Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом [PERSON] , в особі адвоката Филь О.М. до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано квартиру [ADDRESS] , автомобіль ВАЗ 21083, 1993 року випуску, VIN: [NUMBER] , автомобіль OPEL ZAFIRA, 2008 року випуску, VIN: [NUMBER] об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] , автомобіля ВАЗ 21083, 1993 року випуску, VIN: [NUMBER] , автомобіля OPEL ZAFIRA, 2008 року випуску, VIN: [NUMBER] . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] , автомобіля ВАЗ 21083, 1993 року випуску, VIN: [NUMBER] , автомобіля OPEL ZAFIRA, 2008 року випуску, VIN: [NUMBER] . В задоволені решти позовних вимог відмовити. Зустрічний позов [PERSON] , в особі адвоката Филь О.М. до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано чайник «ELENBERG», пральну машину «INDEZIT» об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на чайник «ELENBERG», пральну машину «INDEZIT». Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за його частку у спільному майні в сумі 2849,50 коп. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Звертаючись до суду із первісним позовом [PERSON] просила стягнути з [PERSON] . Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Разом з тим, під часу ухвалення судового рішення, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішено. Згідно п. 3 ч. 1, ч. 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч.3 ст.259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Як вбачається з матеріалів справи представником позивача був адвокат Гончар С.М., який діяв на підставі ордеру серії СА № 1031356 від 16.06.2022 року та договору про надання правової допомоги від 16.06.2022 року. За умовами договору від 16.06.2022 року (витяг): - виконавець на підставі звернення замовника надає професійну правничу допомогу у вигляді консультацій, збирання доказів, підготування заяв по суті спору, підготування інших процесуальних документів та представництво інтересів у Придніпровському районному суді м. Черкаси (а за необхідності та за погодженням продовження співпраці - також у Черкаському апеляційному суді, Верховному Суді ) у справі, в якій буде відкрите провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Оплата правничої допомоги виконавця здійснюється виходячи із такої вартості: 1500 грн. - за збирання доказів; 3500 грн. - за підготування позовної заяви та супровідних документів; 2500-3000 грн. - у разі необхідності підготування відповіді на відзив; 1000-2000 грн. - в разі необхідності підготування інших процесуальних документів; 2000 грн. - за участь адвоката в одному судовому засіданні. При подачі позову, позивачем було сплачено 4677, 82 грн. судового збору за подачу позовної заяви та 496,20 грн. судового збору за подачу заяви про забезпечення позову. 26.04.2023 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси представником позивача подано акт виконаних робіт від 10.04.2023 року, з якого вбачається, що на виконання договору про надання професійної правничої допомоги від 16.06.2022 року за надання правничої допомоги [PERSON] сплачено 17500 грн. Як вбачається з матеріалів справи представником відповідача був адвокат Филь О.М., який діяв на підставі ордеру серії СА № 1035746 від 06.07.2022 року та договору про надання правової допомоги від 06.07.2022 року. За умовами договору від 06.07.2022 року: - замовник доручає, а адвокат бере обов`язок надати правову допомогу у справі про поділ майна подружжя. Послуги по наданню правової допомоги складаються з збору документальних матеріалів, їх дослідження, формування доказової бази для подання позову до суду або заяви про вчинення кримінального правопорушення, залежно від обставин справи представництво інтересів замовника в судах України у першій інстанції; дослідження судової кореспонденції, складання відповідних заяв, клопотань по справі; представництво інтересів замовника в судах першої інстанції; замовлення, отримання та доставка рішення по справі Замовнику. Ціна договору складає 35000 грн. Оплата згідно п.3.1. сплачується авансом в повному розмірі не пізніше трьох днів з моменту підписання Даного Договору. Згідно меморіального ордеру № @2PL558851 від 13.07.2022 року. [PERSON] сплатив адвокату Филь О.М. 35000 грн. витрат. пов`язаних з правовою допомогою. Також, до зустрічного позову подано заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому представник відповідача просить стягнути з позивача 45007,65 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи. При подачі зустрічного позову, відповідачем було сплачено 8507,65 грн. судового збору за подачу позовної заяви. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому з правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 вбачається, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Зі змісту статті 58 ЦПК України убачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно ст. ст. 15,60 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved