2022 в сумі 41 388,94 грн. Відтак, позов є підставним і підлягає до задоволення повністю. Щодо судових витрат. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, тому понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved