Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

представник АТ «ТАСКОМБАНК» Виноградов Ю.Е. звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1074657441 від 13 квітня 2020 року у розмірі 104 143,61 грн, а також понесених судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13 квітня 2020 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1074657441. Відповідн до п. 2.2 Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту №4657441 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єиний кредитний договір. Відповідно до умов Паспорту кредиту №4657441 та Кредитного договору №1074657441 від 13 квітня 2020 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 52 549,65 грн., строк кредитування - 36 місяців, річні проценти - 11,99% від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,99% від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений у Кредитному договорі, отже кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі. 20 вересня 2021 року права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу «200921 від 20.09.2021. Відповідно до умов цього договору та Витягу з реєстру прав вимоги, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором №1074657441 від 13 квітня 2020 року. Дана інформація відома боржнику. Разом з тим, умови вищезазначеного Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлений договором строки не повернуті. Як наслідок, станом на 15.06.2023 заборгованість позичальника становить 104 143,61 грн, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 45 236,59 грн, заборгованість по річним процентам - 13 131,56 грн, заборгованість по щомісячним процентам - 45 775,46 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 104 143,61 грн та судові витрати в розмірі 2684 грн. Ухвалою суду від 18 липня 2023 року відкрито провадження та визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» в судове засідання не з`явився, просить розгляд справи проводити без участі представника банку, про що вказав у позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». Крім того, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1074657441, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати кредит у сумі 52 549,65 грн на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, установлених у паспорті кредиту № 4657441, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 7). Згідно паспорту кредиту ТОВ «ФК ЦФР» № 4657441, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. Строк кредитування - 36 місяців, річні проценти - 11,99% від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,99% від суми кредиту (а.с. 8). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах. Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», як первісним кредитором, та Акціонерним товариством «Таскомбанк», як новим кредитором, було укладено Договір факторингу про відступлення права вимоги № 200921, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаним у реєстрі боржників, у тому числі й за кредитним договором № 1074657441 (а.с.11-20). Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини другої указаної статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором 1074657441 від 13 квітня 2020 року, станом на 15.06.2023 наявна заборгованість у сумі 104 143, 61 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, з яких: 45 236,59 грн - заборгованість за тілом кредиту (у т.ч. прострочена); 13 131,56 грн - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочені); 45 775,46 грн - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочені). Розміри кредитної заборгованості відповідач не спростував, доказів на підтвердження сплати відповідачем кредитної заборгованості, суду не надано. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved