Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 29.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Підставою для відкриття виконавчого провадження слугував виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. № 52732 від 29.12.2021. Відповідно до зазначеного вище виконавчого напису, приватним нотаріусом було запропоновано стягнути з [PERSON] в користь відповідача за період з 10.06.2021 по 22.11.2021 суму заборгованості за кредитним договором в сумі 20 952 грн. та на загальну суму 21 602 грн. Зазначає, що такий виконавчий напис, вчинений з грубим порушенням вимог закону та є незаконним, оскільки кредитний договір між позивачем та ТзОВ «Інстафінанс» не підписувала, крім того Луцьке РУП ГУНП розслідує кримінальне провадження №12021030580001340 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. А також, зазначила, що позивач не вживала жодних дій щодо укладення і здійснення нотаріального посвідчення договору з відповідачем, в якої відповідач міг би отримати право вимоги за кредитним договором. Кредитний договір наданий нотаріусу не був посвідчений нотаріально, а також стягувачам не було подано документів на підтвердження безспірності заборгованості Посилаючись на вищенаведене, позивач просить визнати таким, що не підлягає до виконання, виконавчий напис від № 52732 від 29.12.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Ухвалою суду від 14.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача Сидун О.С. до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, час та дату судового засідання. Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк не надходило. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд дійшов до наступного висновку. 29.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис № 52732, яким запропоновано стягнути з [PERSON] в користь відповідача за період з 10.06.2021 по 22.11.2021 суму заборгованості за кредитним договором в сумі 20 952 грн (а.с.5). На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Пирогою С.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] (а.с.9). Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою [PERSON] було відкрито кримінальне провадження №12021030580001340 від 28.05.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (а.с.10). Оскаржуваний виконавчий напис, було вчинено нотаріусом на підставі кредитного договору № IU9883465 від 27.04.2021, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії IU3283668, який не був посвідчений нотаріально. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Згідно із ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів від 29.06.1999 №1172). Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в частині доповнення Переліку документів від 29.06.1999 № 1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 висловила правовий висновок про те, що судовими рішеннями визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», тому договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім цього, Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц зазначив, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Доказів надіслання повідомлення (вимоги, претензії) позивачу про необхідність погашення суми кредитної заборгованості та отримання ним такого повідомлення відповідач суду не надав, тим самим не спростував викладених позивачем у позові доводів. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. У зв`язку із цим у суду відсутні підстави вважати зазначену в оспорюваному виконавчому написі кредитну заборгованість безспірною, доказів іншого сторонами суду надано не було. Таким чином, суд вважає заявлені позовні вимоги підставними та такими, що підлягають повному задоволенню. Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в користь позивача витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved