Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представниці Сімків Є.В. звернувся до суду із позовом до Кадубовецької територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на частку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на домогосподарство, що розташоване по [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, сараю літ.Г, сараю літ.Д, підвалу під частиною будівлі, ганку А-а, криниці №1, хвіртки-воріт №2, огорожі №3. В обгрунтування позову посилається на те, що в сім`ї [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Дана сім`я проживала в [ADDRESS] у будинку, який побудований останніми під час перебування в шлюбі. [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, розташований в [ADDRESS] , оскільки інша частка , тобто належить дружині (матері позивача) [PERSON] , як спільне майно подружжя. За життя [PERSON] не робив розпорядження щодо свого майна, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцями першої чери за законом були: дружина [PERSON] та син [PERSON] . Мати позивача [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Позивач зазначає, що [INFO] [PERSON] померла. Після смерті останньої він отримав право на 1/2 частку будинковолодіння (відповідно до постанови Чернівецького апеляційного суду від 08.06.2023 у справі №716/1726/23). Після смерті батька [PERSON] він спадщину прийняв в установленному законом порядку, оскільки на час відкриття спадщини проживав із ним в одному будинку. Позивач посилається на те, що після смерті батька звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з тим, що ним не було надано належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на будинок за [PERSON] . Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений звернутися до суду із даним позовом. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, не заперечував проти задоволення позову в підготовчому засіданні. Представниця позивача Сімків Є.В. до суду не з`явилася, просила провести підготовче засідання без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що вбачається із копії повторного свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 15.08.2020. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання: [ADDRESS] відкрилася спадщина на частину житлового будинку, що розташований за зазначеною адресою. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Судом встановлено, що померлий [PERSON] не зробив розпорядження щодо свого майна, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Також встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями були : дружина- [PERSON] та син- [PERSON] . Спадкоємиця [PERSON] після смерті чоловіка до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину не зверталася. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані вимоги спадкоємець [PERSON] виконав, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем [PERSON] , у шестимісячний строк спадщину прийняв, шляхом фактичного вступу в управління майном, похоронив батька, роздав речі, зробив поминальні обіди, протягом червня-липня 2016 року зробив ремонт у житловому будинку, доглядав присадибну ділянку та користувався, розпаоряджався майном, що підтверджується довідкою Кадубовецької сільської ради №698 від 07.06.2023. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 27.03.2015. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Малітовської Т.М. із відповідною заявою, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по законом, оскільки ним не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.06.2023. Судом встановлено, що частка житлового будинку, що розташований [ADDRESS] належала [PERSON] , як спільне майно подружжя, що підтверджується техпаспортом на будинок, довідками Кадубовецької сільської ради. Крім цього, зазначена обставина підтверджується постановою Чернівецького апеляційного суду від 08.06.2023 в справі № 716/1726, згідно якої встановлено, що вказане домогосподарство набуто подружжям [PERSON] в період шлюбу, а тому зазначене майно за нормами КпШС та Сімейного Кодексу, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності в рівних частках (ст. 22 КпШС України, ст. 60 Сімейного Кодексу). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3,4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №214 від 27.09.2022 житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований в [ADDRESS] побудований у 1967-1978 роках. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved