Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

До Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування\~позову Позивач\~зазначає те,\~що [PERSON] ,\~є власником\~квартири [ADDRESS] .\~Відповідно до\~Довідки про\~склад сім`ї\~або зареєстрованих\~у житловому\~приміщенні/будинку\~осіб №12275725\~від 08.09.2021р.,\~в квартирі,\~власником якої\~є Позивач,\~крім неї\~зареєстрований Відповідач,\~її брат\~-\~ [PERSON] .\~Певний час,\~Відповідач дійсно\~проживав в\~квартирі.\~Проте після\~його одруження,\~в 2015\~році він\~з дружиною\~переїхав на\~постійне проживання\~в інше\~місце.\~Так,\~з січня\~2015\~року Відповідач\~не проживає\~в квартирі\~ [ADDRESS] . Доказом, того, що Відповідач фактично не проживає в квартирі [ADDRESS] є Акт обстеження матеріально-побутових умов депутата від 09 листопада 2020 року та Акт обстеження матеріально-побутових умов депутата від 14 вересня 2021 року, складені в тому числі на підставі показань сусідів. Більше того, Позивач зазначає, що у зв`язку з небажанням самостійно займатись питанням зміни свого місця реєстрації, Відповідач надавав Позивачу нотаріально посвідчену Довіреність від 28.09.2020 року, реєстровий номер №2633, якою уповноважив Позивача на зняття його з реєстрації в квартирі [ADDRESS] . Проте, у зв`язку з тим, що для проведення процедури зняття з реєстрації необхідні оригінал паспорта та військового квитка особи, що знімається з реєстрації, - Позивачу не вдалося зняти Відповідача з реєстрації в квартирі [ADDRESS] , де він не проживає більше б-ти років. На підставі викладеного, просить суд усунути перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] 1985 року народження, таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняття [PERSON] 1985 року народження, з реєстрації місця проживання в квартирі [ADDRESS] ; стягнути з Відповідача вартість судових витрат на користь Позивача. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15.11.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11.11.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно №8 від 21.08.2008 року 1/5 частина квартири [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до Договору Дарування від 02.10.2019 року, зареєстрованого в реєстрі №1029 [PERSON] було передано у власність 4/5 частини квартири [ADDRESS] . Згідно з Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №274955634 від 15.09.2021 року, 1/5 та 4/5 частини квартири [ADDRESS] належать [PERSON] . Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №12275725 від 08.09.2021 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровано двоє осіб: [PERSON] , 1990 р.н., та [PERSON] , 1985 р.н. Відповідач фактично не проживає в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов депутата від 09 листопада 2020 року та Актом обстеження матеріально-побутових умов депутата від 14 вересня 2021 року. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 72 Житлового Кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 41 Конституції України,\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у\~\~здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом\~\~про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За загальним правилом (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач. Крім того, відповідно до ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом. Відповідно до\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи вище\~наведені норми\~законодавства та\~конкретні обставини\~справи,\~а саме\~те,\~що відповідач в квартирі позивача не проживає понад встановлений законодавством строк, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 гривень, що були сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Outcome: approved