Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", треті особи - Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що 11.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 3194, про стягнення з неї на користь ТОВ "Фінфорс", яке є прпавонаступником ТОВ "СС ЛОУН" заборгованості, в розмірі 14245,40 грн., в тому числі 6500 грн.- простроченої заборгованості за кредитом+ 4495,40 грн. - простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам+ 3250 грн. - строкової заборгованості за штрафами і пенями, за період з 30.07.2019 по 20.01.202. На підставі вищевказаного напису, приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. було відкрито виконавче провадження № 61555238. Вважає, що вищезазначений виконавчий напис є незаконним, оскільки ніяких правочинів із відповідачем він не вчиняла, а нотаріус не мав передбачених законом підстав для його вчинення, так як не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, крім того, нотаріусом не було отримано розрахунку заборгованості, не здобуто доказів отримання ним кредитних коштів та користування ними, до того ж у виконавчому написі невірно зазначене її прізвище, тому вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим звернулась до суду із вказаним позовом. Відповідачу - ТОВ "Фінфорс", вручені копія позовної заяви з додатками 02.08.2023, проте відзиву на позов відповідачем до суду подано не було. Третім особам - приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. та приватному виконавцю Дорошкевич В.Л. також направлялись копія позовної заяви з додатками, про час та місце розгляду справи треті особи були повідомлені у встановленому законом порядку, однак письмових пояснень до суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 3194 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінфорс" заборгованості, в розмірі 14245,40 грн., в тому числі 6500 грн.- простроченої заборгованості за кредитом; 4495,40 грн. - простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам; 3250 грн. - строкової заборгованості за штрафами і пенями. Стягнення заборгованості було проведено за період з 30.07.2019 по 20.01.2020. 16.03.2020 на підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем Дорошкевич В.Л., було відкрито виконавче провадження № 61555238. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягненнягрошових сумабо витребуваннявід боржникамайна нотаріусивчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат»,нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України«Про нотаріат» та Порядку, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат», передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому зобов`язання боржника має бути безспірним. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна шляхом вчинення виконавчого напису. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,88Закону України«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи слідує, що існує спір щодо заборгованості, що свідчить про відсутність безспірності зобов`язання боржника. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. За встановлених обставин, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, в сумі 1076,60 грн.

Outcome: approved