Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у травні 2023 р. заявник звернулася до суду із зазначеними вимогами, просить суд встановити приналежності до громадянства України її дочки [PERSON] , [INFO] на підставі перебування у громадянстві України її матері. Заяву обґрунтовано тим, що заявник є громадянином держави Україна з народження, яка у 2001 р. переїхала на постійне місце проживання в російську федерацію, підставою було укладення шлюбу. Від зазначеного шлюбу у подружжя [INFO] народилася дочка [PERSON] . Для повернення до України через республіку білорусь, але Консульство України у республіці білорусь вимагає встановлення зазначеного факту для отримання дочкою заявниці громадянства України. Заінтересована особа Посольство України у республіці білорусь своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористалися. Заінтересована особа Державна міграційна служба України до суду надіслала письмові пояснення, відповідно до яких зазначено, що законодавцем чітко визначена процедура набуття громадянства України, яка не потребує подання до суду заяви у справі окремого провадження. Для встановлення факту, що має юридичне значення (в тому числі, встановлення факту постійного проживання на території України) до суду необхідно подати заяву (в порядку окремого провадження), яка повинна відповідати, як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 175 ЦПК України так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 ЦПК України. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної у заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі. Звертають увагу, що заявником у заяві про встановлення факту приналежності до громадянства України не вказана ні мета встановлення такого факту, ні причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Отже, заявником не вказано мету встановлення такого факту, оскільки вказана нею мета не свідчить про юридичну значимість встановлення такого факту та підставу надання заявнику дозволу на імміграцію, як особі, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, не дає можливості зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне за собою правові наслідки (а.с. 40-47). ІІ. Процесуальні дії і рішення суду згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у відповідності до п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 за № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) заяву передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі (а.с. 20). Ухвалою судді від 17.05.2023 заяву залишено без руху для усунення недоліків (а.с. 22-23). Ухвалою судді від 13.06.2023 відкрито провадження по справі, призначено судове засідання на 17.08.2023 о 11 год. 20 хв. (а.с. 34-35). Представником заявника у судовому засіданні заяву підтримано у повному обсязі, просив задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю заінтересованих осіб, що є у справі. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що заявник має закордонний паспорт громадянина України (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про одруження 15.08.2001 у м. Києві заявник одружилася із громадянином російської федерації (а.с. 12). [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] у м. москва, росія (а.с. 13). Нотаріальною заявою батько дитини надав згоду щодо отримання громадянства України своєю дочкою (а.с. 18). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. З матеріалів справи не вбачається на етапі розгляду заяви про встановлення зазначеного юридичного факту, що існує спір про право між заявником та заінтересованими особами. Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, як підстави та порядок набуття громадянства України визначаються Законом України "Про громадянство України", відповідно до якого питання щодо розгляду заяв про прийняття до громадянства України віднесені до компетенції комісії при Президентові України з питань громадянства, а прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України за підставами, передбаченими п.п. 1, 2, 4-10 ст. 6 вказаного Закону віднесено до компетенції Міністерства закордонних справ України, то вимоги про встановлення факту приналежності до громадянства України у судовому порядку задоволенню не підлягають. V. Розподіл судових витрат відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, судові витрати у справі, понесені позивачем, суд залишає за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed