Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Виконавчий комітет Томаківської селищної ради звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі являються батьками малолітньої [PERSON] , яка на теперішній час проживає разом зі своєю бабою [PERSON] . Відповідачі злісно ухиляються від обов`язків щодо виховання та утримання малолітньої дочки, належним чином не займаються її вихованням та розвитком, не забезпечують дитині належні умови проживання, не піклуються про її здоров`я, фізичний та розумовий розвиток, матеріально не забезпечують. У 2018 році [PERSON] забрав дочку з КЗ "Дніпровська міська клінічна лікарня №1" Дніпровської міської ради, де вона була влаштована за клопотанням служби у справах дітей Індустріального району м.Дніпро, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. Дитину було вилучено у матері на території міста Дніпро, яка вела бродячий спосіб життя та зловживала алкогольними напоями. Відповідач [PERSON] фактично не проживає з дочкою, з дитиною спілкується рідко, матеріально дитину не утримує. Відповідач [PERSON] на території громади не зареєстрована, постійного місця проживання не має, мешкає на найманих квартирах у місті Дніпрі, інколи телефонує дитині з різних номерів телефону, матеріально не утримує дитину. Фахівцями з соціальної роботи відділення соціальної роботи КЗ "Центр соціальних послуг "Крок назустріч" Томаківської селищної ради за результатами проведеного обстеження підтверджено умови проживання малолітньої [PERSON] з бабою [PERSON] , яка намагається забезпечити їй належні умови для проживання. Комісією з питань захисту прав дитини при виконкомі Томаківської селищної ради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з невиконанням ними батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченні малолітньої [PERSON] . Зважаючи, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, враховуючи невідповідне їх ставлення до своєї дитини, що суперечить основним засадам прав та обов`язків з виховання та розвитку дітей, існують підстави для позбавлення батьківських прав, з метою необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, яка в силу свого віку не має можливості самостійно захистити свої права, створити умови нормального розвитку та виховання. Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги Виконавчого комітету Томаківської селищної ради щодо позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини, дочки - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року позов Виконавчого комітету Томаківської селищної ради до [PERSON] та [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів - задоволено, та відповідно до якого, позбавлено [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь органу опіки та піклування Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області, ЄДРПОУ 41051313, зареєстрованого за місцем знаходження по [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь органу опіки та піклування Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області, ЄДРПОУ 41051313, зареєстрованого за місцем знаходження по [ADDRESS] . Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року скасовано заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2021 року у справі №195/1471/21 (2/195/323/21) за позовом Виконавчого комітету Томаківської селищної ради до [PERSON] та [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник відповідача у справі, [PERSON] , адвокат - Щербина Ю.О. у своїй заяві про перегляд заочного рішення зазначила, що приймаючи заочне рішення суд виходив з того, що відповідач була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Але відповідач дізналася про розгляд справи після її розгляду, винесення заочного рішення суду та ознайомлення з матеріалами вищезазначеної справи. Крім того, у відповідачки не було можливості бути присутньої на судовому засіданні та захистити свої права, висловити свою думку, подати відзив. Приблизно чотири роки тому, вони із [PERSON] не проживали однією сім"єю, тобто, вони жили кожен особистим життям. Отже, розрив із ним, вона дуже переживала. Проживати одній з дитиною було важко. В 2018 році вона потрапила до лікарні , а доньку влаштували до КЗ "Дніпровська міська клінічна лікарня №1" Дніпровської міської ради, де вона була влаштована за клопотанням служби у справах дітей Індустріального району м.Дніпро. Потім донька, за домовленістю з батьком, проживала разом з ним та бабусею в смт.Томаківка. Раз на тиждень вона навідувалась до своєї доньки, возила на відпочинок, купувала відповідні необхідні їй речі, перераховувала кошти на картку бабусі [PERSON] . Тобто, з вищенаведеного слідує, що мати дити приділяла увагу доньці. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі, тобто, заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2021 у справі за №195/1471/21 (2/195/323/21) за позовом Виконавчого комітету Томаківської селищної ради до [PERSON] та [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, просить суд залишити без змін. Крім того, представник позивача звертає увагу на те, що батьки в період часу з 2018 по 2021 роки з дитиною фактично не проживали , участі у вихованні не приймали , матеріально не забезпечували , тож відповідно до п.