Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

У травні 2023 року адвокат Заборський Олександр Валентинович, який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що 16.09.2021 року приватним виконавцем Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З даної постанови [PERSON] стало відомо, що на виконанні у приватного виконавця знаходиться виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого напису № 33174, що виданий 11.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Миколайовичем про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості за кредитним договором № 996897 від 26.08.2020 року у розмірі 22194,50 гривень. Зазначає, що виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виходячи з того, що між позивачем та відповідачем не було укладено жодного договору. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не дотримався умов, за якими виконавчий напис може бути виконаний, зокрема, нотаріусом не було перевірено безспірність суми заборгованості, що підлягає стягненню, розрахунок заборгованості, період її нарахування, що належним чином повинно бути підписано та завірено особою, яка наділена відповідними повноваженнями. Зважаючи на викладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Миколайовичем 11.05.2021 року, зареєстровано у реєстрі за № 33174 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 996897 від 26.08.2020 року у розмірі 22194,50 гривень. А також, просить суд стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 гривень, за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 гривень та витрати за надання правової допомоги у розмірі 7000,00 гривень. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень, а також роз`яснено право сторін клопотати перед судом про розгляд справи з їх викликом. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року за клопотанням представника позивача витребувані докази по справі. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року за заявою представника позивача - адвоката Заборського О.В. про забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 33174, вчиненого 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Миколайовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості в розмірі 22194,50 гривень у виконавчому провадженні № [NUMBER], що перебуває на виконанні у приватного виконавця Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича, до розгляду справи по суті (тобто ухвалення судом рішення по справі). 15 червня 2023 року приватним виконавцем Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем на виконання вимог ухвали суду від 01 червня 2023 року на адресу суду направлені копії матеріалів виконавчого провадження. Ухвалою суд від 26 червня 2023 року розгляд даної цивільної справи відкладено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 27 червня 2023 на адресу суду надійшло клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу та відповідь на вимогу суду на виконання ухвали суду від 01 червня 2023 року про витребування доказів від представника відповідача ТзОВ «ФК «Кредит - Капітал». Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Треті особи письмових пояснень не надавали, витребувані докази від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович на виконання вимог ухвали суду від 01 червня 2023 року станом на час розгляду справи до суду не надходили. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Миколайовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрованого в реєстрі № 33174 від 11.05.2021. (а. с. 42 на звороті) Як вбачається з виконавчого напису, вчиненого нотаріусом з позивача [PERSON] , що є боржником за Кредитним договором № 996897 від 26.08.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу № ККЛУ-24032021 від 24.03.2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», стягнуто невиплачені в строк грошові кошти за період з 23.03.2021 року по 10.05.2021 року у загальному розмірі 22194,50 гривень. Постановою приватного виконавця Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем 16.09.2021 року ВП № [NUMBER] відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса. (а. с. 13) Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно із Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). З тексту оспорюваного виконавчого напису від 11 травня 2021 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. за №1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 (надалі - Постанова №662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Тобто, станом на 11 травня 2021 року (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі. Таким чином, вчинивши спірний виконавчий напис, приватний нотаріус Остапенко Є.М. не дотримав встановленої процедури, що потягло порушення законних прав позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідач, зі свого боку, не спростував обґрунтування позову з приводу відсутності кредитних зобов`язань [PERSON] перед ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» та розміру заборгованості. Відсутні спростування з боку відповідача щодо порушення порядку вчинення виконавчого напису. Суд, відповідно до частини першої ст. 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до положень частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволені, клопотання про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, тому заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих представником позивача документів, на підставі договору про надання правової допомоги/ доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № б/н від 25 травня 2023 р., укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом Заборським Олександром Валентиновичем, видано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1173531 від 26 травня 2023 р. (а. с. 15), копії розрахунку витрат на правову допомогу та акту приймання-передачі наданих послуг у розмірі 7000,00 гривень з детальним описом наданих послуг (а. с. 17-18), копії прибуткового касового ордеру № 3 від 26 травня 2023 р. та квитанції до прибуткового касового ордеру № 3 від 26 травня 2023 р., прийнятих від [PERSON] за надання правової допомоги про сплату 7000,00 (сім тисяч) гривень адвокату Заборському О.В. (а. с. 19). Враховуючи практику Верховного суду у справі № 910/15944/17, визначено, що При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат на правничу допомогу у частковому розмірі - 5000,00 гривень. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі задоволення позову - на відповідача, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 гривень та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 гривень, що разом становить 1610,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved