Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

З заявою про стягнення з [PERSON] шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 32032,49 гривень до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся ФОП [PERSON] . Позов мотивований тим, що [PERSON] є виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 , ст. 122-4 КУпАП, про що свідчить постанова Малиновського районного суду м.Одеси від 03.03.2020 №521/2533/20 та від 09.04.2020 №521/2531/20. В наслідок ДПТ спичинено шкоду власнику автомоблія « Daewo Lanos» д/н [NUMBER] . На підставі договору обов`язкового стархування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( поліс) №АО/0419430, транспортний засіб марки «Opel Omega» д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] забезпечений страховкою ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» від 09.05.2019р. Відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало власнику «Daewo Lanos» д/н [NUMBER] , витрати на ремонт автомобіля в сумі 32 032,49 грн.. Однак, у зв`язку з тим, що відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, то ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] на суму 32 032,49 грн. 01.12.2021 між ФОП [PERSON] та ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір №1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, право грошової вимоги від ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» до [PERSON] перейшло до ФОП [PERSON] . Позивач звертався до [PERSON] з вимогою про добровільну відшкодування понесених витрат у розмірі 32032,49 грн., однак зазначена вимога відповідачем проігнорована, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом та стягненню вказаних коштів у судовому порядку. Так, ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 10.04.23 року справу надіслано до Київського районного суду м.Одеси за підсудністю, з посиланням на те, що місцем ДТП є м.Одеса, пр-т Адміральський, 19, при наявній реєстрації місця мешкання відповідача [ADDRESS] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді від 22.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Капля А.С., про можливість розгляду справи за її та позивача відсутності, в якій позовні вимоги просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явися, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матерілах справи, причини неявки суду невідомі. Згідно з ч. 2\~ст. 281 ЦПК України\~розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так судом встановлено, що 14.01.2020 року о 20.25 годин у м.Одесі по пр-т Адміральському,19 водій [PERSON] , керуючи на автомобілем марки «Opel Omega» д/н [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Daewo Lanos» д/н [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив п.п.12.1,12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2021 р.№1306. Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 03.03.2020 [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Також [PERSON] , постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 03.03.2020 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Відповідно до частини 6\~статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Нормами\~ст. 11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з ч. 1 ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] - власника транспортного засобу марки марки «Opel\~Omega»\~ д/н\~ [NUMBER] на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АО/01419430 від 05.09.2019 застрахована ТДВ « СК «Ю.ЕС.АЙ». Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Системний аналіз положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов`язкового страхування страховик приймає на себе зобов`язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди. Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АО/0419430, на підставі страхового акту № 20.0419430- 1239 від 13.01.2020 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Daewo Lanos» д/н [NUMBER] , складає 32 032,49 грн.. Відповідно до умов договору страхування, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало власнику «Daewo Lanos» д/н [NUMBER] , витрати на ремонт автомобіля в сумі 32032,49 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 37420 від 13.04.2021 р., №37564 від 14.04.2021, №37317 від 12.04.2021 р. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 38.1. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Згідно з п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). У відповідності до положень ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п. 3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. За приписами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрат пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. ґ) ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). У зв`язку з тим, що відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, то ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] на суму 32032,49 гривень. Суд звертає увагу на те, що 01.12.2021 року між ФОП [PERSON] та ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір №1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до [PERSON] перейшло до ФОП [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до п. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 55 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Також варто зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відтак, право зворотної вимоги (регресу) це вимога кредитора до боржника (особи, яка завдала шкоду) про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому. Підставою для заміни сторони у зобов`язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони на підставі договору відступлення права вимоги у правовідносинах і переходу до іншої особи (правонаступника) прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи (правонаступника), яка вступає у спірні правовідносини. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за договором відступлення права вимоги. Отже враховуючи вищевикладене, на теперішній час відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1/Т від 01.12.2021 року відбулося процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора у зобов`язанні, а саме зміни Первісного Кредитора - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» на Нового кредитора - правонаступника - фізичної особи-підприємця [PERSON] . Суд приймає до уваги той факт, що позивач звертався в досудовому порядку з вимогою до відповідача про добровільне відшкодування понесених витрат зі сплати страхового відшкодування, яка залишилась відповідачем проігнорована. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, Позивач має всі законні підстави для подання регресного позову до Відповідача про стягнення з останнього суми виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1073,60 гривень також підлягають задоволенню. 23 березня 2023 року ФОП [PERSON] здійснила оплату за послуги надані Позивачу за договором про надання правничої (правової) допомоги №2 від 01 грудня 2021 року, в порядку та в сумі визначених договором № 2 від 01 грудня 2021 року, що додається до позовної заяви. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати,пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до рахунку фактичних витрат вартість допомоги на стадії подачі позову до суду складає 3000 грн., що позивачем підтверджено документально, у зв`язку з задоволенням позову витрати на правничу допомогу, понесені позивачем у розмірі 3000 грн. також, як і судовий збір мають бути стягнені з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved