Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі за адресою [ADDRESS] користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та гарячого водопостачання, а тому зобов`язані оплачувати отримані послуги. У зв`язку з невиконання покладених зобов`язань, за період з 01 серпня 2006 року по 01 грудня 2021 року утворилась заборгованість у сумі 65 336 грн. 34 коп., а також нарахований індекс інфляції в сумі 22 075 грн. 78 коп. та 3 % річних в сумі 7 208 грн. 29 коп. Просили стягнути суму заборгованості та понесені судові витрати по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні представник позивача ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" Сакун А.С. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Обставини викладені у відзиві заперечує. Підтримала надану відповідь на відзив, із застосування строку позовної давності не погоджується, оскільки перебіг позовної давності був зупинений до кінця дії карантину, а після припинення дії карантину строк продовжив свій перебіг. Представник позивача зазначила, що незважаючи на відсутність письмового договору між сторонами про надання житлово-комунальних послуг, із фактичних стосунків, що склалися між сторонами вбачається, що такі договірні відносини між підприємством та відповідачем існували та існують, оскільки ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у встановленому законом порядку надаються послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі в свою чергу такі послуги отримують та від них не відмовлялися. Відповідачі є власниками даної квартири , а отже зобов`язані утримувати майно, що їм належить. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та підтримав відзив , згідно якого просив застосувати строки позовної давності та пояснив, що дана квартира належить йому на праві спільної часткової власності. Право власності на вказану квартиру виникло лише з 24.01.2014 року. Щодо перебігу позовної давності , то строк повинен відраховуватися від дати заявленої вимоги, а саме з дати реєстрації позовної заяви з 02.03.2021 року, отже позовна вимога, яка заявлена до 02.03.2018 року подана зі спливом позовної давності, а тому просить відмовити в задоволенні. Крім того зазначає, що між сторонами відсутні будь-які договірні зобов`язання за послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS] , а тому не підлягає стягненню борг за частку, яка належить останньому. За вищевказаною адресою відповідач не зареєстрований та не проживає, а тому послугами не користується. У квартирі відключена каналізація. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома, відзив на позовну заяву не надавав. Відповідно до довідки від 04.07.2023 року на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Полтави розміщено оголошення про виклик [PERSON] в судове засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в період з 01.08.2006 року по 01.01.2021 року надавав послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS] . Оплата за отримані послуги відповідачами не проводилась, тому нарахована заборгованість за вказаний період в сумі 65 336 грн. 34 коп. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги " плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власниками кожен по частини квартири за адресою [ADDRESS] . Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг за вказаною адресою в розумінні норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Оскільки відповідачі покладені як на споживачів обов`язки належним чином не виконували, за отримані послуги не сплачували у повному розмірі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості позивачем заявлені обґрунтовано. Нормами статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач, серед іншого, зобов`язаний також: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Наведена правова позиція підтверджена сталою судовою практикою (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц; постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року у справі №201/9729/18). Посилання відповідача [PERSON] , що він має інше постійне місце проживання не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки згідно норм ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Також у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не звертався до позивача та не надав належні докази з приводу відключення каналізації у даній квартирі чи з інших питань з приводу отримання послуг. За нормами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінентом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби («СОVID-19). Строки, визначені статтями 257,258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії карантину. Закон України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби («СОVID-19), відповідно до якого Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений пунктом 12, набрав чинності 02.04.2020. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби («СОVID-19), спричиненої корона вірусом « SARS-COV-2» з 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин. Дію карантину, встановленого зазначеною постановою, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020, №500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, №855 від 11.08.2021, №981 від 22.09.2021. Враховуючи вищевикладене клопотання про застосування строків позовної давності підлягає задоволенню частково, а саме за період з 01.03.2017 року по 01.01.2021 року Сума заборгованості за зазначений період складає 38 701 грн. 91 коп. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які отримані за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2017 по 01.01.2021 року в розмірі 38 701 грн. 91 коп., 3 589 грн. 26 коп. інфляційних збитків, 20 41 грн. 68 коп. 3 % річних, всього 44 332 грн. 85 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено на 47 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1066 грн. 90 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial