Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

У травні 2023 року Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про відібрання дитини від матері, без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] являється матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини вказані відповідно до ст. 135 СК України. Дитина перебуває на обліку Служби у справах дітей як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку із тим, що матір ухиляється від виконання батьківських обов`язків. При обстеженні умов проживання виявлено неналежні умови проживання дитини, відсутність засобів гігієни, холодильник не працює, продукти харчування в обмеженій кількості, одяг та взуття в обмеженій кількості та у занедбаному стані. Крім того, мати дитини притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, разом із співмешканцем зловживають алкогольними напоями, у присутності дитини влаштовують сварки, бійки, що негативно впливає на психологічний розвиток дитини. У зв`язку з цим з матір`ю дитини неодноразово проводились профілактично - виховні бесіди щодо виконання нею належним чином батьківських обов`язків по відношенню до дитини та надано їй термін для облаштування помешкання та створення належних умов для проживання, виховання і розвитку дитини. Так як на даний час помешкання не облаштовано, умови для проживання. виховання та розвитку дитини не створені, розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 27.04.2023 року [PERSON] відібрано від матері та влаштовано до Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1, з метою медичного обстеження та здійснення соціально-правового захисту. Посилаючись на зазначене, з урахуванням того, що після вилучення дитини впродовж п`яти діб [PERSON] до служби у справах дітей та сім`ї не з`явилась, долею дитини не поцікавилась та не вчинила жодних дій щодо повернення дитини в біологічну сім`ю, Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація просить суд відібрати малолітнью [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття з дня пред`явлення позову на користь опікуна чи установи, під опікою якого/якої буде перебувати дитина. У судовому засіданні представник Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини. [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись зміну в кращу сторону обставин, зазначених у позові. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] матерю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с. 9). Актовий запис № 2794 про народження [PERSON] , [INFO] , складений 05.11.2019 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві щодо батька проведений відповідно до ст. 135 СК України (а.с. 13). У листі Оболонського УП ГУ НП у м. Києві №10413/1067 від 05.07.2023 року, що адресовано начальнику служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації зазначено, що 04.07.2022 року до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] її побив співмешканець, в квартирі була присутня малолітня дитина. В ході перевірки з`ясовано, що кривдником є [PERSON] , який втік до приїзду поліції, а також з`ясовано, що малолітня дитина проживає в незадовільних умовах (а.с. 16). 02.08.2022 року уповноваженими особами служби у справах дітей та сім`ї проведено обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] у двокімнатній квартирі [ADDRESS] , за результатами якого складено акт, в якому зазначено, що санітарно-гігієнічний стан квартири незадовільний. Під час візиту комісії було з`ясовано, що в одній із кімнат проживає дідусь дитини, в іншій мешкає мати, її співмешканець та дитина. Кімната, де мешкає сім`я захаращена речами, скрізь лежать речі, пил та павутиння. Окремого ліжка для дитини немає і місця для нього також, оскільки кімната по периметру обставлена старими шафами, в яких лежать якісь речі. Дитина спить на одному ліжку з матір`ю та її співмешканцем. Вільного простору у кімнаті немає, в кімнаті багато порожніх пляшок від пива. Мати ніде не працює, зі слів співмешканця він працює неофіційно, робить ремонти, але коли приходить комісія він завжди перебуває вдома. Матері надано термін для створення належних умов проживання для дитини та запрошено до служби для отримання продуктового набору (а.с. 24). Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 02.08.2022 року поставлено на облік служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] як таку, що опинилась у складних життєвих обставинах; мати дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини (а.с. 10). Згідно листа центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 Оболонського району м. Києва № 10413-1540 від 03.08.2022 року [PERSON] , [INFO] має укладену і діючу декларацію про медичне обслуговування з лікарем педіатром. З моменту укладення декларації дитина оглянута лікарем двічі (18.12.2019 року та 05.02.2020 року). Після лютого 2020 року батьки не надавали дитину на огляд лікарю в амбулаторію, на телефонні дзвінки не відповідали, декларації з лікарем не розривали. Зі слів сусідів, батьки з дитиною змінили місце проживання. 18.04.2022 року батько у телефонній розмові повідомив що мама з дитиною виїхала у Німеччину (а.с. 19). Відповідно до заяви Оболонського районного центру соціальних служб від 14.10.2022 року № 294 під час неодноразових візитів в сім`ю спеціалістами з`ясовано, що дитина не забезпечена здоровим, повноцінним харчуванням згідно віку, умови проживання не створені: в квартирі неприємний запах, речі розкидані, постільна білизна відсутня, шпалери обдерті, вся квартира захаращена різними побутовими речами. Санітарно-гігієнічних норм проживання родина не дотримується, батьки дитини не працюють: матір в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а батько, зі слів дідуся, не бажає працювати, веде сумнівний спосіб життя, провокує конфлікти та суперечки між членами родини, вихованням доньки не займається. Матеріально родину забезпечує дідусь, батьки не мають ні знань, ні навичок щодо вирішення соціально-побутових питань, відсутня мотивація щодо поліпшення житлових умов, відповіданого ставлення до власного життя і до життя дитини (а.с. 12). 02.11.2022 року та 14.04.2023 року під час обстеженні умов проживання [PERSON] , [INFO] , її умови проживання не покращились, проведення бесід з матір`ю щодо створення належних умов проживання дитини результатів не дало, у зв`язку із чим 14.04.2023 року відносно матері працівниками СЮП ВП складено адміністративний протокол за неналежне виконання батьківських обов`язків. Матері вкотре надано термін створити належні умови проживання. У разі не створення, дитину буде вилучено. Згідно заяви Оболонського районного центру соціальних служб від 21.04.2023 року № 25-10-180 під час неодноразових візитів в сім`ю спеціалістами з`ясовано, що ситуація стосовно умов проживання дитини не покращилась (а.с. 20). З акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] від 27.04.2023 року вбачається, що комісія прийшла до висновку, що для дитини не створені належні умови проживання, хоча матері неодноразово надавався термін на це, скрізь бруд, квартира захаращена речами, продукти харчування в дуже обмеженій кількості (а.с. 27). У акті проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] міститься висновок про дуже небезпечний рівень безпеки дитини, що тягне за собою відібрання дитини у батьків (а.с. 21-23). Розпорядженням Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 234 від 27.04.2023 року постановлено негайно відібрати малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що мешкає у квартирі [ADDRESS] від матері [PERSON] (а.с. 11). Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи, що в судовому засіданні на підставі досліджених доказів установлено, що відібрання дитини від її матері органом опіки та піклування було доцільним, оскільки залишення дитини на вихованні матері створює загрозу для життя та здоров`я дитини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Крім того, згідно з положеннями ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд, співмірно з обставинами справи, повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи установлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття на корить опікуна чи установи під опікою якого/якої буде перебувати дитина. Оскільки позивач при звернені до суду з цим позовом звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачки в дохід держави 2 147 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved