Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідачів. 23 травня 2023 року ЗОКС «Бескид» звернулося із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором кредиту та договором поруки. Позов обґрунтовано тим, що 23.06.2021 року між ЗОКС «Бескид» і [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №57-21 від 23.06.2021 року, відповідно до якого позивач на умовах платності та строковості надав позичальнику [PERSON] кредит на споживчі цілі на загальну суму 25 500,00 грн.. Поручителем за вказаним кредитним договором згідно договору поруки № 57-21 /А від 23 червня 2021 року є [PERSON] . Позичальником належним чином взяті на себе зобов`язання не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості в сумі 29 211,69 грн., в тому числі 25 172,98 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 4 038,71 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 14 605,85 грн. -штраф як компенсація за недоотриману вигоду. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] відзиву на позов не надали. Заяви ( клопотання) учасників справи 29.08.2023 року представник позивача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24.05.2023 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання повторно не з`явились, надіслані останнім судові повістки повернуті на адресу суду, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 23.06.2021 року між ЗОКС "Бескид" та [PERSON] було укладено кредитний договір - договір про споживчий кредит (відновлювальна кредитна лінія) №57-21, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит на споживчі цілі на загальну суму 25500,00 гривень зі сплатою процентів за користування із розрахунку 48 % річних від суми залишку кредиту строком на 60 місяців з 23.06.2021 року до 23.06.2023 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. Пунктом 6.4 договору передбачено, що у разі затримання позичальником сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має права вимагати повернення споживчого кредиту, строк якого ще не настав, в повному обсязі. Підпунктом 3 пункту 11.3 договору передбачено, що у випадку звернення кредитодавця до суду у зв`язку з виникненням заборгованості, повним або частковим невиконанням зобов`язання по договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф. Розмір штрафу становить 50 % від суми залишку заборгованості за кредитом та нарахованих, але не сплачених відсотків. При цьому сукупна сума штрафу не може перевищувати половину суми, одержаної позичальником за таким договором. Додатком № 1 до Договору №57-21 від 23.06.2021 року визначений графік платежів, яким встановлена періодичність та розмір платежів позичальника з повернення кредиту та сплати відсотків. Вказаний розрахунок підписано сторонами договору. Факт отримання коштів відповідачем [PERSON] у розмірі 25 500,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером №328 від 23.06.2021 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором між позивачем ЗОКС "Бескид" і [PERSON] було укладено договір поруки №57-21/А від 23.06.2021 року, за яким остання поручилася перед кредитором за виконання позичальником обов`язків по договору №57-21 від 23.06.2021 року, в тому числі відповідати за повернення позики, виплату відсотків за її користування, сплату додаткових відсотків. У пункті 2.3 договору поруки від 23.06.2021 року, укладеному із [PERSON] , передбачено строк дії договору поруки - 120 місяців. Позивач надав суду розрахунок заборгованості, згідно якого станом на 22.05.2023 року заборгованість по договору №57-21 від 23.06.2021 року становить 29 211,69 грн., в тому числі: 25 172,98 грн. - сума заборгованості за кредитом, 4 038,71 грн. - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Контррозрахунку відповідачі не надали. Як встановлено судом, 11.04.2023 року позивачем було направлено [PERSON] лист-претензію від 10.04.2023 року №4 та [PERSON] лист-претензію від 10.04.2023 року №5 про сплату залишку кредиту у розмірі 25 172,98 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 2 648,34 грн. Суду надані докази направлення цих вимог. 09..05.2023 року позивачем було направлено відповідачам [PERSON] та [PERSON] досудову вимогу №2 від 09.05.2023 року, відповідно до якої Закарпатська обласна кредитна спілка «Бескид» вимагала в 10-ти денний термін погасити заборгованість по кредитному договору №57-21 від 23 червня 2021 року, однак така залишилася без виконання. Оцінка суду. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Окрім того, в ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У встановлений договором строк [PERSON] не сплатила заборгованість по отриманому кредиту, чим порушила умови договору кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитною спілкою на адресу відповідачів було направлено листи-претензії та досудову вимогу про сплату кредитних коштів, та попереджено, що в разі непогашення заборгованості це питання буде розглядатися в судовому порядку. Таким чином, оскільки [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит №57-21 від 23 червня 2021 року, при цьому [PERSON] також не виконує взяті на себе зобов`язання за договором поруки №57-21/А, слід солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» заборгованість за кредитним договором №57-21 та договором поруки №57-21/А від 23 червня 2023 року, що станом на 22 травня 2023 року становить 41 961,69 грн., з яких 25 172,98 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 4 038,71 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Що стосується стягнення штрафу, передбаченого п. 11.3 договору, в розмірі 50 % від суми залишку заборгованості за кредитом та відсотків, суд звертає увагу сторін, що 15.03.2022 року був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом доповнювався розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, а саме: до вказаного розділу був внесений п.18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Так як грошове зобов`язання за обставинами цієї справи виникло внаслідок неналежного виконання позичальником своїх обов`язків за кредитним договором про споживчий кредит №57-21 від 23 червня 2021 року, суд враховує положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України та вважає, що штраф, нарахований кредитором за період після 24.04.2022, підлягає списанню, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ЗОКС «Бескид» сплатив судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. (за подання позовної заяви). Предметом позову ЗОКС «Бескид» є стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитом та за договором поруки, яка у загальному розмірі складає 43817,54грн. Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у загальному розмірі 29 211,69 грн. За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідачів в рівних частинах з кожного на користь позивача підлягає сума у розмірі 894,66 грн. (2 684,00 грн. * 29 211,69 / 43817,54).

Outcome: partial