Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що 16.08.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01011079537. Однак, [PERSON] тривалий час порушував умови кредитного договору та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином. В результаті чого станом 10.03.2012 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором № 01011079537 від 16.04.2008 року в розмірі 53\~829 грн. 41 коп. 05.07.2012 року рішенням № 1708/1374/12 Здолбунівського районного суду Рівненської області було задоволено позовну заяву ТОВ » ПростоФінанс »та стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ » ПростоФінанс » заборгованість по кредитному договору № 01011079537 від 16.04.2008 року на загальну суму 53\~829 ( п`ятдесят три тисячі вісімсот двадцять дев`ять ) грн. 41 коп. а також 538 ( п`ятсот тридцять вісім ) грн.. 29 коп. судових витрат , які були сплачені при подачі заяви. З огляду на те, що [PERSON] , досі не виконав рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області, позивач має право на отримання суми боргу за вказаним кредитним договором на підставі рішення суду з урахуванням 3% річних за увесь час прострочення. Відповідно до заборгованості за кредитним договором № 01011079537 від 16.04.2008 року загальна заборгованість [PERSON] за період з 08.10.2019 року по 07.10.2022 року за ставкою 3 % та інфляційних втрат на кредитну заборгованість становить 22\~058,55 гривень , які складаються з 4\~206,15 гривень сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість ; 17\~852,39 гривень сума заборгованості за інфляційними втратами на кредитну заборгованість. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задовольнити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву та будь-яких клопотань до суду не надав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280ЦПК України\~суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 16.04.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс»» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 01011079537, відповідно до умов якого Товариство надає Позичальнику кредит у сумі 45\~441 гривень 00 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути Товариству отримані кредитні кошти та сплатити проценти за використання кредитних коштів не пізніше 10 квітня 2013 року. У зв`язку із систематичним невиконанням Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 01011079537, а саме несплатою чергових платежів за Кредитним договором, у Позичальника перед Товариством сформувалась заборгованість у розмірі 53\~829 гривень 41 копійок. З метою захисту та відновлення свого порушеного права Товариство звернулось до суду для стягнення заборгованості за Кредитним договором. 05.07.2012 року рішенням № 1708/1374/12 Здолбунівського районного суду Рівненської області було задоволено позовну заяву ТОВ » ПростоФінанс »та стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ » ПростоФінанс » заборгованість по кредитному договору № 01011079537 від 16.04.2008 року на загальну суму 53\~829 ( п`ятдесят три тисячі вісімсот двадцять дев`ять ) грн. 41 коп. а також 538 ( п`ятсот тридцять вісім ) грн.. 29 коп. судових витрат , які були сплачені при подачі заяви. Відповідно до ч.4\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності\~до частини 2\~статті 625 Цивільного кодексу України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки Відповідачем своєчасно не виконано грошове зобов`язання, то відповідно Позивач набув право вимагати від Відповідача сплати 3 (трьох) відсотків річних та понесених Позивачем інфляційних втрат від суми простроченого грошового зобов`язання на підставі ч.2\~ст. 625 Цивільного кодексу України. Так,\~за період з 08.10.2019 року по 07.10.2022 року,\~сума 3 (трьох) відсотків річних та понесених Позивачем інфляційних втрат становить\~22\~058,55 гривень , які складаються з 4\~206,15 гривень сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість ; 17\~852,39 гривень сума заборгованості за інфляційними втратами на кредитну заборгованість. У постанові від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15\~Верховний\~Суд\~дійшов такого правового висновку, що\~стаття 625 ЦК\~поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК. Наведена вище правова позиція підтримується висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (14-16цс18). Так, згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17\~плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України. Відповідно до рішення № 918/329/16 Верховного суду України від 26 квітня 2017 року:\~«Правовий аналіз положень ст. ст.526, 599, 611, 625\~ЦК\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~ст.625 цього кодексу, за час прострочення Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Проценти та індекс інфляції, передбачені\~ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів. Тобто, це є гарантією для кредитора у вигляді настання певних негативних правових наслідків для боржника через неналежне виконання ним узятих за договором зобов`язань. Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та індексу інфляції не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» має право на стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання. Відповідачем під час розгляду справи не спростовано розрахунок банку, а також не надано доказів того, що він не відповідає дійсності, що є його процесуальним обов`язком відповідно до вимог\~ЦПК України. Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України від 09.10.2019 року, справа № 219/6809/16-ц, провадження № 61-31701св18. Суд приймає до уваги розрахунки надані позивачем та вважає їх обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами\~ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved