Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

У червні 2023 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява АТ «КБ «Глобус» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.05.2016 року між ПАТ «КБ «Глобус», правонаступником якого є АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів ПАТ «КБ «Глобус» та встановлено ліміт дозволеного овердрафту на наступних умовах: сума ліміту овердрафту - 25 000 гривень; строк дії ліміту овердрафту - 84 місяці з 24.05.2016 по 21.05.2023; фіксована відсоткова ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) - 46,80 %; відсоткова ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,000001 %. Позичальником не виконано умови пунктів 3.4.14, 3.4.15 договору, внаслідок чого виникла заборгованість за таким договором, яка станом на 01 травня 2023 року складає 38791 гривні 61 копійка, в тому числі: строкової заборгованості по кредиту - 24 518,68 грн., строкової заборгованості по відсоткам - 943 гривні 13 копійок, прострочена заборгованості по відсоткам - 13329,80 грн. Оскільки, [PERSON] не здійснено своєчасне погашення (повернення) грошових коштів за овердрафтом після завершення пільгового періоду та не сплачено відсотки за користування дозволеним овердрафтом, позивачем здійснено нарахування відсотків у розмірі 426,80% річних (відповідно 3,9% на місяць) на суму існуючої заборгованості за овердрафтом. В той же час відповідачем здійснювалось і часткове погашення заборгованості. У позичальника виникла прострочена заборгованість за овердрафтом та відсотками, що підтверджується випискою по договору та розрахунком заборгованості. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору від 24.05.2016 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило АТ «КБ «Глобус» звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки банком на адресу позичальника направлено вимогу про погашення заборгованості, проте вимоги банку не виконані, заборгованість не сплачена. АТ «КБ «Глобус» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 24.05.2016 року, зі змінами, в розмірі 38791,61 грн., судові витрати по справі покласти на відповідача, а саме 2684 гривні сплаченого судового збору та 6000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляд справи у судове засідання не з`явився, разом з тим подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, та оголошеннями в засоби масової інформації, причини неявки суду не повідомив, із довідки про причини повернення поштового відправлення зазначено, що адресат відмовився від отримання поштового відправлення, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що 24.05.2016 року між ПАТ «КБ «Глобус», правонаступником якого є АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов Договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів ПАТ «КБ «Глобус» на наступних умовах: сума ліміту овердрафту - 25 000 гривень; строк дії ліміту овердрафту - 84 місяці з 24.05.2016 по 21.05.2023; фіксована відсоткова ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) - 46,80 %; відсоткова ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,000001 %. Відповідач підписанням Заяви-анкети № 17/73 на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки в ПАТ «КБ «Глобус» підтвердив, що акцептує публічну пропозицію банку на укладення цього договору, яка розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua і беззастережно приєднується до умов цього договору, договір вважається укладеним з дня отримання заповненої та підписаної ним заяви-анкети на приєднання до договору; відповідач погодився з тим, що ця заява-анкета разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, паспортом споживчого кредиту, розрахунком орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки складають договір, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням заяви-анкети відповідач ознайомлений з діючими картковими лімітами, правилами користування платіжними картками ПАТ «КБ «Глобус» (а.с.8). 24.05.2016 року [PERSON] було підписано довідку про розрахунок орієнтовної сукупності вартості споживчого кредиту та реальної відсоткової ставки (а.с.7). Пункт 1.1.12. договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, надалі - ПК, ПАТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) встановлює, що овердрафт - кредит, який надається банком клієнту в разі перевищення суми операції держателем ПК залишку коштів на рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором (Дозволений овердрафт та Недозволений овердрафт). Пунктом 1.1.18. договору визначено термін пільговий період кредитування - це період кредитування, що починається з дня виникнення заборгованості по дозволеному овердрафту, та діє протягом 30 календарних днів з дати ввиникнення заборгованості по дозволеному овердрафту. Оскільки, відповідачем не здійснено своєчасне погашення (повернення) грошових коштів за овердрафтом після завершення пільгового періоду та не сплачено відсотки за користування дозволеним овердрафтом, позивачем здійснено нарахування вдсотків у розмірі 46,80% річних на суму існуючої заборгованості за овердрафтом. В той же час відповідачем здійснювалось і часткове погашення заборгованості. Відповідно до п. 2.7 договору погашення заборгованості за договором здійснюється за рахунок надходження коштів на рахунок клієнта, в наступній черговості: - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками;- прострочена заборгованість за недозволеним (простроченим) овердрафтом;- строкова заборгованість за нарахованими відсотками; - строкова заборгованість за дозволеним овердрафтом (за умови настання строку виконання зобов`язання); Пунктом 3.4.14 договору визначено, що позичальник (клієнт) зобов`язується сплачувати обов"язковий щомісячний платіж (якщо такий визначений тарифами) та відсотки за користування дозволеним овердрафтом в строк до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання Договору, у разі досягнення сторонами домовленості про розірвання цього договору на підставі заяви про розірвання договору. Пункт 3.1.6. договору встановлює, що у випадку невиконання або неповного виконання клієнтом умов договору (в т. ч. одноразового прострочення сплати процентів за користування овердрафтом, суми комісії за надані банком послуги), банк має право заблокувати ПК, а також у разі виникнення обставин вказаних в п.3.1.14 даного договору, заблокувати ліміт дозволеного овердрафту та достроково розірвати даний договір та стягнути повну суму заборгованості за договором на момент його розірвання. Положення пункту 3.1.14 договору регламентує, що банк має право вимагати дострокового повного повернення заборгованості за дозволеним овердрафтом у випадках не виконання або не повного виконання клієнтом зобов`язань за договором. У відповідача виникла прострочена заборгованість за овердрафтом та відсотками, що підтверджується виписками наявними в матеріалах справи (а.с.23-34) . Згідно пункту 3.4.15. договору вказано, що відповідач зобов`язаний повернути заборгованість за дозволеним овердрафтом в межах строку дії ліміту дозволеного овердрафту, зазначеного в п.2.5 договору, а заборгованість за недозволеним овердрафтом в день її виникнення. У зв`язку з чим банком до позичальника було також застосовано штрафні санкції. Позичальником не виконано умови пунктів 3.4.14, 3.4.15 договору, внаслідок чого виникла заборгованість за договором, яка станом на 01 травня 2023 року складає 38791,61 гривні, в тому числі: строкової заборгованості по кредиту - 24 518,68 грн., строкової заборгованості по відсоткам - 943,13 гривні, прострочена заборгованості по відсоткам - 13329,80 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов`язанням. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 Цивільного кодексу України). За змістом ст. 1056-1 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 02.05.2023 року на адресу [PERSON] , а саме: с. Недобоївці, Дністровського району, Чернівецької області направлено повідомлення щодо досудового врегулювання спору Вих. №1-1628 від 02.05.2023 про погашення простроченої заборгованості (а.с.12). Вимоги банку не виконані, прострочену заборгованість не сплачено. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «КБ «Глобус» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Надані банком виписки за договором, детальним розрахунком заборгованості, іншими зібраними у справі доказами підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку, не спростовано будь-яким контррозрахунком сторони відповідача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору становить 38791,61 грн., та підлягає стягненню з відповідача на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус». Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи 05.12.2022 року між адвокатом Прохоренко В.П. та Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» було укладено договір про надання правової допомоги № 051222. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано акт №17/43 прийому-передачі послуг за Договором №051222 про надання професійної (правничої) допомоги від 05.12.2022 року, де сторони підтвердили, що виконавцем - адвокатом витрачено чотири години часу згідно договору, а саме дві години часу на надання консультацій, узгодження правової позиції, відшкодування витрат на виїзду консультацію, телекомунікаційний зв`язок, дві години часу на підготовку позовної заяви, і загальна вартість робіт становить 6000 гривень (а.с.21). Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів АТ «КБ «Глобус» перерахувало ФОП [PERSON] шість тисяч гривень, за професійну правничу допомогу (а.с.22). Таким чином, представником відповдіача підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, N 33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, N 37246/04). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд враховує критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Як вбачається з рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; за рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Але, як вбачається з Постанови ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Клопотань від відповідача щодо зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу з підстав не співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, до суду не надходило. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді позивачем, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved