Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Ватаманюк Володимир Васильович, звернувся до суду з позовом до Недобоївської об`єднаної територіальної громади в особі Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав в с. Недобоївці, Дністровського (колишнього Хотинського) району, Чернівецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки. Зазначає, що він являється спадкоємцем за заповітом та після смерті [PERSON] , в установлений законодавством строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується постановою №86/02-31 від 28 червня 2023 року, виданої приватним нотаріусом Дністровського нотаріального округу Мартинюк С.А., в якій зазначено, що за її заявою про прийняття спадщини була заведена спадкова справа, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,63 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відмовлено, у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно. Вказував, що оформити право власності на земельну ділянку він не може, оскільки втрачені правовстановлюючі документи, а саме державний акт, тому віна не може визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Підтримуючи вищевикладене, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,63 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 27520,38 гривень, кадастровий номер: 7325085600:02:004:0311, що розташована в адміністративних межах Недобоївської сільської ради Дністровського району, Чернівецької області. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 липня 2023 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 17 серпня 2023 року на 14:00 годину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника [PERSON] 17.08.2023 року надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, розгляд справи просив проводити у його та позивача відсутності. Відповідач представник Недобоївської об`єднаної територіальної громади в особі Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, 28.07.2023 року на адресу суду від нього надійшла заява, в якій сільська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно із вимогами ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,63 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Недобоївської сільської ради Дністровського району, Чернівецької області. Як встановлено судом, позивач являється спадкоємцем за заповітом, який посвідчений 04.11. 2016 року в с. Недобоївці Хотинського району Чернівецької області секретарем Недобоївської сільської ради [PERSON] (даний заповіт не змінено та не скасовано), що підтверджується копією заповіту наданого до матеріалів справи (а.с.6). Позивач [PERSON] вчасно після смерті [PERSON] в установлений законодавством строк звернувсь до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа, однакпозивачу було відмовлено нотаріусом в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на спадкове майно, що складається (зі слів заявника) з: земельної ділянки площею 0,63 га., (кадастровий номер 7325085600:02:004:0311), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Недобоївської сільської ради Дністровського району, Чернівецької області, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно. Оцінка вказаної земельної ділянки згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 11.07.2023 року складає 27520,38 гривень (а.с.9). Проте, як встановлено судом, позивач не може оформити право власності на вказану земельну ділянку, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку. Застосовані норми права Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах (із збереженням їх цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Мотиви та висновки суду Отже, як встановлено судом, право позивача, як спадкоємця за заповітом на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наявність у позовній заяві прохання щодо не стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд вважає за можливе всі витрати по справі залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved