Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

І. Описова частина Короткий зміст позовних вимог До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 22.03.2023 надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що він та відповідачка у справі мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вони між собою в зареєстрованому шлюбі не перебували. Дитина більше шести років проживає з позивачем, а саме з 2016 року. За весь період спільного проживати мати дитини у її вихованні участі не приймає, востаннє вона бачила дитину у 2016 році. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем одноособово. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, що й спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом . Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Судом неодноразово здійснювалися виклики відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштові відправлення були повернуті до суду з поміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Також суд намагався зв`язатися з відповідачкою у телефонному режимі, однак зв`язатися не можливо. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.08.2023 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду. Відповідач у встановлений судом строк, відзиву до суду на позов не подавав, про причини неподання суду відзиву не повідомляв, зустрічного позову не пред`являв, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами та поясненнями учасників судового засідання, які з`явилися. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). З довідки в.о. голови ОСББ "Алмаз 52" від 10.10.2022 встановлено, що [PERSON] , проживає за адресою [ADDRESS] та сам виховує доньку [PERSON] [INFO] ( а.с.12). З листа КНП "Дитяча міська поліклініка №6" Одеської міської ради встановлено, що [PERSON] [INFO], проживає в [ADDRESS] та перебуває на обліку в поліклініці, профілактичні щеплення отримує згідно віку. Під час медичних обстежень дитину супроводжував батько та тітка ( а.с.14). З характеристики Одеського НВК №4 від 11.10.2022 №761/01-34 встановлено, що [PERSON] навчається в школі з 2018 року, дитина спокійна, урівноважена має друзів серед однокласників. Дівчинку виховує батько, мати в сім`ї не проживає та не бере участь у вихованні доньки. Батько підтримує постійні зв`язки зі школою та класним керівником ( а.с.17). З акту обстеження умов проживання від 02.11.2022 встановлено, що умови проживання задовільні, квартира потребує ремонту, в квартирі прибрано, дитина має своє ліжко, стіл для навчання, комп`ютер та одяг ( а.с.18-19). З договору оренди житлового приміщення від 03.05.2015 встановлено, що [PERSON] уклав договір про оренду житла за адресою [ADDRESS] ( а.с.20-23). Згідно з актом оцінки потреб сім`ї [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] встановлено, що родинна мешкає в орендованій квартирі, де є всі зручності. Умови проживання задовільні( а.с.25-28). Згідно висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] встановлено, що основними ознаками та чинниками, що спричиняють СЖО є найвищий рівень потрапляння в СЖО у зв`язку з позбавленням батьківських прав матері малолітньої [PERSON] ( а.с.29-30). З пояснення [PERSON] від 06.11.2022 встановлено, що вона категорично проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки, так як [PERSON] забрав доньку та обмежив її у спілкуванні з донькою на п`ять років ( а.с.31). З акту бесіди від 31.10.2022 встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] та від спільного проживання в них народилося двоє дітей, одну доньку в 2016 році [PERSON] взяв із собою, після цього з ним зв`язок обірвався щодо позбавлення батьківських прав вона заперечує ( а.с.33). Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Зі змісту зазначеного висновку [PERSON] на запрошення до Служби у справах дітей Одеської міської ради не з`являлася. Мати до доньки не телефонує, та востаннє дитина бачилася із матір`ю в жовтні місяці 2021 року. Малолітня [PERSON] повідомила на засіданні комісії, що не бажає із матір`ю ані бачитися, ані спілкуватися. Отже орган опіки та піклування дійшов висновку про винну поведінку матері та свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками ( а.с.42-46). Наведені обставини дають підстави зробити суду висновок про те, що відповідачка, через байдуже ставлення до власної дитини з 2016 року по день розгляду спору, без поважних на те причин не виявляє щодо доньки батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини. Доказів протилежного відповідачка суду не надавала. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до пунктів 1- 5 статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини,свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із роз`яснень, викладених у пунктах 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом також враховується правова позиція Верховного Суду викладена у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року № 127/23281/18, згідно до якої зазначено, що зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення цього положення дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, виходячи із якнайкращих інтересів дитини, суд вважає, що відповідачка, яка без поважних на те причин тривалий час не виявляє щодо власної дитини материнського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, а тому її необхідно позбавити батьківських прав. Суд зазначає, що враховуючи думку дитини, яка висловлена на засіданні комісії Київська районна адміністрація як органу опіки та піклування, а також те, що наявність батьківських прав у відповідачки відносно [PERSON] , яка тривалий час з 2016 року не цікавиться життям дитини, істотно ускладнює можливість позивачу одноосібно реалізовувати права та потреби доньки [PERSON] , а тому суд вважає, що задоволення позовних вимог є виключно в інтересах дитини. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав , не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини . Згідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . З огляду на вказане, суд дійшов до висновку, що відповідачка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачку . Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . На підставі ст. ст. 164 -166,180-184 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав "№ 3, від 30.03.2007 року,

Outcome: approved