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав, як такі, що ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Крім того, під час слухання заяви про перегляд заочного рішення, відповідачка стверджувала, що постійно спілкувалася з донькою, брала активну участь у її житті, поряд з тим малолітня донька відповідачки на судовому засіданні засвідчила, що бачилася з матір"ю дуже рідко, не частіше одного разу на рік, також інколи спілкувалися в телефонному режимі. В характеристиці на ученицю Томаківського НВК "ЗОШ I- III ст.ДНЗ №1 [PERSON] від 07 квітня 2021 року, класним керівником зазначено, що "бабуся-вихователь приділяє належну увагу і турботу, цікавиться успішністю дитини, приймає активну участь у класних заходах, регулярно відвідує школу й спілкується з вчителем", отже відвідування школи батьками не підтверджено, що свідчить про байдужість батьків до долі їх доньки. Також, відповідач засвідчила, що опікун перешкоджає її спілкуванню з дитиною, але поряд з тим, вона жодного разу не зверталася до органу опіки та піклування щодо усунення перешкод з боку бабусі у спілкуванні з дитиною, та одного разу навіть брала дитину до себе. Не менш важливим залишилося питання матеріального забезпечення дитини, надані дублікати квитанцій не підтверджені витягом з банку про перерахування коштів, а в дублікаті квитанції від 14.03.2022 року перерахування направлені на р/р " [INFO] ", відділення якого взагалі не існує в смт.Томаківка. Окрім того, за період проживання дитини з бабою , з 2018 по 2023 роки, мати активно влаштовувала власне життя, не беручи до уваги питання можливості налагодження взаємовідносин між дитиною та теперішнім її чоловіком. В судовому засіданні відповідачка зазначала, що не спілкувалася довго з дитиною, так як займалася налагодженням свого особистого життя та пошуками роботи. Відповідач не надала суду жодного доказу, який би підтверджував , що на сьогоднішній день вона налагодила своє особисте життя, влаштувалася на роботу та має стабільний дохід, має постійне місце проживання і може створити відповідні побутові умови для належного, нормального проживання та виховання дитини. Сама дитини заявила в судовому засіданні про своє бажання проживати з бабусею, так як її влаштовують всі умови її проживання, розвитку та навчання. Представник позивача вважає дії відповідача щодо заперечення проти позову, насамперед направленні її матеріальною заінтересованістю, пов"язаною із обтяженням її матеріального становища, щодо стягнення з неї аліментів в разу позбавлення її батьківських прав , а не належним вихованням дитини. Представник відповідача в режимі відеоконференції у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі, посилаючись на те, що в справі не існує жодного належного та допустимого доказу задля позбавлення [PERSON] батьківських прав. Крім того, підтвердила суду той факт, що мати дитини приділяла увагу доньці. Окрім того, той факт, що мати спілкувалась з дитиною весь цей час і не переставала спілкуватись із донькою, підтвердила і сама донька. Також донька заявила в судовому засіданні, що кохає маму, що дійсно отримувала від неї кошти, що вони спілкувались в мессенджері вайбер, тощо. Зі справи зрозуміло, що саме бабуся стала опікуном онуки, та саме вона є стягувачем аліментів. Не зрозуміло, які саме цілі вона переслідувала, позбавляючи дитину батьків, а надалі приймаючи батьків у себе вдома. Саме після того, як мати дитини дізналась про позбавлення її батьківських прав та подала до суду заяву про перегляд заочного рішення, третя особа - [PERSON] почала чинити перепони для матері, забороняла приїжджати та зустрічатись із дитиною, залякувала дитину, щоб та не спілкувалась із матір`ю. Дитина просила за телефоном « Мама не приїжджай, бабуся буде лаятися». Саме заради збереження психіки дитини, мати не приїжджала поки йшли судові засідання, але продовжувала спілкуватись із донькою за телефоном та в мессенджері. Стосовно самої позовної заяви, то не має та недоведена жодна підстава для такого серйозного позову, як позбавлення батьківських прав. Жоден доказ не має в справі на підтвердження позовної заяви. Є лише дуже багато запитань. Наприклад, в справі є довідка підписана начальником ВП №3 НРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про те, що нібито на підставі заяви [PERSON] , вона втратила зв`язок із своєю невісткою - відповідачем у справі, що в ході проведення заходів було встановлено, що вона мешкає в Дніпрі в орендованих квартирах, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Для спростування цього наклепу, до справи додані копії сертифіката проходження нарколога та медична довідка психіатричного огляду. Окрім того слід, зазначити, що [PERSON] весь цей час знала де проживає відповідач, знала її номер телефону, за яким вони спілкувались і донька у відношенні якої розглядається справа також спілкувалась з нею за телефоном. В даному випадку, представник відповідача зазначає, що взагалі не існує підстав позбавляти [PERSON] , тобто, матір дитини, батьківських прав, так як вона постійно приділяла увагу своїй донечці, продовжує з нею спілкуватись, має намір забрати дитину до себе, має бажання надати дитині краще життя. Одразу, дізнавшись про існування такого рішення, вона зробила все можливе, щоб переглянути це заочне рішення, щоб мати змогу висловити свою позицію. Отже, на підставі вищевикладеного представник відповідача просить суд, відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В судовому засіданні була допитана малолітня [PERSON] , [INFO] , в присутності педагога [PERSON] , та надала наступні покази. На даний час вона проживає зі своєю бабою - [PERSON] . З мамою - [PERSON] , вона бачилася та спілкувалася лише один рази в три роки. Крім того, матеріально мама не допомагає, тобто, її не утримує, вихованням не займається. Також дитина зазначила, що мати за час розгляду даної справи, жодного разу не приїжджала до неї. Лише один раз здійснила перерахунок коштів у сумі 500 грн. В судовому засіданні дитина зазначила, що не бажає проживати з матір"ю. Малолітня дитина, [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона й надалі бажає проживати з бабусею, [PERSON] . В судовому засіданні третя особа: гр-ка [PERSON] , яка на підставі рішення Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області №205 від 28.10.2021 року, призначена опікуном над малолітньою онукою [PERSON] , [INFO] , надала наступні пояснення. З 2018 року дитина, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею, вона нею опікується та матеріально забезпечує. За цей період жодного разу мати не приїжджала до дитини, не цікавилася її долею, матеріально не утримувала, вихованням не займалася. Крім того, після того, як [PERSON] , позбавили батьківських прав, за два роки вона жодного разу не приїжджала до дитини, тобто, належним чином не займається її вихованням та розвитком, не забезпечує дитині належні умови проживання, не піклуються про її здоров`я, фізичний та розумовий розвиток, матеріально не забезпечує. Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, пояснення третьої особи, [PERSON] , думку малолітньої [PERSON] , суд дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідачів по відношенню до їх малолітньої дитини враховуючи наступні обставини. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1 та 4 ст.15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін). Згідно зі ст.ст.12,15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитись неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У ст.166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Так, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Судом встановлено, що відповідачі являються батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 20.11.2018 року Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №112. Відповідачі, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , оскільки не піклуються про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток дитини, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, що встановлено наступними доказами. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Томаківської селищної ради від 23.06.2021 року підтверджує, що малолітня дитина [PERSON] на території громади проживає з листопада 2018 року, з часу коли її батько [PERSON] забрав з КЗ "Дніпровська клінічна лікарня №1" Дніпровської міської ради, куди вона потрапила як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з невиконанням матір`ю дитини, [PERSON] , батьківських обов`язків по вихованню та належному забезпеченню умов проживання для дочки. З 2018 року [PERSON] з дочкою фактично не спілкується, інколи телефонує з різних телефонних номерів. До школи, за час навчання дитини в Томаківському НВК "ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ" №1, мати телефонувала лише один раз. За інформаційною довідкою №463/3559 від 27.04.2021 року відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області громадянка [PERSON] постійного місця проживання не має, мешкає на орендованих квартирах у м. Дніпро, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Батько дитини, [PERSON] , з часу коли забрав дочку з м. Дніпро, фактично залишив дочку на утриманні баби - [PERSON] , з дитиною не проживає, участі у вихованні не приймає, матеріально не забезпечує. Проведена профілактична робота з родиною позитивних результатів не надала. Рішенням Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області №96 від 23.06.2021 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх малолітньої дочки [PERSON] , у зв`язку з неналежним виконання батьківських обов`язків. Витяг з протоколу №1 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітету Томаківської селищної ради від 07.06.2021 року підтверджує про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] . Акт обстеження житлово-побутових умов від 13.04.2021 року складений депутатом Томаківської селищної ради Дніпропетровської області підтверджує, що [PERSON] самостійно виховує свою онуку, малолітню [PERSON] , умови проживання задовільні. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виконання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, доведено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про фізичний і духовний її розвиток, навчання, підготовки до самостійного життя, не забезпечують необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надають доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнанних норм моралі, не проявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Отже, малолітня [PERSON] , на теперішній час проживає разом зі своєю бабою [PERSON] . Відповідачі злісно ухиляються від обов`язків щодо виховання та утримання малолітньої дочки, належним чином не займаються її вихованням та розвитком, не забезпечують дитині належні умови проживання, не піклуються про її здоров`я, фізичний та розумовий розвиток, матеріально не забезпечують. Відповідач [PERSON] фактично не проживає з дочкою, з дитиною спілкується рідко, матеріально дитину не утримує. Відповідач [PERSON] на території громади не зареєстрована, постійного місця проживання не має, мешкає у найманих квартирах в місті Дніпрі, інколи телефонує дитині з різних номерів телефону, матеріально не утримує дитину. Фахівцями з соціальної роботи відділення соціальної роботи КЗ "Центр соціальних послуг "Крок назустріч" Томаківської селищної ради за результатами проведеного обстеження підтверджено умови проживання малолітньої [PERSON] з бабою [PERSON] , яка намагається забезпечити їй належні умови для проживання. Зважаючи, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, враховуючи невідповідне їх ставлення до своєї дитини, що суперечить основним засадам прав та обов`язків з виховання та розвитку дітей, існують підстави для позбавлення батьківських прав, з метою необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, яка в силу свого віку не має можливості самостійно захистити свої права, створити умови нормального розвитку та виховання. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 року справа №459/3411/18. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Під час ухвалення рішення судом було встановлено та прийнято до уваги, що відповідачі не займаються вихованням дитини, хоча періодично (один раз в три роки) відповідач [PERSON] бачилася з нею, як зазначила сама дитина. Разом з тим, також встановлено, що з 2018 року по теперішній час відповідачі взагалі не приймають участі у її вихованні, не допомагають матеріально. Вказана бездіяльність відповідачів вчинена свідомо з урахуванням того факту, що фактично дитина з 2018 року живе бабою, [PERSON] , яка і займається її вихованням та забезпеченням. На підтвердження вказаного в матеріалах справи присутні характеристика [PERSON] , як учениці 6-В класу Томаківського ліцею №1, довідка-характеристика [PERSON] , видана секретарем Виконавчого комітету Томаківської селищної ради №3 від 10.01.2023, рішення Виконавчого комітету Томаківської селищної ради про призначення опіки над малолітньою дитиною [PERSON] ; акт обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 12.01.2023 р. Таке тривале й повне відокремлення від своєї дитини, зокрема враховуючи вік дитини на момент припинення контакту, могло призвести не лише до значного ослаблення, а й до повного припинення зв`язку між ними та дитиною. Крім того, в судовому засіданні дитина під час її допиту, зазначила, що вона й надалі бажає проживати з бабусею, [PERSON] . Бажання проживати з матір"ю, [PERSON] , у неї не має. При цьому посилання відповідача та її представника про вчинення [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною є безпідставними та жодним чином не підтверджені. Отже, вищенаведеного слідує, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні. Не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують матеріально, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Досліджені у судовому засіданні докази підтверджують посилання позивача на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймають участі в житті дитини. Відповідачка, [PERSON] доводи позивача належними та допустимими доказами не спростувала. Протягом розгляду справи відповідач, [PERSON] , реальних кроків щодо виховання та утримання дитини не вчинила. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні її дитини, судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що остання намагалася виконувати батьківські обов`язки належним чином. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, є наслідком свідомої поведінки відповідачів та підставою для позбавлення їх батьківських прав. З урахуванням встановлених обставин справи й правового обґрунтування судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог позивача та позбавлення відповідачів батьківських прав. Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.ст. 180, 181, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, позовні вимоги щодо стягнення аліментів також підлягають до задоволення, так як батьки повинні надавати матеріальне утримання своїм дітям до досягнення ними повноліття, незалежно від позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частинами 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам зміст ч. 1 ст. 169 СК України, якою визначено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з кожного відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати - судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved