Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

\~\~\~\~З позовом про стягнення з в солідарному порядку [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 17.09.2008 року №432-08/П у вигляді трьох відсотків річних та індексу інфляції розмірі 161465,51 гривень, до суду звернувся ПАТ АБ «Укргазбанк». В обґрунтування своєї заяви представник АТ «Укргазбанк» посилається на те, що 17.09.2018 між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 432-08/П, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в 32000 дол. США гривень та зобов`язався повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 16.09.2028 року та на умовах сплати відсотків за його користування. Банк виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши кредитні кошти у розмірі 32000 дол. США, а позичальник свою чергу не виконує належним чином, взяті на себе зобов`язання з повернення позичених коштів, що зумовило банк на звернення до суду з відповідним позовом. Також солідарне стягнення з відповідачів мотивоване тим, що для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між [PERSON] та АБ «УКРГАЗБАНК» 17 вересня 2008 року було укладено Договір поруки за вищевказаним Кредитним договором. Відповідно до п.п. 1.2. та 1.3. Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному обсязі. Так, у зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору рішенням Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2011 у справі № 2-1253/2011 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 432-08/П від 17 вересня 2008 року, а саме стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість в розмірі 339843,01 гривень. Рішення суду наразі невиконане. У зв`язку з чим банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з кредитним договором у вигляді 3% річних та інфляційних втрат, яка утворилась станом на 23.02.2022 року у розмірі 161465,11 гривень, з яких 3 % річних за період з 12.03.2017 року пл. 23.02.2022 року - 36236,27 гривень, індекс інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року -125229,24 гривень. Не виконання позичальником своїх зобов`язань з виконання умов кредитного договору стало причиною для звернення до суду з дійсним позовом. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді від 16.02.2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило. Зазначену ухвалу разом з позовом та додатками до нього надіслано відповідачам за місцем реєстрації їх місця мешкання, відомості про що містяться в матеріалах справи. Станом на день розгляду справи ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило. Від відповідачів відзив на позов не надходив. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачем у позові не зазначено заперечень щодо можливості розгляду справи в заочному порядку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення заборгованості за кредиту з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.2018 між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 432-08/П, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в 32000 дол. США гривень та зобов`язався повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 16.09.2028 року та на умовах сплати відсотків за його користування. для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між [PERSON] та АБ «УКРГАЗБАНК» 17 вересня 2008 року було укладено Договір поруки за вищевказаним Кредитним договором. Відповідно до п.п. 1.2. та 1.3. Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному обсязі. Банк виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши кредитні кошти у розмірі 32000 дол. США, а позичальник, в свою чергу не виконував належним чином свої зобов`язання за кредитним договором,у зв`язку з чим рішенням Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2011 у справі № 2-1253/2011 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 432-08/П від 17 вересня 2008 року, а саме: стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість в розмірі 339843,01 гривень. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Станом на теперішній час рішення Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2011 року не виконано. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають, зокрема, з договору, що передбачено ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами в силу ст. 629 ЦК України. Відповідно до ч. 1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику/грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зіст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідник норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у Постанові Верховного Суду у складі Великої Палати від 11.04.2018 у справі №758/1303/15- ц надано висновки про правильне застосування норм права, де зазначено наступне: «Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у гривневому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.». За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки це є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Аналогічний висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. За правилом ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача, та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16- ц вказано наступне: «Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16- ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим, права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.». У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обгрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Отже, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, що пов`язано з невиконанням ним рішення суду від 18.05.2011 у справі № 2-1253/2011 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України відповідач зобов`язаний окрім суми боргу також сплатити три проценти річних від простроченої суми. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 432-08/П від 17 вересня 2008 року на суму несплаченої відповідачем заборгованості за цим кредитним договором, що включає кредит та проценти, позивачем нараховано за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року 3% річних у розмірі 36236,27 гривень та інфляційні втрати за цей же період у розмірі 125229,24 гривень. Відповідно дост.543\~ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ч.1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, даючи оцінку наданим доказам по справі, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 432-08/П від 17 вересня 2008 року ,яка станом на 23.02.22 року становить 161465,51 гривень. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у справі у відповідності до п. 1 ч. 2ст.\~141\~ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved