Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 січня 2003 року Володимирівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис № 01. Підставою для розірвання шлюбу позивачка вказала, що спочатку відносини у шлюбі були хороші, однак з часом в силу розбіжностей у поглядах на життя та побут відносини погрішились, що привело до припинення спілкування між ними як між подружжям, вони втратили почуття любові один до одного, в сім`ї постійно виникали конфлікти. Відповідач не бере участі ні в утриманні їх спільних неповнолітніх дітей, ні в їх вихованні. Шлюбні відносини між ними припинилися, вони не проживають разом як чоловік та дружина, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, а також не підтримують шлюбних відносин. За таких обставин, позивачка вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, не надаючи їм строк на примирення. В судове засідання сторони не викликалися. Відзиву на позов від відповідача не надійшло, а отже він не скористався своїм правом подачі відзиву у встановленим відповідно до ухвали судді про відкриття провадження строк. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, приходить до таких висновків. Так,\~як встановлено\~в судовому\~засіданні і\~вбачається з\~матеріалів справи,\~а саме\~із свідоцтва\~про одруження\~серії [NUMBER] \~від 20.01.2003\~року,\~сторони перебувають\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~20\~січня 2003 року. А згідно з копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10.07.2006 року та серії [NUMBER] від 25.02.2008 року, відповідно, від даного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та сина\~ [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, проживають окремо один від одного та не відновлюють сімейних відносин, не згідні на примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Згідно зі ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрації даного шлюбу, тобто " [PERSON] ", за її проханням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сплачений нею судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного, ст.105, 110,112, 113 СК України,

Outcome: approved