Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та її чоловік [PERSON] отримали від Піщанського племрадгоспу «Золотоніський» квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку зареєстрували в Золотоніському БТІ 18.02.1994 в реєстровій книзі за № 418. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.12.1995 вказана квартира належить на праві приватної, спільної, сумісної або часткової власності за [PERSON] та [PERSON] . Отже, вони являються співвласниками вказаної квартири. У 1997 році чоловік позивача переїхав проживати у село Нова Гребля до своїх батьків та 26.06.2000 подружжя розлучились. Розуміючи, що сімейне життя не склалось, але є спільне майно, яке не можливо розділити, після розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] було досягнуто домовленість про те, що [PERSON] оплатно передасть позивачу частину квартири належну йому. На виконання домовленості позивачем були передані грошові кошти [PERSON] , що підтверджується відповідною розпискою. У той же час, належним чином право власності на той момент не було оформлено, але додатково сторони домовились, що з часом в установленому законному порядку нотаріально посвідчать договір купівлі - продажу квартири, переоформивши право власності на позивача. 17 березня 2001 року позивач вдруге одружилась та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Позивач та її колишній чоловік взагалі не підтримували зв`язок та у 2021 році позивачу стало відомо, що її колишній чоловік [PERSON] [INFO] помер. На даний час, після смерті колишнього чоловіка належним чином оформити продаж частини квартири документально для позивача стало неможливим. До того ж, частка квартири, що належала колишньому чоловіку, після його смерті у спадок ніким не прийнята та не оформлена. [PERSON] дітей не мав, у шлюбі, після розлучення з позивачем, не перебував, тобто спадкоємців, які б претендували на частку вказаної квартири, яка залишилась після смерті [PERSON] не має. Позивач звертає увагу суду, що вказана квартира реально не розподілена, має один вхід, спільну електромережу, газогін, водопровід, водовідвід, що підтверджується копією технічного паспорта. Відповідно позивач зазначає, що за весь період її проживання у квартирі нею було проведено внутрішній сучасний ремонт, вона замінила вікна та двері, замінила електропроводку, сплачує постійні платежі за комунальні послуги, що підтверджується копіями долучених до матеріалів справи рахунків. Згідно акту обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] \~складеного комісією\~виконавчого комітету\~Піщанської сільської\~ради від\~31.03.2023,\~встановлено,\~що в квартирі [PERSON] підвела газ (система опалення конвектор), наявне електропостачання, нові вхідні та міжкімнатні двері, замінені металопластикові вікна та балкон. Квартира облаштована меблями (шафа, ліжко, стіл), встановлений кондиціонер, бойлер. Ванна кімната обкладена плиткою, встановлений умивальник, унітаз та душова кабіна. В коридорі проведено ремонт, поклеєні нові шпалери, стеля оздоблена пластиковими панелями. Згідно довідки № 51 від 26.01.2023 виданої Піщанською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, [PERSON] з 1991 року проживає у вказаній квартирі, обслуговує та утримує квартиру в належному стані. Враховуючи викладене вище позивач просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2023 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувано з Золотоніського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) інформацію про реєстрацію смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2023 витребувано з Першої Золотоніської державної нотаріального контори належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.07.2023 викликано у судове засідання в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Свідок [PERSON] у судовому засідання надала показання про те, що вона знає позивача майже все життя, оскільки разом працювали на підприємстві «Племрадгосп», де позивач стояла в черзі на квартиру та в подальшому отримала однокімнатну квартиру [ADDRESS] .. В цей період позивач була одружена та проживала разом з [PERSON] .. З 1997 року позивач не проживала з [PERSON] і розлучилися. [PERSON] у неї позичала кошти, щоб сплатити [PERSON] за належну йому частину квартири. Потім позивач одружилася з іншим чоловіком. У даній квартирі вони разом робили ремонт. Свідок [PERSON] у судовому засідання надала показання про те, що позивач є її хрещеною мамою. З 1997 року позивач проживає в квартирі [ADDRESS] без [PERSON] , оскільки вони розлучилися. Пам`ятає, що позивач позичала кошти у її батьків , щоб віддати за частину квартири, яка належала [PERSON] .. Позивач проводила у квартирі ремонтні роботи. Заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено,\~що згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.12.1995 квартира, що знаходиться по [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.06.2000 [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Відповідно до розписки від 26.06.2000 [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 850 доларів США за продану ним частку квартири за адресою [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.03.2001 [PERSON] та [PERSON] одружилися. Відповідно до довідки № 51 від 26.01.2023 виданою Піщанською сільською радою Золотоніського району Черкаської області згідно запису в будинкових та погосподарських книгах за 1991-2020 роки [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживала з 1991 року по 19.10.2020 рік за адресою [ADDRESS] . З 19.10.2020 року і по даний час проживає за вищевказаною адресою без реєстрації. Обслуговує та утримує квартиру в належному стані. Згідно довідки №254о від 28.02.2023 виданої КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Золотоніський відділок станом на 01.01.2013 квартира [ADDRESS] зареєстровано у Золотоніському відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до актового запису про смерть №19 [PERSON] помер [INFO] . З листа Золотоніської міської державної нотаріальної контори ЦМУМЮ (м. Київ) від 28.06.2023 № 150/01-16 вбачається, що згідно з Алфавітних книг обліку спадкових справ та інформації зі Спадкового реєстру, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилась. Відповідно до норм ст.\~344\~ЦК\~України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" №5 від 07.02.2014, відповідно до частини першої статті 344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності(п.9); враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ (п.11); враховуючи положення статей\~16,\~344,\~396 ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей\~387,\~391 ЦК. Під час розгляду позову про витребування майна із чужого незаконного володіння, пред`явленого давнісним володільцем, застосуванню підлягають також положення\~статті 388 ЦК\~за наявності відповідних заперечень з боку відповідача (п.12); можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п.13). Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень")(п.14). Верховний Суд у своїй постанові від 24.01.2019 року у справі № 755/16913/16-ц зазначив, що за аналізом частини першої статті 344 ЦК України\~за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. У ЦК України набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов. Для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами\~ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків (відповідно до ч. 2 ст.\~344\~ЦК особа, яка володіє майном, до часу свого фактичного володіння може приєднати час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є). Цей строк відповідно до ст.\~344\~ЦК для нерухомого майна встановлений тривалістю десять років, для рухомого майна - п`ять років. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та\~перехідних\~положень\~Цивільного Кодексу\~України Правила статті 344\~Цивільного\~кодексу\~України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року відповідно до ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на дане майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Таким чином, оскільки позивач добросовісно заволоділа частиною квартири та відкрито і безперервно володіє і користується зазначеним майном більше десяти років, суд вважає, що остання набула права власності на нього за набувальною давністю.

Outcome: approved