Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

2 березня 2023 року на адресу суду надійшов вказаний позов. Свій позов мотивує тим, що з метою забезпечення прав дитини просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні відомості у актовий запис народження дитини. Вказує, що з 22.07.2022 перебував у шлюбі з [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] повідомила позивача, що він є біологічним батьком дитини. На даний час хлопчик проживає з ним за рішенням Служби у справах дітей Луцької міської ради, він про нього піклується, матеріально утримує. Ухвалою суду від 7 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року провадження у справі зупинялося на час проведення судової генетично-молекулярної експертизи. Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою суду від 28.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у заяві від 04.08.2023 просив здійснювати розгляд справи без їх участі. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справив їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 915, [PERSON] народився [INFO] , батьками його записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). На підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.11.2019 у справі №161/13235/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 12). 22 липня 2022 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 8). На підставі рішення Служби у справах дітей Луцької міської ради від 10.01.2023 №2 «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] » дитину влаштовано у сім`ю [PERSON] (а.с. 9). Позивач вказав, що за життя [PERSON] повідомила його, що він є біологічним батьком дитини. У висновку експерта №СЕ-19/103-23/4679-БД від 07.07.2023, зробленого Волинським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, вказано, що [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , ймовірність даної події складає 99,9997%. На даний час, [PERSON] перебуває на повному утриманні [PERSON] . Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Згідно зі ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Мета визнання батьківства полягає у підтвердженні (констатації) вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Встановлення батьківства розглядається також як засіб захисту прав дитини, тобто захід, спрямований на відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав дитини. Така сутність цього юридичного факту обумовлюється тим, що визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Суд приймає до уваги те, що встановлення батьківства породжує низку юридичних наслідків, серед яких виникнення взаємних прав та обов`язків дитини і батьків. Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього кодексу. У відповідності до положень ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та задоволення позову.

Outcome: approved