Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 13.04.2023 до Корольовського районного суду Житомирської област представником Гуртовенко Р.М. подано позов [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відподач), в якому просив: (1) розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №386. (2) неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати зі батьком - [PERSON] . 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 19 березня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого подружжя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний момент шлюбні відносини між сторонами погіршились, останні не підтримують подружніх стосунків, та оскільки позивач має постійне місце роботи, самостійний стабільний дохід, намагається створити для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку, цікавиться її особистим життям, позивач просив розірвати шлюб з відповідачем та визначити місце проживання дітей разом з ним. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 28.04.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/3449/23, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання. 2.2. 10.08.2023 протокольно ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 2.3. 23.08.2023 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без особистої участі позивача та його представника. 2.4. В матеріалах судової справи наявна нотаріально завірена заява відповідача [PERSON] від 10.04.2023, в якій остання не заперечує проти розгляду справи без її участі, не заперечує щодо розірвання шлюбу та щодо проживання дітей з батьком (а.с.10). 2.5. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця її проживання, які було повернуто на адресу суду із відміткою відділення пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" та вважається повідомленою про розгляду справи. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 2.6. 23.08.2023 представник органу опіки та піклування подав до суду заяву, в якій просив судове засідання проводити за відсутності представника органу опіки і піклування. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей з батьком підтримав та просив задовольнити. 2.7. Враховуючи неявку в судове засідання відповідачки, що повідомлялась про розгляд справи відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду на розгляд справи без її участі, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 19.03.2005 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис за №386, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). 3.2. [INFO] у м. Житомирі у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис за №2488 (а.с.8). 3.3. [INFO] у м. Житомирі у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис за №2782 (а.с.7). 3.4. У власності позивача перебуває житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договорами дарування будинку та земельної ділянки від 17.03.2015 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухове майно про реєстрацію права власності №35028811 від 17.03.2015 (а.с.11-13). 3.5. [PERSON] працює у НВ ТОВ «Житомирбіопродукт» на посаді директора з маркетингу, всього за 2022 рік йому нараховано 156 850,40 грн., що стверджується копією довідки про доходи №21 від 07.04.2023 (а.с.14). 3.6. У 2022 році позивачу була нарахована та виплачена орендна плата згідно договору найму транспортного засобу сумі 6000 грн., що підтверджується довідкою НВ ТОВ «Житомирбіопродукт» №27 від 07.04.2023 (а.с.15). 3.8. У 2022 році позивачу була нараховані та виплачені доходи у вигляді дивідендів за корпоративними правами у сумі 580 074,00 грн., що підтверджується довідкою НВ ТОВ «Житомирбіопродукт» №25 від 07.04.2023 (а.с.16). ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. 4.2. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. 4.3. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). 4.4. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 4.5. Згідно із частиною другою, третьою статті 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. 4.6. Статтею 160 Сімейного кодексу України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. 4.7. Відповідно до частини першої статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. V. МОТИВИ СУДУ 5.1. Між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу припинення шлюбних відносин та визначення місця проживання спільних дітей. (і) Щодо розірвання шлюбу 5.2. Встановлено, що з 19.03.205 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. 5.3. Зі змісту позовної заяви слідує, що шлюбні відносини сторін фактично припинені, вони проживають окремо, примирення та збереження шлюбу на переконання позивача неможливе. 5.4. Слід зазначити, що шлюб - це сімейний союз чоловіка та дружини, що є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, умовами вступу в який є взаємна вільна згода жінки та чоловіка на укладення шлюбу, тобто шлюб має бути добровільним. 5.5. Враховуючи, що збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам позивача, який бажає його припинити, а відповідач проти цього не заперечує суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України для розірвання шлюбу між сторонами. (іі) Щодо визначення місця проживання дітей 5.6. З матеріалів справи вбачається, сторони є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . 5.7. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 5.8. Суд враховує нотаріально завірену заяву відповідача [PERSON] , в якій остання, посилаючись на те, що планує проживати за межами території України, не заперечувала щодо проживання дітей з батьком [PERSON] . 5.9. Відповідно до частини другої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом (частина третя статті 29 ЦК України) 5.10. Суд враховує добросовісне виконання позивачем батьківських обов`язків щодо виховання доньок, згоду матері, і те, що [PERSON] , [INFO] є малолітньою, оскільки не досягла чотирнадцяти років, а тому виходячи із найкращих інтересів дитини [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення її місця проживання разом із батьком [PERSON] . 5.11. Водночас, судом встановлено відсутність підстав для вирішення спору в частині визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , яка досягла 14 річного віку, оскільки в силу вимог закону остання може самостійно визначати місце свого проживання. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановв від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21. 5.12. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно вимог частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 147,20 грн, понесені позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: partial