Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Адвокат Стригун М.А., який діє в інтересах позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до ГО «Громадський контроль Яворівщини» про захист честі, гідності та ділової репутації. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] у соціальній мережі «Facebook» на сторінці ГО «Громадський контроль Яворівщини » ([INFO]) опубліковано публічне повідомлення (посилання [INFO] ). Представник позивачів вказує, що опублікований допис, та інформація, викладена у ньому, не відповідає дійсності та викладена неправдиво, у зв`язку з чим принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів, містить негативну інформацію, що порушує особисті немайнові права позивачів, та дискредитує їх за місцем праці. Зокрема, інформація у дописі, за своїм змістом є негативною інформацією з приводу знецінення сім`єю [PERSON] норм соціальної моралі, порушень порядку благоустрою прибудинкової території, також образливою є інформація щодо місць роботи членів сім`ї [PERSON] , обставин проходження ними військової служби, а також порядку видачі повісток на території Яворівської громади. Опубліковане публічне повідомлення спрямоване на створення негативного образу кожного члена сім`ї [PERSON] у суспільстві, є неправдивим та не відповідає дійсності. Представник позивачів просить визнати зазначене публічне повідомлення, яке опубліковане [INFO] у соціальній мережі «Facebook» на сторінці ГО «Громадський контроль Яворівщини » таким, що містить негативну та недостовірну інформацію та таким, що порушує особисті немайнові права позивачів. Водночас зобов`язати уповноважених осіб ГО «Громадський контроль Яворівщини» видалити публічне повідомлення, та розмістити у соціальній мережі «Facebook» на сторінці ГО «Громадський контроль спростування у вигляді допису наступного змісту: «Опублікований [INFO] допис на даній сторінці містить неправдиву інформацію з приводу сім`ї [PERSON] , які проживають у нашій громаді, у зв`язку із чим просимо вибачення за публікацію неправдивої інформації та особисто у сім`ї [PERSON] за спричинені незручності». Ухвалою судді від 09.11.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ній недоліків. 23.11.2022 від представника позивачів на електронну адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 28.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачі в судове засідання не з`явилися, представник позивачів адвокат Стригун М.А. в судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому просив розгляд справи проводити за відсутності позивачів (їх представника), на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ГО «Громадський контроль Яворівщини» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи ГО «Громадський контроль Яворівщини» повідомлено належним чином - матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Конверт з довідкою про причину повернення - за закінченням терміну зберігання, повернувся на адресу суду, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від ГО «Громадський контроль Яворівщини» до суду не надходили. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував представник позивачів. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти та правовідносини. [INFO] о 19:42 год ГО «Громадський контроль Яворівщини» на власній сторінці в інтернет-мережі «Facebook» було опубліковано допис: « [PERSON] , на території військового містечка, автомобільні власники вирішили по рейдерськи перетворити найбільший дитячий майданчик мікрорайону на парковку. Нагадаємо, що наприкінці 2012 року, в рамках передвиборчої кампанії, один із одіозних кандидатів в народні депутати, облаштував сучасний дитячий майданчик. На той час він був найкращий в місті. Варто зазначити, що за 10 років місцева влада жодного разу не обновила цей майданчик. Однак на сьогоднішній день деякі неадекватні мешканці хочуть знести майданчик для дітвори, вирубати всі дерева та лавочки і зробити парковочку для автомобілів. Мовляв в будинках, які поряд з майданчиком мало дітей, але багато автомобілів. Підбурює та нав`язує всім таку ідею пані [PERSON] з 60 будинку. Їй не подобається, що на майданчику бавляться діти з сусідніх будинків (ЯК ТАКЕ ВЗАГАЛІ МОЖНА БУЛО СКАЗАТИ). Також буває, що її чоловіку (який завжди паркуватися під вікном на газоні, що правда наразі боїться тут ставити, бо дуже близько до військової частини), не вдається припаркувалися біля самого під`їзду. Доречі, це сімейство вже неодноразово ставало «ГЕРОЯМИ» наших публікацій. Свого часу ми розповідали про їх старшого сина [PERSON] , який будучи лейтенантом побив солдат, бо йому щось там здавалось під кумаром. Також варто згадати про середнього сина сімейства [PERSON] , який був прокурором Тернопільської області, що правда лише 1 день. Бо на святкуванні свого призначення, набухавшись змушував своіх підлеглих клястись йому у вірності і погрожував, що всіх буде «*бати, як свиней». Також дивно, чому чоловік пані [PERSON] (колишній прапорщик), а також жоден з її синів (екс-військовий, екс-прокурор, поліцейський) не захищають нашу Державу на передовій. Через таких сикунів, військоматам доводиться роздавати повістки на пляжах, заправках і церквах (прости Господи) імобілізовувати не обстріляних чоловіків. Мешканці, які проживають поблизу дитячого майданчика, просять міську владу та депутатів втрутитись у вирішення даної проблеми та не лише зберегти цей майданчик для дітей, але й оновити та загородити його від недобросовісних автовласників. Які вже вділили територію майданчику на декілька парко мість. Дякувати Богу за перше півріччя міська рада перевиконала бюджет на 200+%, за рахунок збільшення військового контингенту в [PERSON] . Тому варто виділити декілька com тисяч грн. для діточок військових. Бо розмовляти з такими людьми, як пані [PERSON] дуже важко, вони одразу переходять на крик та образи. Ну що тут сказати, егоїстичні і хитровимахані яворівські РАГУЛІ.». Дана публікація отримала 28 коментарів користувачів мережі «Facebook», що стверджується файлом-скріншотом публікації ГО «Громадський контроль Яворівщини » в інтернет-мережі «Facebook» від 10.07.2022, який міститься на диску долученому представником позивачів до матеріалів справи (додаток до акту огляду сторінки у соціальній мережі). Отже спірна публікація, яка стосується позивачів, дійсно була викладена ГО «Громадський контроль Яворівщини » в інтернет-мережі «Facebook», та мало місце поширення такої інформації в мережі Інтернет, тобто в соціальній мережі www.facebook.com відбулось доведення такої інформації до відома багатьох осіб. Викладена відповідачем у мережі «Facebook» інформація, яка за своїм характером та змістом, ґрунтується на твердженнях про негативні моральні якості позивачів та їх причетність до здійснення протиправної діяльності, є недостовірною, оскільки спростована наданими представником позивачів доказами. З копії характеристики ОСББ «Івана Хрестителя 60» від 18.10.2022 №9 судом встановлено, що за місцем проживання позивач [PERSON] характеризується позитивно та із сусідами перебуває у добросусідських стосунках. Позивач [PERSON] на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за допомогою не зверталася (копії сертифікатів серія 12ЯЯС456640, 12ЯЯТ№720534. Також за місцем проживання характеризується позитивно та із сусідами перебуває у добросусідських стосунках (копія характеристики ОСББ «Івана Хрестителя 60» від 18.10.2022 №10). З витягу з наказу Міністерства економіки України № 1658 від 15.06.2022 судом встановлено, що позивачу [PERSON] , як прокурору Фастівської окружної прокуратури, надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час працівників Київської обласної прокуратури. Позивач [PERSON] є учасником бойових дій, що стверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 23.03.2015, як і позивач [PERSON] (копія посвідчення учасника бойових дій серія [NUMBER] від 23.10.2015), та позивач [PERSON] (копія посвідчення учасника бойових дій серія [NUMBER] від 17.08.2015). Слід зазначити, що [PERSON] за вимогою окремого доручення Генерального штабу Збройних Сил України від 26.06.2022 залучався до проходження базової загальновійськової підготовки та території інших країн (копія витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] №182 від 07.07.2022) Згідно з повідомлення Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону адресованого у відповідь на адвокатський запит представника позивачів М.Стригуну, судом встановлено, що на час надання відповіді Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону, а також підпорядкованими прокуратурами процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях відносно [PERSON] не здійснювалося та не здійснюється. Як убачається з повідомлення Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону адресованого у відповідь на адвокатський запит представника позивачів М.Стригуну, у проваджені військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України перебувало кримінальне провадження № 42017140410000108 від 17.05.2017 за ч. 2 ст. 426-1 КК України за фактом перевищення військовими службовими особами військової частини [NUMBER] службових повноважень. У ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017140410000108 від 17.05.2017 [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, а 14.11.2018 кримінальне провадження № 42017140410000108 від 17.05.2017 закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Наказом генерального прокурора №268к від 10.09.2020 [PERSON] призначено на посаду керівника Тернопільської обласної прокуратури строком на п`ять років з 11.09.2020, згодом Наказом генерального прокурора № 313к від 16.09.2020 [PERSON] звільнено з посади керівника Тернопільської обласної прокуратури з 17.09.2020 у зв`язку із переведенням до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального району. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, розміщену [PERSON] в соціальній мережі Facebook, опубліковану о 21 годині 40 хвилин, за веб-посиланням [INFO], та зобов`язано відповідача протягом п`яти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили опублікувати спростування на його особистій сторінці в соціальній мережі Facebook. Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У відповідності до ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 34 Конституції України передбачено, що має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно з ст.5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 ЦК фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Згідно з ч.1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. . Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Як вбачається зі змісту ч. 1-2 ст.299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 (далі - Постанова Пленуму ВСУ), при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з п. 18 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України, фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Дана правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 23.12.2020 року у справі № 484/2781/19-ц. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до положень частин першої, другої статті 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, оціночне судження в образливій формі тільки тоді не тягне за собою відповідальності як за висловлення оціночного судження, коли воно має під собою достатнє фактичне підґрунтя і не є надмірним, з огляду на ситуацію та обставини, за якими відбувалось поширення таких висловлювань (рішення від 01.07.1997 у справі "Обершлік (Oberschlick) проти Австрії (№ 2)"). Відповідно до ст. ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Викладена відповідачем інформація у мережі «Facebook» є фактичними твердженням, її не може бути віднесено до оціночних суджень та такої, що стосується допустимої критики, оскільки спростована наданими представником позивачів доказами. У зв`язку з цим дана інформація є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів та не містять фактичних даних. Відповідачем не було надано жодного належного доказу на підтвердження достовірності опублікованої інформації. Суд вважає, що оскаржувані твердження відповідача, формують негативну громадську думку про позивачів, які за місцем роботи та проживання характеризуються позитивно, руйнують репутацію позивачів, при цьому, вона не є підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, а тому опублікований допис є таким, що порушує особисті немайнові права позивачів на повагу до їх честі, гідності і ділової репутації, розповсюдження такої інформації може створити негативні наслідки для позивачів, поставити під сумнів дотримання ними законодавства України та їх моральних якостей, сформувати негативну думку про них. Тому, поширена відповідачем інформація складає негативне враження у суспільства про позивачів насамперед, як про людей, які своїми вчинками порушують приписи закону та моралі. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим, суд бере до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права. Відповідно до статті 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. За оцінкою наданих доказів, очевидним для суду є те, що поширена відповідачем інформація, опублікована 10.07.2022 є негативною, образливою та такою, що порушує репутацію і принижує честь та гідність позивачів. Відповідно до п. 24, 25вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування такої інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Представник позивачів обрав спростування недостовірної інформації, як один із способів захисту свого порушеного права. Отже, суд, на підставі належним чином оцінених доказів, врахувавши зміст поширеної відповідачем інформації щодо позивачів в її системному зв`язку з фактичними обставинами справи, встановивши, що представником позивачів доведено факт поширення про позивачів негативної та недостовірної інформації, у зв`язку з чим, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання поширеної інформації недостовірною і такою, що порушує честь, гідність та репутацію позивачів та зобов`язання відповідача її спростувати в спосіб, аналогічний розповсюдженню - зобов`язати ГО «Громадський контроль Яворівщини» спростувати поширену у дописі 10.07.2022 інформацію шляхом публікації на цій же сторінці в публічної інформації про її недостовірність. При цьому, суд вважає за необхідне встановити строк один місяць з дня набрання рішенням законної сили для здійснення визначених дій для спростування недостовірної інформації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивачів. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved