Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Позивач ставить питання про визнання за ним права власності в порядку набувальної давності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 40,3 кв.м, за адресою: [ADDRESS] на території Об`єднання громадян по будівництву та експлуатації гаражів «Водій». Свої вимоги мотивує тим, що є добросовісним користувачем вищевказаного гаражу, який знаходиться на території Об`єднання громадян по будівництву та експлуатації гаражів «Водій». 5 серпня 1997 року був виданий державний акт на право постійного користування землею автокооперативу «Водій», м. Суми пров. Громадянський для будівництва індивідуальних гаражів. Тобто, наявні розбіжності в назві автокооперативу, що позбавляє позивача можливості оформити право власності на спірне нерухоме майно. Тому вважає, що має право на визнання права власності на гараж за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Інші учасники в судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність. Від виконавчого комітету Сумської міської ради надійшов письмовий відзив, в якому просить слухати справу у відсутність представника, зазначає, що особа набуває права власності на це майно, якщо добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном протягом 5 років. Зазначає, що до 2013 року у разі виникнення розбіжностей при наданні земельної ділянки у користування, виправлення помилок в державних актах було можливо і було пов`язано з виданням нових державних актів взамін тих, що містять помилки. З 2013 року державні акти не видаються, а тому отримати новий акт взамін того, що містить помилку неможливо. Сумська міська рада подала письмові пояснення, в яких зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що об`єднання громадян по будівництву та експлуатації гаражів «Водій» має будь-які права на землю під спірним гаражем, та що у позивача є право на частку майна в ОГБЕГ «Водій». Вважають, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, позивач не надав доказів звернення за безоплатною приватизацією земельної ділянки під гаражем до Сумської міської ради та згоди постійного користувача на вилучення у нього земельної ділянки. Тому в задоволенні позову просять відмовити. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 7 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 9 березня 2023 року. 9 березня 2023 року відкладено розгляд справи до 5 квітня 2023 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. 5 квітня 2023 року відкладено розгляд справи до 27 квітня 2023 року у зв`язку зі знаходженням головуючого судді на лікарняному. Протокольною ухвалою головуючого від 27 квітня 2023 року відкладено розгляд справи до 8 червня 2023 року у зв`язку із залученням третьої особи Сумської міської ради. Протокольною ухвалою головуючого від 8 червня 2023 року відкладено розгляд справи до 3 липня 2023 року у зв`язку з витребуванням додаткових документів. Протокольною ухвалою головуючого від 3 липня 2023 року оголошено перерву в судовому засіданні до 18 серпня 2023 року за клопотанням представника позивача для надання додаткових документів. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється членом Об`єднання громадян по будівництву та експлуатації гаражів «Водій» та користується гаражем № [NUMBER] з 1997 року, що підтверджується довідкою від 7 грудня 2022 року (а.с.3). Вказана обставина також підтверджується членською книжкою №6 та переліком членів Об`єднання громадян по будівництву та експлуатації гаражів «Водій» (а.с.4). Рішенням виконавчого комітету Зарічної районної ради народних депутатів №41 від 20.03.1997 року, зареєстровано Об`єднання громадян по будівництву та експлуатації гаражів «Водій» за юридичною адресою: [ADDRESS] (а.с.24-25). Рішенням Сумської міської ради народних депутатів від 23 квітня 1997 року, вилучено земельні ділянки у автомобільної школи ТСО «Україна» загальною площею 0,24 га, в тому числі по [ADDRESS] 0,12 га по [ADDRESS] 0,12 га та надано їх автокооперативу «Водій» під будівництво індивідуальних гаражів для працівників автошколи в постійне користування (а.с.26). На підставі вищевказаного рішення 5 серпня 1997 року автокооперативу «Водій» видано державний акт на право постійного користування землею в [ADDRESS] для будівництва індивідуальних гаражів (а.с.27-30). Позивачем на вказаній земельній ділянці було збудовано гараж, яким він користується з моменту будівництва та до нинішнього часу. Згідно відповіді Департаменту забезпечення ресурсних платежів №05.01-18/3486 від 22.05.2019 року, клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою надійшло від Об`єднання громадян по будівництву та експлуатації гаражів «Водій», до якого долучено копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб про зазначену юридичну особу та копію статуту Об`єднання громадян «гаражно-будівельний кооператив «Водій». У зв`язку з розбіжностями, повернуті без розгляду документи на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі площею 0,1208 га для колективного гаражного будівництва за адресою: [ADDRESS] (а.с.67). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій\~статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до\~статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. \~Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. \~ \~ \~ \~ \~Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої\~статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі. \~Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у\~Цивільному кодексі України\~строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. \~Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Відсутність факту заволодіння позивачем чужим майном та відсутність реєстрації на це спірне майно звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені\~статтею 344 Цивільного кодексу України Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17. Позивач як на підставу своїх вимог посилається на те, що не може зареєструвати право власності на спірний гараж, який збудований ним особисто, у зв`язку з чим позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися фактично своїм майном. Таким чином, застосування набувальної давності для упорядкування правового режиму гаражу № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] є неналежним способом захисту, оскільки позивачем не доведено факту володіння чужим майном та наявності реєстрації на це майно. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed