Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

01 березня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК», у якій представник позивача зазначив, що 25 травня 2018 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір про встановлення овердрафту № К/05/2018/01-13. Відповідно до умов Договору Банк надав позичальнику кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного цим договором ліміту овердрафту, та складає 150 000,00 грн. Період кредитування становить з 25.05.2018 року по 25.05.2019 року включно. Відповідно кредит надається позичальнику шляхом встановлення ліміту овердрафту на його поточний рахунок з використанням платіжної картки, відкритий на підставі договору на обслуговування карткового рахунку, грошових сум в межах ліміту овердрафту в день здійснення операцій з оплати товарів, послуг або отримання готівки, погашення процентів за користування кредитом на умовах овердрафту, сплату комісійних винагород за розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку згідно договору на обслуговування КР. Розмір процентної ставки за користування кредитом становить 38% річних. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тому станом на 31.10.2021 року за [PERSON] по укладеному кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 390 454,11 грн, яка складається із простроченої заборгованості за овердрафтом 149 879,31 грн, простроченої заборгованості по процентам за овердрафтом 238 974,80 грн та нарахованих доходів 1600,00 грн. Враховуючи викладене, позивач прохає суд стягнути із [PERSON] на користь АТ «КРИСТАЛБАНК» заборгованість за кредитним договором про встановлення овердрафту № К/05/2018/01-13 від 25.05.2018 року у розмірі 390 454,11 грн і понесені судові витрати. 28 березня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] заперечує проти позовних вимог щодо стягнення грошових коштів у розмірі, зазначеному в позовній заяві та вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, відповідно до умов кредитного договору № К/05/2018/01-13 від 25 травня 2018 року, строк кредитування складає з 25.05.2018 року по 24.05.2019 року включно. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Вказує, що 05 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 9054, яким було звернено стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кристалбанк» за період з 25.05.2018 року по 13.05.2019 року включно, суму у розмірі: 149 879 грн 31 коп. заборгованості по кредиту, 25 997 грн 20 коп. заборгованість по процентам та комісії, 3000 грн 00 коп. плати\~\~ за\~\~ вчинення\~\~ виконавчого\~\~ напису,\~\~ що\~\~ разом становить загальну суму 178 876 грн 51 коп.\~ Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення і мав бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з дня його вчинення. Вищевказаний виконавчий напис нотаріуса № 9054 АТ «Кристалбанк» було направлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Кісельовій В. В, якою 24.09.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60138781 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кристалбанк» грошових коштів в розмірі 178 876 грн 51 коп. У рамках вказаного виконавчого провадження № 60138781 приватним виконавцем Кісельовою В. В. 25.11.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника та, в подальшому, 30.03.2021\~ року\~ приватним\~ виконавцем\~ виконавчого округу м. Києва Кісельо- вою В. В. винесено постанову повернення виконавчого документа стягувачу. 09.09.2021 року АТ «Кристалбанк» скерував приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику В. Л. заяву про відкриття виконавчого провадження та 15.09.2021 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66814775. Разом з цим, приватним виконавцем були винесені постанови про стягнення з боржника у виконавчому провадженні основної винагороди та про арешт коштів божника. Зазначає, що на цей час виконавче провадження перебуває на виконанні у приватного виконавця Скрипника В. Л. і на день подання позовної заяви АТ «Кристалбанк» у виконавчому провадженні діють всі винесені постанови. Таким чином, позивач стягнув із відповідача заборгованість за кредитним договором та на теперішній час стягнення заборгованості здійснюється у примусовому порядку приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області. Також відповідач посилається на закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно й здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Окрім цього вважає, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу строку позовної давності. Зазначає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позивачем не надано договору у письмовій формі про збільшення позовної давності. Також при зверненні з позовною заявою позивач не навів обставини, визначені у ст. 268 ЦК України, на які позовна давність не поширюється. Вказує, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 05 квітня 2023 року від представника позивача, АТ «КРИСТАЛБАНК» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, є помилковими, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо пропуску Банком строку позовної давності зазначає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. За умовами кредитного договору (п. 5.6 Договору) сторони погодили, що строк позовної давності, протягом якого Банк має право звернутися до суду за захистом своїх прав, становить 10 років. Тобто строк позовної давності за даними правовідносинами було збільшено за домовленістю сторін, що відповідає вимогам ст. 259 ЦК України. Зазначений пункт договору є діючим та не визнаний у судовому порядку недійсним, а отже підлягає дотриманню. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку. Вважає, що Банк звертаючись до суду вимогами про стягнення кредитної заборгованості діяв в межах строку позовної давності, а доводи відповідача про порушення Банком такого строку не відповідають обставинам справи. Щодо тверджень відповідача про відсутність предмета спору внаслідок вчинення виконавчого напису № 9054, приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О. М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кристалбанк» за період з 25.05.2018 року по 13.05.2019 року суму заборгованості 178 876,51 грн, з яких заборгованість по кредиту 149 879,31 грн, заборгованість по процентам та комісії 25 997,20 грн, плата за вчинення виконавчого напису 3000,00 грн, зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року по справі № 761/20093/22 за позовом [PERSON] , визнано виконавчий напис № 9054 таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що реального виконання вищезазначеного виконавчого напису не було, натомість останнє погашення за кредитним договором було здійснено позичальником у лютому 2019 року, тобто ще до вчинення виконавчого напису. Зазначене також не спростовується й відповідачем у відзиві. Тому наявність виконавчого напису за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин між сторонами. Тобто саме по собі вчинення виконавчого напису, виконання якого не здійснено вчасно, не припиняє зобов`язальних правовідносин між сторонами й звільняє боржника від відповідальності за невиконання ними грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання відсотків за користування кредитом і пені за несвоєчасну сплату кредиту. Виконавчий напис нотаріуса не може вважатися вирішенням спору про право між кредитором та боржником, оскільки вирішення спору про право відноситься до компетенції суду. Оскільки відповідач не виконав зобов`язання перед позивачем ні в добровільному, ні в примусовому порядку та враховуючи те, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення, вчиненням виконавчого напису чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання та відкриття виконавчого провадження не припиняє грошового зобов`язання боржника, а тому існують правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 1048, 1050 ЦК України. Відповідач безпідставно ототожнює вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на борговому документі з вирішенням спору про право. Отже, твердження відповідача про наявність підстав для закриття провадження по справі через відсутність предмету спору, внаслідок\~ вчинення виконавчого\~ напису, є помилковим та необґрунтованим. Щодо здійснення нарахувань за кредитним договором представник Банку зазначає, що умовами кредитного договору сторони встановили, що у випадку порушення Позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти у розмірі 60% річних від простроченої суми згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в порядку обчислення та сплати пені відповідно до умов Договору. За таким обставин, сторони кредитного договору передбачили які проценти підлягають стягненню у разі порушення строків погашення заборгованості. Зазначає, що дії Банку, щодо нарахування у порядку ст. 625 ЦК України та п. 5.5 Кредитного договору заборгованості відповідають нормам законодавства. Банк має право здійснювати таке нарахування з моменту прострочення виконання зобов`язань (після спливу строку кредитування) і до повного погашення заборгованості відповідача. Разом з тим, Банком розраховано такий борг лише по 31.10.2021 року. Також вказує, що у кредитному договорі сторони унормували питання сплати процентів за користування кредитом, шляхом встановлення у п. 3.5. Кредитного договору посилання, що у випадку прострочення позичальником зобов`язань по погашенню одержаного ним кредиту, проценти за користування кредитом на умовах овердрафту продовжують нараховуватись відповідно до п. 3.3, п. 3.4 та п. 3.5 цього Договору. Тобто нарахування процентів користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитного договору. Отже, Банк має право нараховувати проценти за користування кредитними коштами до повного повернення позичальником кредиту.\~ Таким чином, доводи відповідача є необґрунтованими та такими що не відповідають обставинам справи, а тому не підлягають задоволенню. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 березня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, АТ «КРИСТАЛБАНК» - Щиголь О. О, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Банку. Відповідач, [PERSON] будучи завчасно належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що 30.04.2018 року [PERSON] підписав Заяву - анкету\~ про\~ отримання\~ кредиту\~ в\~ ПАТ\~ «КРИСТАЛБАНК»\~ у\~\~ розмірі\~\~ 150 000,00 грн для споживчих цілей строком на 12 місяців, з відсотковою ставкою 38 %, комісія одноразова 0 % (а.с. 16-17). Зі змісту Анкети-заяви вбачається, що підписавши Анкету-заяву [PERSON] погодився з усіма пунктами даної Заяви-анкети. 25.05.2018 року [PERSON] подав до ПАТ «КРИСТАЛБАНК» заяву, якою підтвердив про відсутність змін в Заяві-анкети на отримання кредиту, що була надана в ПАТ «КРИСТАЛБАНК» від 30 квітня 2018 року станом на 25 травня 2018 року. 25 травня 2018 року між АТ «КРИСТАЛБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір про встановлення овердрафту №К/05/2018/01-13, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного договору ліміту овердрафту. Кредит надається Банком позичальнику шляхом встановлення ліміту овердрафту на його поточний рахунок з використанням [NUMBER] , відкритого на підставі Договору на обслуговування КР, грошових сум в межах Ліміту овердрафту в день здійснення операцій з оплати товарів, послуг або отримання готівки, погашення процентів за користування кредитом на умовах Овердрафту, сплату комісійних винагород за розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку згідно Договору на обслуговування КР. При проведенні позичальником будь-якої із зазначених операцій розмір кредиту встановлюється у сумі,\~ яка\~ фактично\~ була\~ використана\~ на\~ такі\~ цілі\~ в\~ межах\~ ліміту\~ овердрафту (а.с. 7-10). Відповідно до п. 2.2 Договору, фіксований розмір доступного ліміту овердрафту встановлюється у розмірі 150 000,00 грн. Згідно п. 2.3 Договору, строк кредитування за Договором складає 12 місяців: з 25 травня 2018 року по 24 травня 2019 року (включно). Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до цього договору є 24 травня 2019 року. При настанні дати остаточного повернення кредиту Ліміт овердрафту скасовується та заборгованість переноситься на відповідні рахунки обліку кредитної заборгованості фізичних осіб (строкової або простроченої). Відповідно до п. 3.1 Договору, кредит надається Позичальнику шляхом встановлення Ліміту овердрафту на його поточний рахунок з використанням [NUMBER] , відкритого на підставі Договору на обслуговування КР, грошових сум в межах ліміту овердрафту в день здійснення операцій з оплати товарів, послуг або отримання готівки. При проведенні Позичальником будь-яких із зазначених операцій розмір кредиту встановлюється у сумі, яка фактично була використана на такі цілі в межах Ліміту овердрафту. Відповідно до п. 3.3 Договору, за користування кредитом на умовах Овердрафту встановлюється процентна ставка у розмірі 38 (тридцять вісім) % річних. Згідно п. 5.4 та 5.5 Договору, у випадку прострочення позичальником виконання зобов`язання по поверненню Банку суми боргу за договором він зобов`язаний відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу. У випадку порушення Позичальником строку погашення одержаного ним Кредиту, він сплачує проценти в розмірі 60 % річних від простроченої суми згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в порядку обчислення та сплати пені відповідно до умов цього Договору (додатково до процентної ставки, вказаної в п. 3.3 цього Договору). Таким чином, застосування норм ст. 625 ЦК України визначено сторонами при укладенні договору, в зв`язку з чим суд не приймає доводи відповідача, що вказана норма не може бути застосована. Пунктом 6.1 Договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та діє до повного повернення позичальником кредиту, процентів за користування ним та повного виконання Позичальником будь-яких інших грошових зобов`язань за цим договором. Також судом установлено, що 24.04.2018 року між Банком та позичальником [PERSON] укладено Договір про відкриття поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу № 26204001065736/980 (далі - Договір на обслуговування КР), згідно з умовами якого Банком випускається для позичальника міжнародний електронний платіжний засіб, відкривається поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу та здійснюється подальше обслуговування\~ операціями\~ з\~ використанням\~ електронного\~ платіжного засобу (а.с. 94). Таким чином, вищенаведене підтверджує факт існування кредитних правовідносин між АТ «КРИСТАЛБАНК» та [PERSON] . Факт користування кредитними коштами підтверджується наданою позивачем випискою з рахунка клієнта № 065736-2023/0221 за період з 25.05.2018 року по 29.10.2021 року, згідно якої вбачається, що останній систематично користувався\~ кредитними\~ коштами (а.с. 19-31). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором про встановлення овердрафту № К/05/2018/01-13 від 25 травня 2018 року, укладеного між АТ «КРИСТАЛБАНК» та [PERSON] , станом на 31.10.2021 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 390 454,11 грн, яка складається із: - прострочена заборгованість за овердрафтом 149 879,31 грн; - прострочена заборгованість по відсотках за овердрафтом 238 974,80 грн; - нараховані доходи 1600,00 грн (а.с. 3-6). АТ «КРИСТАЛБАНК» направив поштовим засобом зв`язку на адресу відповідача\~ вимоги\~ за\~ вих. № 31.07.2019/28-вих\~ від 31.07.2019 року,\~ за\~ вих. №16.05.2019/8-вих від 16.05.2019 року, за вих. № 16.05.2019/7-вих від 16.05.2019 року про усунення порушень кредитних зобов`язань за договором для здійснення погашення\~ в\~ повному\~ обсязі\~ заборгованості\~ за кредитним договором у розмірі 175 876,51 грн, а також суми відсотків, пені та інших штрафів, комісій, які будуть нараховані в день погашення кредиту. У випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцяти денний строк з дня направлення цієї вимоги Банк буде змушений здійснити стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір кредитора (а.с. 11-13). Натомість відповідачем вказані вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань були проігноровані. На цей час заборгованість за договором не погашена. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). У відповідності зі статтею 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За частиною першою та другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У порушення вимог кредитного договору відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд не бере до уваги твердження [PERSON] про те, що позивач вже стягнув із відповідача заборгованість за кредитним договором та на теперішній час стягнення заборгованості здійснюється у примусовому порядку приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області\~\~ Скрипник В. Л, оскільки судом установлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року по справі № 761/20093/22 за позовом [PERSON] , визнано виконавчий напис № 9054, вчинений 05.09.2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О. М. про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Кристалбанк» заборгованість за спірним кредитним договором № К/05/2018/01-13 від 25.05.2018 року, таким, що не підлягає виконанню. Наявність виконавчого напису за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин між сторонами. Виконавчий напис нотаріуса не може вважатися вирішенням спору про право між кредитором та боржником, оскільки вирішення спору про право відноситься до компетенції суду. Оскільки відповідач не виконав зобов`язання перед позивачем ні в добровільному, ні в примусовому порядку та враховуючи те, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення, вчиненням виконавчого напису чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання та відкриття виконавчого провадження не припиняє грошового зобов`язання боржника, а тому існують правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 1048, 1050 ЦК України. Щодо застосування строків позовної давності заявлених відповідачем у відзиві на позовну заяву, суд зазначає таке. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України, зобов`язання з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Відповідно до умов п. 5.6 Кредитного договору про встановлення овердрафту № К/052018/01-13, сторони погодили, що строк позовної давності, протягом якого Банк має право звернутися до суду за захистом своїх прав, встановлюється тривалістю у 10 років. Таким чином, строк позовної давності було погоджено та збільшено за домовленістю сторін, що відповідає вимогам ст. 259 ЦК України. Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку. Враховуючи зазначене, заява [PERSON] про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки [PERSON] отримав у АТ «КРИСТАЛБАНК» кредитні кошти та взяв на себе обов`язки по виконанню договору, однак свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 390 454,11 грн, яку на цей час добровільно не сплачено, тому позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь АТ «КРИСТАЛБАНК» необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 5856,81 гривень.

Outcome: approved