Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Деркач Інна Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №132360 від 10.06.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість в розмірі 13 790,00 грн. Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 1244633 від 05.09.2019 укладеним із АТ «АЛЬФА БАНК», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є АТ «Альфа Банк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС». Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.05.2021 по 03.06.2021. Сума заборгованості за кредитним договором складає 13 790,00 грн. Проте, нотаріус у виконавчому написі зробив помилку зазначивши, що кредитний договором № 1244633 від 05.09.2019 укладений із АТ «АЛЬФА БАНК», оскільки в такому кредитному договорі стороною вказано ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Крім того, позивач стверджує, що при вчинення виконавчого напису було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: відсутній нотаріально посвідчений договір позики; сума заборгованості не є безспірною. Ураховуючи вищевикладене, позивач просить захистити його права, як споживача та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича № 132360 від 10.06.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість в розмірі 13 790,00 грн.. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08 червня 2023 року цивільну справу за вказаним позовом прийнято до провадження у порядку загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті, призначено судове засідання. Позивач та його представник адвокат Калінін С.К. про дату та час засідання повідомлені належним чином, просили справи розглядати в їх відсутність, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час засідання повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, у якій визнав позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просив повернути позивачу 50% суми сплаченого судового збору та просив здійснювати розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Виконавчим написом №132360 від 10.06.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. підтверджується, що з позивача [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість в розмірі 13 790,00 грн., яка виникла на підставі кредитного договору №1244633 від 05.09.2019 укладеного АТ «АЛЬФА БАНК» з [PERSON] .. Позивач не погодився з винесеним виконавчим написом та на обґрунтування своєї позиції зазначив законні підстави. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд вважає, що позивачем обґрунтовані підстави звернення до суду, а відповідач позов визнав та просив повернути позивачу 50% суми сплаченого судового збору. Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами позивач посилався на те, що нотаріусом не перевірено чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус повинен був перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вищевказаному Переліку документів, та переконатися належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, а цього зроблено не було. Статтями 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року, регулюється вчинення виконавчого напису нотаріусом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У висновку Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року, зазначено, що суд повинен встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., при вчиненні виконавчого напису від 10.06.2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №132360 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 13\~790,00 грн., повинен був отримати нотаріально засвідчену копію вказаного договору, впевнитись в безспірності заборгованості. Отже, нотаріус при вчиненні напису, не здійснив всіх обов`язкових дій, тому, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовані та доведені позивачем, а позов підлягає задоволенню. Крім того, позивачем зазначено та підтверджено копією Договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №1244633 від 05.09.2019 року, що був укладений між [PERSON] і ТОВ «Авентус Україна», а ні як зазначено в виконавчому написі №132360 від 10.06.2021 з АТ «АЛЬФА БАНК». На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Розглядаючи заяву відповідача про визнання позовних вимог від 18 липня 2023 року, що ще раз підтверджує обґрунтованість позовних вимог та повернення на користь позивача 50% судових витрат та зменшення суми витрат на оплату правничої допомоги, суд зазначає наступне. В ч.1 ст.142 ЦПК України, закріплено, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем подана заява про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 50 відсотків судового збору, що дорівнює на час подачі позову 536,80 грн., а враховуючи, що позовна заява була подана в електронному виді, застосувати коефіцієнт 0,8, що дорівнює 429,44 гривень. Крім того, з відповідача також слід стягнутисудові витрати у вигляді сплаченої позивачем суму судового збору за подання заяви про забезпеченення позову у розмірі 50 відсотків судового збору, що дорівнює на час подачі позову 268,40 грн., а враховуючи, що заява про забезпечення позову була подана в електронному виді, застосувати коефіцієнт 0,8, що дорівнює 214,72 гривень. Відносно позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про часткове задоволення вказаної вимоги з огляду на наступне. Згідно додатку № 2 до Договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 22.05.2023 року Акту виконаних робіт від 06.06.2023 року, вартість послуг адвоката за договором становить 5\~000,00 грн., та складається з наступних послуг усна з вивченням документів консультація клієнта, вартість 500 грн.; складання, оформлення адвокатського запиту приватному виконавцю від 26.05.2023 року, вартість 500 грн.; вивчення та аналіз сканкопій матеріалів виконавчого провадження №68616667 від 11.02.2022 року, вартість 500 грн.; складання, оформлення, подання до суду позовної заяви 2\~500,00 грн.; складання, оформлення, подання до суду заяви про забезпечення позову 1\~000,00 грн. Суд погоджується із вказаним обсягом наданих послуг, але з вирахуванням вартості робіт протягом 1 години на складання адвокатського запиту приватному виконавцю та вивчення матеріалів виконавчого провадження протягом 1 години 30 хвилин, оскільки вивчення документів здійснено фактично двічі, а витрачений час є занадто завищеним. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід задовольнити часткового, а саме стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 4\~000,00 гривень. На підставі ст.ст.3,15,16,1212 ЦК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№296/5,

Outcome: partial