Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 24 490 грн., яка виникла в нього у зв`язку з несплатою аліментів. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, повторно в судове засідання не з`явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2018 року, який розірвано рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24 березня 2021 року. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року, яке набрало законної сили, на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 3 000 (три тисячі) грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2020 року до її повноліття, тобто до [INFO] . Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по аліментах Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області №8104 від 13 березня 2023 року за період з 15 червня 2020 року по 30 листопада 2022 року відповідач аліменти майже не сплачує та станом на 01 грудня 2022 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 71 152 грн. 60 коп. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти (правова позиція Верховного Суду в постанові від 24 лютого 2021 року в справі №234/17961/18). Встановлено, що за період з 15 червня 2020 року по 30 листопада 2022 року у відповідача на користь позивачки виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 71 152 грн. 60 коп. Згідно поданих суду розрахунків розмір неустойки (пені) за прострочення [PERSON] сплати аліментів становить 26 490 грн. за період з 15 червня 2020 року по 30 листопада 2022 року, що вимогам ч. 1 ст. 196 СК України не суперечить, розміру існуючої у відповідача 100% заборгованості по сплаті аліментів не перевищує та сумнівів у суду не викликає. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. за розгляд позовної вимоги про стягнення (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, від сплати судового збору за яку позивачка звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином поданий позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved