Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/7299/82/748293 від 05.12.2019 року у сумі 82091,28 гривень, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом: 71800,00 гривень та заборгованість за недозволеним овердрафтом: 10291,28 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 15.02.2018 відповідач звернувся до банку та підписав угоду №PDV2-2314025, відповідно до якої прийняв публічну пропозицію банку про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку, та висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 05.12.2019 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/7299/82/748293, згідно умов якої банком надано позичальнику кредит у розмірі 3000 грн. на 48 місяців під 45% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. У подальшому ліміт кредитування був збільшений до 71800,00 грн. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, утворилась заборгованість у сумі 82091,28 гривень. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.08.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи судом, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі із позовною заявою та додатками, скеровано сторонам, відповідачу за місцем його реєстрації, однак поштове відправлення повернуто суду за закінченням терміну зберігання. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином, у вказаний строк відповідач не подав суду відзив на позовну заяву, поважних причин такого не повідомив. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма юридичними правами та обов`язками Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до Статуту Банку, що підтверджується копією Статуту. Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2018 відповідач звернувся до банку та підписав угоду №PDV2-2314025, відповідно до умов якої відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію банку про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, та висловив повну та безумовну згоду з її умовами. У подальшому, 05.12.2019 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/7299/82/748293, згідно умов якої банком надано позичальнику кредит у розмірі 3000 грн. на 48 місяців під 45% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. У подальшому ліміт кредитування був збільшений до 71800,00 грн. Картка отримана [PERSON] 05.12.2019 року, що підтверджується долученою до матеріалів справи розпискою з особистим підписом [PERSON] . Крім цього, [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», де зазначено умови кредитування, розмір процентів, комісій, порядок повернення кредиту, інша інформація щодо умов та порядку користування кредиткою. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит за програмою кредитування «Кредитна картка», відповідно до умов договору, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 01.12.2022 становить 82091,28 гривень, з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом: 71800,00 гривень та заборгованість за недозволеним овердрафтом: 10291,28 грн. Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із досудовою вимогою про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 02.12.2022, яку відповідно до реєстру згрупованих відправлень направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією, проте така залишилась без належного реагування /а. с. 32, 33-36/. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, суд прийшов до переконання, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відтак, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] підлягає до задоволення, та присуджує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором «Кредитна картка» № 010/7299/82/748293 від 05.12.2019 року у сумі 82091,28 гривень, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом: 71800,00 гривень та заборгованість за недозволеним овердрафтом: 10291,28 грн. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд присуджує стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позову до суду в розмірі 2\~684,00 гривні.

Outcome: approved