Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» (далі - АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд») 06.06.2023 звернулося до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.06.2018 між АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 177907-МПК, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 7204,00 грн. строком до 24.06.2020. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27.04.2023 утворилась заборгованість в розмірі 17164,39 грн., яка складається з: заборгованості за прострочене тіло кредиту - 4876,98 грн., заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом - 112,77 грн.; плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 2330,52 грн.; пені - 9844,12 грн. З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 14.06.2023 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві представник позивача просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 25.06.2018 між АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» та [PERSON] на підставі її заяви від 25.06.2018 було укладено Кредитний договір № 177907-МПК, умовами якого передбачено, що загальний розмір кредиту становить 7204,00 грн.; строк повернення -24.06.2020. У вказаній заяві зазначено, що відповідач звертається до Банку з офертою та просить надати їй Кредит, у національній валюті в розмірі та в порядку, передбаченому в Заяві та Публічним договором. Таким чином, підписавши Заяву про надання кредиту/Кредитний договір та приєднавшись до Публічного договору, Відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з умовами Публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АКБ «КОНКОРД» на умовах зазначених в Публічному договорі та розміщених на офіційному сайті АТ «АКБ «КОНКОРД», а також, підтвердив ознайомлення та згоду з тарифами Позивача та погоджується з ними. Клієнт приєднується до Публічного договору шляхом подання Заяви про надання банківського продукту/послуги встановленої Банком форми, яка свідчить про згоду на прийняття пропозиції Банка на умовах зазначених в Публічному договорі безумовно та в повному обсязі (п.2.2 Публічного договору). Укладання Публічного договору відбувається під час звернення Клієнта до Банку шляхом оформлення та підписання Клієнтом Заяви про надання банківського продукту/послуги, яка містить згоду Клієнта на прийняття пропозиції АТ «АКБ «Конкорд» укласти Публічний договір комплексного банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб АТ «АКБ «КОНКОРД» (акцепт). Підписанням відповідної Заяви про надання банківського продукту/послуги Клієнт підтверджує, що вона ознайомлена з умовами Публічного договору, прийняла його умови безумовно та в повному обсязі, прийняла на себе зобов`язання дотримуватись їх та згодна з укладанням з Банком Публічного договору (п.2.6.1 Публічного договору). Датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви Сторонами та скріплення печаткою Банку відповідно до п. 2.6.12 Публічного договору (п.6.4 Публічного договору). Кредитний договір складається з Заяви, Тарифів Банку (відповідно до Банківського продукту/послуги), Розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки та цього Публічного договору (п.6.5 Публічного договору). При цьому, у заяві про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки від 25.06.2018 сторони погодили валюту рахунку - гривня, тип картки - MasterCard Unembossed, тарифний пакет GOLDEN DREAM. До заяви про надання кредиту позивачем надано тарифний пакет на випуск та обслуговування банківських платіжних карток та паспорт споживчого кредиту «GOLDEN DREAM», підписаний відповідачем. У паспорті споживчого кредиту зазначені основні умови кредитування, зокрема: тип кредиту; ліміт від 3000,00 грн. до 100 204,00 грн., строк кредитування, процентна ставка 45% річних; тип процентної ставки - фіксований, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця; загальні витрати за кредитом; реальна процентна ставка; порядок повернення кредиту, тощо. Також зазначені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: пеня, штрафи 7,6% + 10 грн. на місяць від щоденних залишків простроченої заборгованості по кредиту; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів 91,2% річних на прострочений платіж по кредиту/нарахованим процентам. Крім того, з наданих документів вбачається, що [PERSON] була ознайомлена із сукупною вартістю отриманого кредиту,що підтверджується її підписом у відповідному розрахунку. Публічний договір вважається укладеним з дати вчинення Банком на відповідній Заяві про надання банківського продукту/послуги Клієнта відмітки про її прийняття. Скріплення печаткою Банку Публічного договору здійснюється за домовленістю Сторін, яка зазначається у відповідній Заяві про надання банківського продукту/послуги (п.2.6.2 Публічного договору). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивачем надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника. Таким чином, позивач умови договору виконав. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] № [NUMBER] , з якої вбачається, що остання користувалась встановленим кредитним лімітом. Проте відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27.04.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 17164,39 грн., яка складається з: заборгованості за прострочене тіло кредиту - 4876,98 грн., заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом - 112,77 грн.; плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 2330,52 грн.; пені - 9844,12 грн. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. 14.03.2023 на адресу відповідача позивачем направлена досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості через неналежне виконання останньою грошових зобов`язань за Кредитним договором № 177907-МПК від 25.06.2018. Вказана вимога була повернута відправнику у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягом з офіційного сайту AT «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером № 0209426951122. Разом з тим, сума заборгованості за кредитом останньою не була погашена. Оскільки позичальник [PERSON] прострочила сплату частини кредиту, процентів за користування ним, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «АКБ «Конкорд» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ «АКБ «Конкорд» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 177907-МПК від 25.06.2018 у сумі 7320,27 грн., що складається із: заборгованості за прострочене тіло кредиту - 4876,98 грн., заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом - 112,77 грн.; плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 2330,52 грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в цій частині. Щодо стягнення пені суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім цього, ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормою ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Згідно до ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Так, відповідно даних, які містяться у Паспорті споживчого кредиту «GOLDEN DREAM», сторонами погоджена сплата клієнтом пені у разі порушення своїх зобов`язань у розмірі 7,6% +10 грн. на місяць від щоденних залишків простроченої заборгованості по кредиту. З наданого розрахунку вбачається, що позивачем здійснено нарахування пені у розмірі 9844,12 грн. за період з 01.08.2018 по 31.07.2020. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №591-ІХ від 13.05.2020 внесено зміни у пункті 6 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Таким чином, з урахуванням викладених норм закону, перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем та не спростований відповідачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині також та стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 8 463,62 грн. за період з 01.08.2018 по 29.02.2020. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, доказів на спростування викладених в позовній заяві та письмових матеріалах обставин, щодо наявної заборгованості за кредитним договором, відповідачем суд не надано, встановивши факт укладення між сторонами Кредитного договору № 177907-МПК від 25.06.2018, приймаючи до уваги погодження усіх істотних умов договору, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 177907-МПК від 25.06.2018 у розмірі 15 783,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн., то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2468,20 грн. Пунктом 1 ч. 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду договір № 11/2022 про надання правової допомоги від 25.11.2022, в якому зазначено, що гонорар адвоката розраховується по формулі 16% від ціни позову, тобто становить 2746,30 грн. Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, від 05 березня 2021 року у справі № 200/10801/19-а, від 16 березня 2021 року у справі № 520/12065/19, згідно з якою відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Разом з тим, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено частково, то витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «АКБ «Конкорд» пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2525,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial