Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 14.12.2022 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2022 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом з матір`ю. Відповідач ухиляється від покладеного обов`язку утримувати дитину, матеріальної допомоги не надає. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви (клопотання) учасників справи. Сторони, їх представники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі, зазначивши у такій про підтримання позовних вимог. Відповідач подав заяву про розгляд справи без участі, про визнання позову. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2022 року справу передано на розгляд судді Сарай А.І. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2023 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2023 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяну О.В. Повторний автоматизований розподіл судової справи здійснено відповідно до наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №146/02-07 від 13.07.2023 року, на підставі пунктів 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), 17.07.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №308/5640/22 (провадження № 1-кп/308/468/22) з метою заміни головуючого судді Сарай А.І. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2023 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у справі. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони по справі [PERSON] до [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.11.2019 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2022 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Тарнівецьким старостинським округом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області малолітній [PERSON] , 2012 року народження фактично проживає без реєстрації разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Оцінка суду. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 182 СК, враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; - відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч. 1ст.191СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи визнання позову відповідачем, те, що малолітній син перебуває на утриманні матері, хоча обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви /14.12.2022 року/ і до досягнення дитиною повноліття. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 142 КПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті на момент подання даного позову, тобто 496,2 грн. (за вимогу щодо стягнення аліментів на утримання дитини, позов пред`явлено до суду 14.12.2022), а інші 50 відсотків судового збору, тобто 496,2 грн. компенсується за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 1ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved