Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2005 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що було складено відповідний актовий запис №1532. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалось. З березня 2022 року проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Внаслідок втрати взаємних почуттів любові та взаємоповаги збереження шлюбу вважає неможливим. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений18 вересня 2005 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що було складено відповідний актовий запис №1532, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.05.2023 року (а.с. 4). В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області (а.с.13) Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved