Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому, просять суд: встановити факт, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] , яка народилась [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку права на земельну частку (пай) під №89 члена КСП ім. Гагаріна в с. Раковичі Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за кожним право власності на 1/6 частку права на земельну частку (пай) під №89 члена КСП ім. Гагаріна в с. Раковичі Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що [INFO] померла [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняли її діти [PERSON] та [PERSON] , який також помер [INFO] . Спадкоємцями майна [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Нотаріусами відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну частку (пай) КСП ім. Гагаріна в с. Раковичі Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, у зв`язку з тим, що родинні відносини між спадкоємицею [PERSON] та спадкодавицею [PERSON] не доведено через розбіжність у написанні імені спадкодавиці в документах, а саме « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », а також відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавиці на земельну частку (пай). Ухвалою судді від 06.03.2023 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 77). Сторони в судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивачі позов підтримують, представник відповідача просить ухвалити рішення на розсуд суду. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 18.09.1995 [NUMBER] (а.с. 41). Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Правовідносини, що є предметом розгляду у цій справі, виникли до набрання чинності ЦК України, отже, для вирішення цієї справи підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в частині заявлених [PERSON] позовних вимог. Відповідно до положень статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У статті 527 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається зі змісту постанови [PERSON] , державного нотаріуса Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 20.09.2022, згідно матеріалів спадкової справи №348/1996 спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є син [PERSON] та дочка [PERSON] . Нотаріусом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] ім`я її матері зазначене як « [PERSON] », у повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] ім`я її матері зазначене як « [PERSON] », а у повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та у свідоцтві про смерть ім`я спадкодавиці зазначено як « [PERSON] », тому родинні відносини між спадкоємицею [PERSON] та спадкодавицею [PERSON] не доведено. До того ж, [PERSON] не надано документів, що посвідчують право спадкодавиці на земельну частку (пай) в с. Раковичі Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, тому за наведених підстав відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку права на вказану земельну частку (пай) (а.с. 32-37). За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено судам, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спадкодавець [PERSON] включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю серії ЖТ №2121001, тобто за життя набула право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Відповідно до матеріалів справи [INFO] помер [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] , [PERSON] (а.с. 16, 17, 24, 25, 21, 26). Постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори від 25.10.2022 відмовлено позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках кожному, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) під [ADDRESS] (із земель колишньої власності реформованого КСП ім. Гагаріна Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області), яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцями якої були в рівних частках кожен, її син [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, та дочка [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] (а.с. 38). Із матеріалів справи встановлено, що згідно Списку померлих громадян Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яким належать земельні частки (паї), а саме щодо запису №89, що включений до технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельну частку (пай) із земель колишньої колективної власності реформованого КСП ім. Гагаріна Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області під вказаним номером зазначена [PERSON] (а.с. 29, 30, 31, 39). Відповідно до повідомлень ГУ Держгеокадастру у Житомирській області [PERSON] включена в «список членів КСП ім. Гагаріна, які померли і мають право на земельну частину» за №362, який входить до наявної у відділі копії «Документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП ім. Гагаріна Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області» та в «список померлих громадян Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яким належать земельні частки (паї)» за №89. В копії «Документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП ім. Гагаріна Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області» зазначається інформація щодо «державного акту серія ЖТ №2121001 на право колективної власності на землю КСП ім. Гагаріна Раковицької сільської ради Радомишльського району, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності за №1 від 22.08.1995». Розмір земельної частки (паю) по КСП ім. Гагаріна Раковицької сільської ради Радомишльського району становить 4,97 умовних кадастрових гектарів (а.с. 99, 117). Згідно письмових пояснень позивачів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] одна і та ж особа, а також [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 111, 112). Як вбачається з довідки, виданої 22.06.2023 за вих. №3509/02-14 Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою спадкоємцями [PERSON] , які прийняли спадщину є дружина померлого [PERSON] , дочка померлого [PERSON] , дочка померлого [PERSON] , інші спадкоємці по спадковій справі не звертались (а.с. 110). Згідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1262 ЦК України регламентовано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільсько-господарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У відповідності до п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України\~1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~та відповідні норми\~ЦК УРСР. Нормами ст. 25\~Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію"\~та\~ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва"\~регламентовано, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування. Згідно з ст. ст.\~41,\~55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1\~Першого Протоколу\~до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~ \~ \~ \~Таким чином, всі пояснення позивача [PERSON] , викладені у позовній заяві відносно родинних відносин з матір`ю, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, враховуючи, що не встановлення вказаного факту може призвести до порушення її майнових прав, а інший порядок встановлення фактів законом не визначено, тому заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що спадкодавець [PERSON] за життя набула лише право на земельну частку (пай), а останнє відповідно являється об`єктом успадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial