Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. 29.07.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» (далі - ПАТ «СК»ГЛОБАЛ ГАРАНТ» ), в якій просить стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 36 000,00 грн., страхове відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену шкоду втратою годувальника у розмірі 216 000,00 грн. та страхове відшкодування, як грошову компенсацію за понесені витрати на поховання загиблого у розмірі 8 000,00 грн. В позові зазначила, що [INFO] в м Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки "DAF XF 95.430" р.н. [NUMBER] , допустив зіткнення із мопедом марки "BOSH", під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної ДТП, загинув пасажир мопеда [PERSON] , який був її рідним сином. В листопаді 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси скеровано кримінальне провадження та обвинувальний акт відносно [PERSON] на розгляд до Малиновського районного суду м.Одеси. Оскільки позивачка є матір`ю загиблого, у зв`язку із його смертю їй спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у моральній шкоді, у понесених витратах на поховання та у втраті годувальника. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія автомобіля марки "DAF XF 95.430" р.н. [NUMBER] [PERSON] , за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб була застрахована у Відповідача - ПРАТ "СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202528613, який діяв на момент настання ДТП станом на [INFO]. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам застрахована, просить відновити її порушені права шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від Відповідача. Вважає, що страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ») у межах встановленого страхового ліміту відповідальності. Так вважає, що відповідно п.27.3 ст.27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004 року передбачено, що Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю [PERSON] , є його мати [PERSON] та батько [PERSON] . Загиблий [PERSON] на момент смерті одружений не був, дітей не мав. З урахуванням викладеного загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 72000.00 грн. (6000 (мінімальний розмір з/пл *12 = 72000), що виплачується рівними частинами між усіма членами сім`ї загиблого, а тому просила стягнути на її користь страхове відшкодування моральної шкоди на підставі пункту 27.3. Закону, розмір якого складає 36 000,00 грн. (72000/2=36000,00). Також позивач зазначила, що вона має право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України. Так вона є особою, яка, за життя свого сина була на його утриманні та мала право на утримання, оскільки досягла пенсійного віку встановленого законом у 2013 році та відносилась до непрацездатних осіб, а тому підпадає під дію пункту 2 частини 1 статті 1200 ЦК України. Пунктом 27.2. статті 27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004 передбачено, що "Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку". На день настання страхового випадку загальний розмір страхового відшкодування пов`язаного із втратою Позивачем годувальника становить: 6000,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати) х 36 = 216000,00 грн. Далі , Пунктом 27.4. статті 27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004 року передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Розмір страхового відшкодування, що підлягає до стягнення з Відповідача, в якості грошової компенсації за спричинену Позивачу шкоду, що проявилася у понесених витратах на поховання загиблого становить 15 540,00 грн., що підтверджується наданою нею накладною №55 від 15.08.2021 року. Позивач просила її позов задовольнити. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 05.08.2022 року провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.(а.с.24) Ухвалою суду від 01.11.2022 року задоволено клопотання представника позивача щодо її участі в судовому засіданні в режимі відеоконферензв`язку. (а.с.40) Ухвалою суду від 23.01.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - [PERSON] . (а.с.57) Ухвалою суду від 21.03.2023 року витребувано з Малиновського районного суду м.Одеси вирок Малиновського районного суду м.Одеси у кримінальному провадженні №1-кп521/91/22, номер справи №№521/17660/21. (а.с.69) Ухвалою суду від 18.04.2023 року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду (а.с.85) Позиції сторін в судовому засіданні. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ієговська А.О. в судове засідання не з`явилися, на адресу суд надали заяву про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач ПРАТ "СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ" про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином , судові повістки та виклики в судове засідання направлялися по місцю реєстрації підприємства згідно даних Єдиного реєстру м.Київ, бульвар Дружби народів 28 В. Також витягом з реєстру підтверджено, що відповідач з 28.01.2022 року знаходиться в стані припинення. (а.с.37) Третя особа - [PERSON] про час та місце розгляду справи викликався за зареєстрованим місцем проживання на підставі ст.128 ЦПК України, між тим в судове засідання на виклики суду не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, за можливе розгляд справи провести за даною явкою на підставі наявних у справі доказів . У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом по справі встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] близько 13 год. 11. хв. в м Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій [PERSON] , [INFO] , керуючи транспортним засобом марки "DAF XF 95.430" р.н. [NUMBER] , допустив зіткнення із мопедом марки "BOSH", під керуванням [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної ДТП, пасажир мопеда [PERSON] , [INFO] , від отриманих тілесних ушкоджень помер. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим на підставі актового запису про смерть №10343, виконаного Відділом реєстрації актів цивільного стану в м.Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса). та лікарським свідоцтвом про смерть [PERSON] №3253 від 14.08.2021 року.(а.с.10,11) Відомості за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021160000001135 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 02 листопада 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт відносно [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ( справа №521/17660/21). Вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 28.09.2022 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України по факту загибелі в ДТП [PERSON] , що мало місце [INFO] та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування траснпортними засобами. Задоволено позов потерпілої [PERSON] і стягнено з засудженого в рахунок відшкодування заподіяної їй моральної шкоди 150000 грн.(а.с.90) Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія автомобіля марки "DAF XF 95.430" р.н. [NUMBER] , [PERSON] була застрахована у ПРАТ "СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202528613, який діяв на момент настання ДТП станом на [INFO], що підтверджується копією поліса (а.с.10) Позивачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю загиблого [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.12) Позивачка [PERSON] є пенсіонеркою за віком, інвалідом 3-ї групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с.15) та довідкою про розмір пенсії [PERSON] , як складає 4460 грн. (а.с.16) Факт перебування її на утриманні сина [PERSON] підтверджувала : -довідкою старости Кучурганського старостинського округу №65 від 04.02.2022 року, відповідно до якої [PERSON] проживала разом з сином [PERSON] на день його смерті за адресою [ADDRESS] ; - довідкою форми ОК-5 про доходи загиблого [PERSON] за 2022 рік; Із даних документів встановлено, що дохід [PERSON] був більшим ніж у його непрацездатної матері. Крім цього, в підтвердження факту перебування позивачки на утриманні сина надали письмові пояснення свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується актом про засвідчення факту перебування [PERSON] (мати загиблого) на утриманні свого сина - [PERSON] . Висновки суду та застосовані норми права. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз.1 п.4 постанови №4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язку та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Так вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 28.09.2022 року визнано винуватим [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України по факту загибелі в ДТП [PERSON] , що мало місце [INFO]. Цим же вироком підтверджено обставини смерті [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу під керуванням [PERSON] , відтак вина [PERSON] у скоєному ДТП підтверджена. Крім цього суд враховує, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завданої здоров`ю особи" (постанови Верховного Суду у справах: №751/8121/17 від 14 січня 2019 року; №500/2095/15-ц від 10 січня 2019 року; №757/59802/16-ц від 05 грудня 2018 року; №126/1439/17 від 01 лютого 2018 року). Таким чином матеріалами справи підтверджено, що Позивач має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену їй шкоду. В свою чергу позивач вирішила відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача ПРАТ "СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ", оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу була застрахована у встановленому законом порядку у Відповідача, то обов`язок відшкодувати завдану шкоду Позивачу, у межах встановленого страхового ліміту відповідальності покладається на Відповідача, як на страховика. Так відповідно до ст. 3 Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ») - метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Згідно із ст. 6 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» - страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 22 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ». Після такої виплати, за умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно із п. 23.1. ст. 23 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» - шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані й у справі докази, давши оцінку обгрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову з огляду на таке Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди . Відповідно п.27.3 ст.27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004 року передбачено, що Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю [PERSON] , є мати [PERSON] , [INFO] , а також позивач зазначила батька загиблого - [PERSON] , [INFO] . Загиблий [PERSON] на момент смерті одружений не був, дітей не мав, що підтверджено даними відділу ДРАЦС у м.Одеса. (а.с.28) На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня по 30 листопада - 6000 гривні. З урахуванням викладеного загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 72000,00 грн. (6000*12 = 72000), що виплачується рівними частинами між усіма членами сім`ї загиблого. Отже, частка, яка припадає на кожну особу, в тому числі і на позивача складає 36 000,00 грн. (72000/2=36000,00) і в цій частин щодо стягнення коштів на користь позивача позов підлягає задоволенню. Щодо відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону № 1961-ГУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ч.1 ст.1200 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Отже, до осіб, що мають право на відшкодування шкоди, завданою смертю годувальника, слід віднести: непрацездатних осіб, які були на утриманні; непрацездатних осіб, які мали на день смерті потерпілого право на одержання від нього утримання. Суд вважає, що позивач довела в суді наданими у справі доказами, що за життя свого сина - [PERSON] була на його утриманні та мала право на утримання, оскільки досягла пенсійного віку встановленого законом у 2013 році та відносилась до непрацездатних осіб, а тому підпадає під дію пункту 2 частини 1 статті 1200 ЦКУ. Таким чином, Позивач є особою, яка має право на відшкодування шкоди у зв`язку із загибеллю сина, оскільки на день його смерті була на його утриманні та мала право на одержання від нього утримання. Пунктом 27.2. статті 27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004: "Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку". На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня по 30 листопада - 6000 гривні. Отже, загальний розмір страхового відшкодування пов`язаного із втратою Позивачем годувальника становить: 6000,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати) х 36 = 216000,00 грн і дані кошти належить стягнути з відповідача на користь позивача Щодо відшкодування витрат на поховання. Пунктом 27.4. статті 27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004 року передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Суд вважає доведеним, що розмір страхового відшкодування, що підлягає до стягнення з Відповідача, в якості грошової компенсації за спричинену [PERSON] у шкоду, що проявилася у понесених витратах на поховання загиблого становить 15 540,00 грн., що підтверджується накладною №55 від 15.08.2021 року Оскільки загальна сума страхового ліміту становить 260 000,00 грн., то виплата страхового відшкодування понесених витрат на поховання становить 8 000,00 грн.,що не перевищує суму загального страхового ліміту. Таким чином позов [PERSON] належить задовольнити в повному обсязі. Оскільки позов судом задоволено, позивач при звернення до суду з позовом про відшкодування щкоди, заподіяної в результаті ДТП звільнено від сплати судового збору, відповідно з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, розмір якого виходячи з суми задоволених позовних вимог складає (1%) 2600 грн. На підставі ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд

Outcome: approved