Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить з метою усунення перешкод у оформленні пенсії встановити факт його постійного проживання в [ADDRESS] протягом періоду з 17.12.1988 по 26.05.1994. Заява мотивована тим, що заявник є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 4). Відповідно до абз. 6 п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на пенсію із зменшенням віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 23.07.2023 заявнику виповнилося 55 років, у зв`язку з чим 01.08.2023 він звернувся до відділу обслуговування громадян №3 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Чернігівській області, з метою отримання пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років, відповідно до норм вказаних Законів. Проте, йому було роз`яснено, що для призначення пенсії за віком зі зниження пенсійного віку на 5 років, необхідно подати заяву та визначений законодавством обов`язковий перелік документів, до якого відноситься в т.ч. довідка органу місцевого самоврядування про період проживання на території населеного пункту, віднесеного до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. З метою отримання вказаної довідки заявник 26.07.2023 звернувся до Ріпкинської селищної ради, де йому було надано лист №1571/04-10 від 27.07.2023, яким повідомлено, що період з 17.12.1988 по теперішній час не може бути включений до довідки про період приживання в смт. Ріпки, оскільки заявник проживав в смт. Ріпки в період з 17.12.1988 по 26.05.1994 без реєстрації, а у селищній раді відсутні документи, що підтверджують даний факт. Заявник на підставі наказу №12-к від 06.02.1989 був прийнятий на роботу до Ріпкинської ПМК-230 тресту «Чернігівводбуд» та був поселений до гуртожитку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ДП ПМК-230 ВАТ «Чернігівводбуд». Проте, офіційно місце проживання не було зареєстровано, що стало перешкодою для включення у вищезазначену довідку періоду проживання в смт. Ріпки з 17.12.1988 по 26.05.1994. Тому, оскільки підтвердити факт проживання заявника без реєстрації з 17.12.1988 по 26.05.1994 в смт. Ріпки в позасудовому порядку неможливо, то останній звернувся до суду з даною заявою. У судове засідання заявник надав заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, підтримав вимоги викладені в заяві та просив їх задовольнити. Представник Ріпкинської селищної ради в судове засідання надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, стосовно задоволення заявлених вимог не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки факти, які просить встановити заявник, знайшли своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи ту обставину, що від встановлення даних фактів залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав заявника, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved