Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 16.06.2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 887 від 02.07.2013 року. Ухвалою від 05.07.2023 року провадження у справі відкрито. 24.08.2023 року та 25.08.2023 року до суду надійшли два відзиви на позов та 25.08.2023 року клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, в якому відповідач заперечує щодо надання строку для примирення. У відзивах на позов відповідач зазначає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає повністю, та категорично заперечує щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. та поштових витрат в розмірі 2000 грн. 04.09.2023 року від адвоката позивача Дімітріу В.В. до суду надійшла заява, в якій вона зазначає, що підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу, просить проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача та надає розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6342 грн., та судовий збір в розмірі 1073 грн.60 коп. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 02.07.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з січня 2022 року, з цього ж часу сторони проживають окремо. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 02.07.2013 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №887, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с.5/. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що 11.11.2014 року складено відповідний актовий запис №11483, що вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с.6/. З січня 2022 року сторони проживають окремо, син проживає разом з матір`ю, спорів щодо утримання спільної дитини чи розподілу спільного майна не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд приймає до уваги надані стороною позивача докази що надання професійної правничої допомоги (Договір про надання правової допомоги від 28.05.2023 року, Додаткову угоду про надання правової допомоги від 30.05.2023 року, Звіт про хід та результати виконання доручення). При цьому доводи сторони відповідача щодо зменшення розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 1000,00 грн. суд вважає недоведеними та необгрунтованими. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає доцільним зменшити розмір витрат, що підлягають відшкодуванню, до 3171,00 грн., що відповідає 50% від заявленої позивачем суми. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved