Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди від неотриманих доходів з орендних платежів, інфляційних збитків та трьох процентів річних. В обґрунтування позову покликався на те, що 14.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 1022-22/340, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 20 000,00 доларів США зі сплатою 13 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 13.03.2022 року. В якості забезпечення виконання Позичальником взятих за кредитним договором зобов`язань між АКБ «Укрсоцбанк» та майновими поручителями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 14.03.2007 року було укладено Іпотечний договір, відповідно до п.1.1 якого Іпотекодавці передають в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] та належить Іпотекодавцям на праві приватної власності. Позичальник умови кредитного договору не виконав, у зв`язку із чим 19.02.2019 року Іпотекодержатель звернув стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку», що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже з 19.02.2019 року АТ «Альфа-Банк» є власником квартири, загальна площа 69,0 кв.м., житлова площа 41,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Довідкою від 04.04.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач 19.08.2019 року звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, намагався врегулювати питання в досудовому порядку, зокрема, було надіслано вимогу про усунення порушень. Проте, незважаючи на викладене, відповідачі не виселились по даний час та продовжують користуватися належним позивачу майном, що підтверджується довідкою від 15.06.2022 року. Також позивач звертався до суду з позовом про визнання відповідачів такими що втратили право користуватись житловим майном, однак у задоволенні позову було відмовлено. Такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійснені законних прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатися належним йому нерухомим майном. Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ» № ВА 200222-002 від 15.06.2022 року, розмір збитків у вигляді упущеної вигоди внаслідок неотримання можливих орендних платежів за період з 19.02.2019 року по 22.02.2022 рік, від надання в оренду квартири, міг становити 141 383,00 гривень. Вимогами позову позивач просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», суму збитків у вигляді упущеної вигоди від неотриманих доходів з орендних платежів за період з 19.02.2019 року по 22.02.2022 рік у розмірі 47 127,67 грн. з кожного, інфляційних у розмірі 6 798,02 грн. з кожного та 3% річних в розмірі 2040,12 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання з кожного та понесені витрати по сплаті судового збору, а також витрати за проведення експертизи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали відзив на позовну заяву, у якому заперечують позовні вимоги, покликаючись на те, що 09.12.2014 року, відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду по справі № 344/9800/14-ц, з відповідачів, на підставі ст. 1052 ЦК України, за кредитним договором від 14.03.2007 року укладеним між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», було достроково стягнуто всю суму кредиту та визначено суму заборгованості в розмірі 205640 грн. 25.04.2018 року Івано-Франківський міський суд виніс рішення у справі № 344/5980/17, за новим позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення коштів за тим же кредитним договором від 14.03.2017 року. Даним судовим рішенням, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду, було відмовлено у стягненні додаткового боргу. 12.03.2019 року Івано-Франківський міський суд у справі № 344/3732/16-ц, за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] виніс рішення, яким в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ Укрсоцбанк за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 1022-22/340 від 14.03.2007 року, у розмірі 205 640 грн. 31 коп., звернув стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору - трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] Гагаріна), буд.192 В (сто девяносто два В), та належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду 30 грудня 2003 року в частках по 1/4 кожному проведення прилюдних торгів V межах процедури виконавчого провадження за стартовою ціною згідно експертної оцінки суб`єкта оціночної діяльності. Отже, на час розгляду справи в суді борг відповідачів перед позивачем складав 205640 грн., а останній, на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 12.03.2019 року у справі № 344/3732/16-ц, обрав спосіб захисту свого порушеного права шляхом звернення з позовом до суду 25.03.2016 року про звернення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах виконавчого провадження. 19.08.2019 року за місцем свого проживання відповідачі отримали лист, відповідно до якого АТ «Укрсоцбанк» виставив вимогу про виселення та зняття з реєстраційного обліку. З даного повідомлення та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав стало відомо, що 19.02.2019 року державний реєстратор Цалин А.Б., за заявою ПАТ «Укрсоцбанк», здійснив запис № 30676398, яким змінив власників трьохкімнатної квартири [ADDRESS] та належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду 30 грудня 2003 року в частках по 1/4 кожному на АТ «Укрсоцбанк». Підставою для здійснення даного запису зазначено іпотечний договір Д-431 від 26.04.2006 року та повідомлення про звернення на предмет іпотеки від 07.08.2018 року. На дії державного реєстратора відповідачами у 2019 році було подано позов. 22.02.2021 року Верховний Суд виніс остаточне рішення у справі № 344/16105/19, за позовом [PERSON] та [PERSON] до АТ «Альфа Банк» яким залишив без змін постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20.05.2020 року. Згідно до мотивувальної частини зазначеного рішення ВС зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки Іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати Іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог Іпотекодержателя. Таким чином, позивачі не позбавлені права у встановленому законом порядку ставити питання відшкодування різниці вартості предмета іпотеки та розміру забезпечених іпотекою вимог Іпотекодержателя. За цих обставин, з 2019 року у Іпотекодавців з урахуванням звернення на предмет іпотеки виникло право на стягнення 90 % вартості різниці між вартістю іпотечного майна та сумою боргу. У зв`язку з ліквідацією, майнових прав за кредитним договором, укладеним між АТ «Укрсоцбанк» та відповідачами набув правонаступник АТ «Альфа Банк». У 2019 році АТ «Альфа Банк» звернувся з позовом до Івано-Франківського міського суду про виселення відповідачів. 16.09.2021 року Івано-Франківський міський суд виніс судове рішення у справі № 344/16206/19-ц, за позовом АТ «Альфа Банк» до відповідачів, яким відмовив у задоволенні позову про виселення відповідачів. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09.12.2021 року рішення суду залишено без змін апеляційну скаргу без задоволення. 11.05.2022 року Івано-Франківський міський суд у справі № 344/4661/21 виніс рішення, яким задовольнив їхній позов про відшкодування Іпотекодавцю перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог Іпотекодержателя на загальну суму 520 193,42 грн. Саме враховуючи вищенаведені судові рішення проживання у помешканні відповідачів є правомірним, а позивачем на даний час не відшкодовано різницю перевищення вартості предмета іпотеки, що унеможливлює купівлю ними іншого житла. Свої вимоги позивач обґрунтовує Звітом № 220222-002 про незалежну оцінку визначення розмір збитків у вигляді упущеної вигоди внаслідок неотримання можливих орендних платежів за період з 19.02.2019 року по 22.02.2022 року квартири за адресою: [ADDRESS] . Звіт не підпадає під визначення висновку експерта у зв`язку з тим, що особа, яка надала звіт не попереджена про кримінальну відповідальність, не є судовим фахівцем або спеціалістом у галузі розрахунку збитків у вигляді упущеної вигоди. До позовної заяви долучено Сертифікат 790/19 від 21.10.2019 року, виданий ТОВ «Бізнес АССІСТ», два посвідчення про підвищення кваліфікації [PERSON] , за спеціальністю «Оцінка майна....», Сертифікат від 10.07.1999 року, виданий [PERSON] для самостійного проведення робіт з експертної оцінки майна. При цьому, в зазначених сертифікатах та посвідченні немає жодного посилання на спеціалізацію або досвід щодо розрахунку або визначення упущеної вигоди, розрахунку розміру збитку. Тобто ні юридична особа ні сам спеціаліст не є Фахівцями в даній сфері. У Звіті на а.с. 6 в графі «Єдине призначення» зазначено, що даний звіт про незалежну оцінку вартості «об`єкта» призначений винятково для Замовника і не може бути переданий іншим юридичним і Фізичним особам. Виходячи зі звіту оцінювача розмір збитків у вигляді упущеної вигоди з оренди квартири [ADDRESS] за період два роки (з 19.02.2019 року по 22.02.2022 року) складає 141 383 грн., що становить 1/4 ринкової вартості самої квартири визначеної судовим експертом. Такої рентабельності навіть не має комерційна нерухомість. Це за умови, що у квартирі відсутнє автономне опалення та утеплення, а сам будинок відноситься до забудови 50-х років. У відповіді на відзив представник позивача вказує, що у діях відповідачів наявні факти протиправної поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, а також вини. Відповідачі не надали жодного доказу на спростування висновку експерта, який виготовлений фахівцем у відповідній галузі знань. 15.02.2023 відповідачі подали заперечення на відповідь на відзив. Як встановлено, 12.08.2022 року рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» було прийнято рішення про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» та затвердження нової редакції статуту банку, яка була погоджена НБУ 10.09.2022 року. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 30.11.2022 року до ЄДРПОУ було внесено запис про юридичну особу АТ «СЕНС БАНК». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити позовні вимоги. У подальшому представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 14.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 1022-22/340, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 20 000,00 доларів США зі сплатою 13 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 13.03.2022 року. В якості забезпечення виконання Позичальником взятих за Кредитним договором зобов`язань, між АКБ «Укрсоцбанк» та майновими поручителями: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 14.03.2007 року було укладено Іпотечний договір, відповідно до п.1.1 якого Іпотекодавці передають в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , та належить Іпотекодавцям на праві приватної власності. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.06.2021, державним реєстратором Цалин А.Б. за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» здійснено запис № 30676398, яким внесено запис про власника трьохкімнатної квартири [ADDRESS] та належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду 30 грудня 2003 року в частках по 1/4 кожному на АТ «Укрсоцбанк». Підставою для здійснення даного запису зазначено іпотечний договір Д-431 від 26.04.2006 року та повідомлення про звернення на предмет іпотеки від 07.08.2018 року. З довідки КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» від 04.04.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська від 15.06.2022, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно вимоги АТ «Укрсоцбанк» від 19.08.2019 року відповідачам виставлено вимогу про виселення та зняття з реєстраційного обліку. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні позову АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, зняття з реєстраційного обліку. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2021 року залишено без змін. Рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 20.05.2020 року у справі №344/16105/19, залишеним без змін Постановою Верховного Суду від 22 лютого 2021 року, у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора Цалина Андрія Богдановича, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Цалина Андрія Богдановича від 19 лютого 2019 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , номер запису 30676398 за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» - відмовлено, що встановлено з рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2021 року. Положеннями статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Отже, за змістом вказаних приписів ЦК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника майна. Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Визначення поняття збитків наводяться також у частині другій статті 224 ГК України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Відповідно до частини четвертої статті 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (статті 614 ЦК України). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Верховний Суд по справі № 910/7511/20 назвав критерії визначення упущеної вигоди та відповів на питання, що таке збитки. На думку Верховного Суду, при визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди слід керуватися такими критеріями її розрахунку (обчислення), як: звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту); розумні витрати; компенсаційність відшкодування збитків. Формуючи позицію Верховний Суд виходив із такого. Правові підстави та умови відшкодування збитків визначені, зокрема положеннями Глави 3 «Захист цивільних прав та інтересів» Розділу І «Основні положення» Книги першої «Загальні положення», Глави 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» Розділу І «Загальні положення про зобов`язання» Книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України та Главою 25 «Відшкодування збитків у сфері господарювання» Розділу V «Відповідальність за правопорушення у сфері господарювання» ГК України. У пункті 8 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. У пункті 4 частини першої статті 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно із частиною першою статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною. Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати. Для застосування такого виду санкцій, як стягнення збитків, необхідна наявність елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з них елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Виходячи з приписів статті 22 Цивільного кодексу України, збитки мають правову природу, яка не ототожнюється з будь-якими сумами, які особа повинна сплатити у зв`язку з виконанням умов договору, оскільки під збитками слід розуміти реальну втрату матеріальних цінностей, а також реальні витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, або втрата доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Позивач покликається на те, що дії відповідачів створюють перешкоди у здійснені законних прав позивача, як власника квартири, який не може вільно користуватись та розпоряджатися належним йому нерухомим майном, з огляду на що наявні підстави для стягнення з них суми збитків у вигляді упущеної вигоди від неотриманих доходів з орендних платежів за період з 19.02.2019 року по 22.02.2022 рік у розмірі 47 127,67 грн. з кожного, інфляційних у розмірі 6 798,02 грн. з кожного та 3% річних в розмірі 2040,12 грн. Однак, суд зважає на наявність рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2021 року, яке залишене в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року, яким відмовлено у задоволенні позову АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, зняття з реєстраційного обліку. Зважаючи на наявність рішення суду про відмову відповідачів такими, що втратили право користування квартирою та встановленими у ньому обставинами, відповідачі правомірно проживають у квартирі. Відтак, у даному випадку позивачем не було надано доказів щодо заподіяння відповідачами шкоди позивачу. Крім того, як передбачено положеннями ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Доказів про укладення договору оренди або надання відповідачам пропозиції щодо укладення такого договору суду не надано. Відтак, відсутні підстави для задоволення позову. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 546, 611, 612, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 89, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: dismissed