Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - позивач, ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування шкоди 10 941,41 грн., а також судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 13.07.2017 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та Підприємством з іноземними інвестиціями «Віп-Рент» (далі - ПІІ «Віп-Рент») укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6953754, предметом якого є страхування транспортного засобу Subaru Outback, державний номерний знак [NUMBER] . 28.11.2017 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів Mercedes-Benz S500, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - [PERSON] ), та транспортного засобу Subaru Outback, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 21.11.2018 року до позивача звернулось Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») - страхова компанія потерпілої особи [PERSON] (власник транспортного засобу Mercedes-Benz S500, державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] ) із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надала при цьому усі необхідні документи. Згідно з постановою Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2019 року вказана ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.п. 2.10, 10.1,10.9, 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП). Водій транспортного засобу Subaru Outback, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] залишив місце ДТП. 19.02.2019 року позивачем на підставі ремонтної калькуляції № 5438 від 05.01.2018 року складено страховий акт № ДКЦВ-16757 та розрахунок суми страхового відшкодування. На підставі цих документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 10 941,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3997 від 21.02.2019 року. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 27, 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ПрАТ «СК «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.11.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2022 року розгляд справи відкладено на 28.02.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2023 року розгляд справи відкладено на 16.05.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2023 року розгляд справи відкладено на 04.09.2023 року. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідачу направлялась судова повістка про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». На виконання вимог ст. 187 ЦПК України суд витребовував інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача; з отриманої на запит суду відповіді компетентного державного органу вбачається, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився; повідомлявся судом про розгляд справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції, до суду повернувся поштовий конверт з рекомендованим повідомленням без вручення відповідачу з відміткою «адресат відсутній за указаною адресою». Відзив на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 13.07.2017 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ПІІ «Віп-Рент» укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6953754, предметом якого є страхування транспортного засобу Subaru Outback, державний номерний знак [NUMBER] . 03.11.2017 року між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] як власником транспортного засобу Mercedes-Benz S500, державний номерний знак [NUMBER] , укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (Автокаско) № А3-047/000/17 0000293, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Mercedes-Benz S500, державний номерний знак [NUMBER] , а також додатковим обладнанням до нього, згідно з обраною програмою страхування. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2019 року у справі № 757/44964/18-п провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначеною постановою суду встановлено, що [PERSON] 28.11.2017 о 19 год. 08 хв. в м. Києві на вул. М. Бойчука, керуючи автомобілем марки «Субару», державний номерний знак [NUMBER] , порушив п. 2.10, п. 10.1, п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: не впевнився у безпечності при русі заднім ходом, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] (водій [PERSON] ) та залишив місце ДТП. В результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідальність за вказані адміністративні правопорушення передбачена ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Його вина підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди та письмовими поясненнями. Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вина [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, вважається доведеною повністю. Відповідно до копії страхового акту № 507/17, затвердженого директором ПрАТ «УПСК» 05.01.2018 року, вартість відновлювального ремонту, без урахування фізичного зносу деталей згідно з ремонтною калькуляцією № uip_5438 від 05.01.2018 року становить 12 066,97 грн. Страхове відшкодування в розмірі 12 066,97 грн. підлягає виплаті [PERSON] . Згідно з копією платіжного доручення № 400 від 05.01.2018 року ПрАТ «УПСК» виплатило страхове відшкодування в розмірі 12 066,97 грн. власнику автомобіля Mercedes-Benz S500, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] . Відповідно до копії претензії від 19.11.2018 року № 3758/17 ПрАТ «УПСК» звернулось до ПрАТ «СК «Українська страхова група» з проханням перерахувати у добровільному порядку протягом 30 днів з моменту отримання листа сплачене ПрАТ «УПСК» власнику автомобіля Mercedes-Benz S500, державний номерний знак [NUMBER] , страхове відшкодування в розмірі 12 066,97 грн. Згідно з копією страхового акту № ДКЦВ-16757 від 19.02.2019 року, затвердженого начальником ПрАТ «СК «Українська страхова група», розмір страхового відшкодування, що підлягає перерахуванню ПрАТ «УПСК», становить 10 941,41 грн. Згідно з копією платіжного доручення № 3997 від 21.02.2019 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатило страхове відшкодування за вказаним страховим актом в розмірі 10 941,41 грн. ПрАТ «УПСК» . Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. За положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За приписами ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, ЦК України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме: особисте, майнове та страхування відповідальності. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 27 Закону України «Про страхування» передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. У постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13, в якій вирішувався спір про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, міститься висновок, що у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). За приписами пп «в» пп 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З матеріалів справи вбачається, що згідно з постановою Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2019 року у справі № 757/44964/18-п [PERSON] , який керував автомобілем марки Subaru Outback, державний номерний знак [NUMBER] , порушив п. 2.10, п. 10.1, п. 10.9 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Mercedes-Benz S500, державний номерний знак [NUMBER] , (водій [PERSON] ) та залишив місце ДТП; вина [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, вважається доведеною повністю. Згідно з копією платіжного доручення № 400 від 05.01.2018 року ПрАТ «УПСК» виплатило власнику Mercedes-Benz S500, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 12 066,97 грн. Оскільки ПрАТ «СК «Українська страхова група» як страховик забезпеченого автомобіля марки Subaru Outback, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , згідно з копією платіжного доручення № 3997 від 21.02.2019 року виплатило страхове відшкодування в розмірі 10 941,41 грн. ПрАТ «УПСК», яке виплатило страхове відшкодування в розмірі 12 066,97 грн. [PERSON] - власнику пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz S500, державний номерний знак [NUMBER] , шкоду якому завдав [PERSON] внаслідок ДТП, залишивши місце ДТП, у позивача виникло до нього право регресної вимоги. З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення в порядку регресу з відповідача на користь позивача виплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 802 від 02.02.2022 року. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 481,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved