Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що її батьком є відповідач - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Корольовського районного суду за позовом її матері- [PERSON] , відповідач [PERSON] сплачував аліменти на її утримання. 25 червня 2023 року вона досягла повноліття і відповідно стягнення аліментів було припинено. Разом з тим у серпні 2022 року вона поступила на навчання до Національної академії внутрішніх справ (м.Київ), який розташований в м.Києві, на теперішній час навчається на денній формі навчання 2 курсу. Термін навчання закінчується 30.06.2025. Її навчання потребує додаткових коштів та витрат, а саме: плати за навчання та гуртожиток, проїзду, харчування, купівлю підручників, канцелярських товарів, одягу та інше. ЇЇ мати не в змозі забезпечити всі витрати на її навчання, а додаткового заробітку вона не має. Угоди з відповідачем про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вона рахує, що матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати його повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Враховуючи вищевикладене,просила постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь його повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 26.06.2023 і до закінчення отримання [PERSON] освіти у вищому учбовому закладі, до досягнення останньою двадцяти трьох років, у сумі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які вже понесла та може понести позивач в зв"язку з підготовкою позову та розгляду справи у суді. Ухвалою судді від 20.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 02.08.2023 о 10:00 год., розгляд якого відкладено на 09 год. 00 хв. 17.08.2023. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання 17.08.2023 не з"явився, подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов в частині стягнення аліментів визнав. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З викладених обставин, суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено та вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 вересня 2007 року, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №10-14/1930 від 14.01.2020, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). З довідки №46/01-6901 від 24.07.2023 вбачається, що [PERSON] 20022 року була зарахована на денну форму навчання, для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю "Право" і є студентом 1-го курсу Національної академії внутрішніх справ, на умовах договору із фізичними та юридичними особами. Термін навчання з 19.09.2022 до 30.06.2026. Наказ Національної академії внутрішніх справ про зарахування на навчання від 16.09.2022 №748. Відповідно до виконавчого листа, виданого 28 жовтня 2008 року, на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомир від 07 жовтня 2008 року, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 26.08.2008 року і до її повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.12) Згідно Договорів № ІД22-397ю від 25.08.2022, №ІД22-397ю/1 від 16.09.2022 та№19136 від 17.09.2022, [PERSON] навчається на контрактній основі в Національній академії внутрішніх справ.Терін навчання з 16.09.2022 по 30.06.2026. Загальна вартість за весь строк навчання становить 112 000 грн.. (а.с.13, 14, 15) Відповідно до дублікатів чеків, [PERSON] сплатила Національній академії внутрішніх справ за навчання у серпні 2022 - 14000,0 грн., в січні 2023 - 14000,0 грн.. (а.с.16) Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно пункту 3 ст.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У статті 199 СК України зазначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Зі ст. 201 СК України вбачається, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що учасники справи не досягли угоди щодо добровільної сплати аліментів, позивач не працює, джерел доходів не має, навчається на денній формі навчання, на контрактній основі, а відповідач за станом здоров`я є працездатною, може надавати таку допомогу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.07.2023 і до закінчення терміну навчання - 30 червня 2026 року, але не більше як до досягнення нею 23 років. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 1073,60 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача 1700 гривень витрат за надання їй правової допомоги, до задоволення на підставі ст. 137 ЦПК України не підлягають, так як вони документально не підтверджені, а саме - у справі відсутній договір про надання правової допомоги та квитанція про сплату вказаної суми.

Outcome: partial