Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 29.12.2020 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № СК-48/222/20/137/09С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 7000 грн.. 29.12.2020 року між позивачем та відповідачем укладено Додатковий договір про транш № 1 до договору про споживчий кредит № СК-48/222/20/137/09С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія). Позивач виконав умови Договору та надав відповідачу кредит в сумі 7000 грн., а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером №187 від 29.12.2020 року. Відповідачем було порушено строки сплати обов`язкових платежів та процентів за користування кредитом, що в свою чергу спричинило затримку повернення частини кредиту та сплати процентів за Договором, та підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору, з якого вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 29.12.2022 року складає 11695,58 грн.. Окрім того, 29.12.2020 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № СК-48/222/20/137/09С, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з відповідачем [PERSON] відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором кредитної лінії та по додатковим договорам до кредитного договору. Таким чином [PERSON] та [PERSON] повинні належним чином виконувати свої зобов`язання за Договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов`язання не виконують. 28.07.2023 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачами відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2020 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № СК-48/222/20/137/09С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 7000 грн.. 29.12.2020 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено Додатковий договір про транш № 1 до договору про споживчий кредит № СК-48/222/20/137/09С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія). Відповідно до п 3.1 Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою. Відповідно до п. 3.2 Договору плата за користування кредитом (проценти) становить 84 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. 29.12.2020 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № СК-48/222/20/137/09С, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з відповідачем [PERSON] відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором кредитної лінії та по додатковим договорам до кредитного договору. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і відповідач [PERSON] за повернення кредиту, сплату процентів, можливих неустойок та відшкодування збитків/витрат. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Договором поруки субсидіарної відповідальності поручителя не передбачено. Як підтверджується видатковим касовим ордером від 29.12.2020 року № 187, відповідач [PERSON] отримав від позивача 7000,00 грн.. Відповідачами було порушено умови кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, внаслідок чого станом на 29.12.2022 утворилась заборгованість у розмірі 11695,58 грн., з яких: 4958,50 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту станом на 29.12.2022 року; 6737,08 грн. - сума заборгованості по процентах за період з 14.08.2021 року по 29.12.2022 року. Оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконали грошового зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого кредитна спілка вправі стягнути з відповідачів прострочене тіло кредиту та несплачені проценти. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. На думку суду позивачем надано достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, тому позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути 2684 грн. 00 коп. на оплату судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved