Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач ЖБК «Восток-2» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ЖБК «ВОСТОК-2» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , здійснює експлуатацію та ремонт зазначеного будинку, а також утримання будинку та прибудинкової території за рахунок власних коштів на засадах самоокупності.Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . Згідно з пп. 5 п. 17 Статуту житлово-будівельний кооператив зобов`язаний своєчасно здійснювати ремонт жилого будинку, забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання будинку та житлових приміщень, належним чином утримувати під`їзди, інші місця загального користування будинку та прибудинкової території. Статутом передбачено, що кошти житлово-будівельного кооперативу складаються, зокрема, із внесків на експлуатацію жилого будинку. Внески на проведення капітального ремонту жилого будинку стягуються з членів ЖБК, виходячи з балансової вартості квартир, у розмірах, встановлених чинним законодавством, а внески на експлуатацію жилого будинку та утримання прибудинкової території - в розмірах, необхідних для покриття фактичних витрат на ці потреби, виходячи з площі займаних квартир. Відповідачі, проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] та є членами ЖБК, а тому зобов`язанаі дотримуватись вимог установчих документів ЖБК та норм діючого законодавства. Згідно з п.п. 3 п. 38 Статуту член житлово-будівельного кооперативу зобов`язаний своєчасно вносити платежі на покриття витрат кооперативу по експлуатації, капітальному ремонту житлового будинку та утримання прибудинкової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги. Відповідачі отримують житлово-комунальні послуги, проте своєчасно та у повному обсязі не здійснюють оплату наданих послуг, не вносить платежі та внески на покриття витрат кооперативу по експлуатації будинку. Таким чином, у відповідачів утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка станом на 01.05.2023 року, згідно розрахунку заборгованості, складає 25426,85 грн. На підставі викладеного представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ЖБК «Восток-2» заборгованість за спожиті послуги в сумі 12713,42 грн., інфляційні витрати у розмірі 1580, 59 грн., 3% нічних у розмірі 626,34 грн. та судові витрати; стягнути з [PERSON] на користь ЖБК «Восток-2» заборгованість за спожиті послуги в сумі 12713,42 грн., інфляційні витрати у розмірі 1580, 59 грн., 3% нічних у розмірі 626,34 грн. та судові витрати; Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом ЖБК «Восток-2» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлові послуги розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у своїй заяві просить проводити розгляд справи у її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 19.05.2004 року. Відповідно до статей 64, 66, 67, 162 ЖК Україн, власники квартир, наймачі повинні своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги відповідно до умов договору з організацією, яка обслуговує будинок, а також приймати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 45 від 24 січня 2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Аналогічний обов`язок покладено на власника, наймача квартири і пунктом п`ять частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачі оплату за спожиті у квартирі [ADDRESS] житлові послуги вносять несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 01.05.2023 року розмір вказаної заборгованості становить 25426,85 грн. Згідно з вимогами ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послу сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, кредитор має право вимагати боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлено статтею 11 Цивільного Кодексу України, де зокрема в пункті 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на час звернення позивача до суду із даним позовом заборгованість відповідачами не погашена. Відповідно до наданого суду позивачем розрахунку у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг відповідачам нараховано 3 % річних у розмірі 1252,68 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3161,17 грн. Відповідачами не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Житлово-будівельний кооператив «Восток-2» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1342,00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved