Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.06.2015 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 50000 грн на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, шо підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» які були викладенні на сайті банку, складає між ним та Банком договір, шо підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань виникла заборгованість у сумі 59674,19 грн. На даний час відповідач продовжує, ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. В судове засідання представник позивача АТ КБ "Приватбанк" не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,надав заяву про розгляд справи у його відсутність.. З поданого відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає . Позивач зазначив, що нібито 03.06.2015 року відповідач отримав кредиту вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 50 000 грн, це не відповідає дійсності, на той час будо встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн, та відповідачем не використовувався. Подальші зміни кредитного ліміту не було погоджено з відповідачем та здійснювались в односторонньому порядку позивачем. Відносно вказаних позовних вимог сплив строк позовної давності. Позивач не довів обставину набрання чинності кредитним договором, а відповідно і зобов`язання за таким договором виконуватися не можуть, оскільки невиконані обов`язки банку. Документи, які можуть підтвердити обставину невиконання кредитного зобов`язання, визначені в спеціальних нормативно - правових актах: ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Постанові правління НБУ №566 від 30.12.1998р. «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України».Позивач не надав первинні документи ,таким чином не підтверджено обставину невиконання кредитного зобов`язання, а також виконання кредитного зобов`язання Банком. Відсутній детальний розрахунок заборгованості. В матеріалах справи відсутні оригінали кредитного договору та графіку погашення кредитних грошових коштів. Комісія за управління кредитом, яку проситься стягнути позивач є незаконною та не може стягуватися з Відповідача відповідно до ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Проценти за користування грошовими коштами не мають сплачуватися Позивачу внаслідок пропущення строку позовної давності. Надана копія анкети-заяви від 03.06.2015 р., яка була підписана відповідачем не є доказом про те, що відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг у «Приватбанку», які діяли на момент підписання відповідачем цієї заяви і не є належним доказом в розумінні ст. 77, 78 ЦПК України. З відповіді на відзив вбачається, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 03.06.2015 року. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua;https://client-bank.privatbank.ua, Тарифамибанку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умові та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Відповідачу було відкрито картковий рахунок (п.п. 1.1.1.90,2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рухунку є пластикова Картка, яку отримав Відповідач та мобільний телефон який вказав Відповідач. За Допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, Відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування. Таким чином, Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. [PERSON] висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку "Універсальна". До матеріалів позовної заяви долучено Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 43,2% на рік, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду. Дослідивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково зі слідуючих підстав. Згідно заяви від 03.06.2015 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними на рекламному буклеті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві (а.с.25). 03.06.2021 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.26-29). Також позивачем надано Умови та правилами надання банківських послуг без підпису відповідча (а.с.31-72). Банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування. Кредитний ліміт початковий 300 грн, в подальшому поступово збільшувався, та з 12.03.2019 його розмір встановлено у сумі 50000 грн. З 09.02.2022 - кредитний ліміт 0 грн (а.с.23). Відповідачу надано у користування кредитні картки [NUMBER] (строк дії 13.11.2014 по 11/18), [NUMBER] (строк дії 19.01.2017 по 05/20), [NUMBER] (строк дії з 14.08.2020 по 01/24) (а.с.24). Таким чином, Банк надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. З виписки за договором № б/н вбачається, що за період з 13.11.2014 року по 26.05.2023 відповідач активно користувався наданим кредитним лімітом, а саме з вказаних номерів кредитних карт знімав готівку, проводив безготівкову оплату товарів та послуг, здійснював перекази грошових коштів, поповнював вказані картки і т.д. (а.с.82-130). З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 03.06.2015 укладеного між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] вбачається, що останній має заборгованість перед банком у сумі 56674,19 грн, з них 48382,62 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту та 11291,57 грн заборгованість за простроченими відсотками. (а.с.11-22). Відповідач у своєму відзиві зазначає, що позивачем не підтверджено факт виконання умов договору, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів позичальнику. З такими твердженнями суд не може погодитися, з огляду на наступне. Верховний суд в Постанові від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, що діяла з часу відкриття кредитного ліміту відповідачу та до 04.07.2018 року), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час судового розгляду). Таким чином, виписка по картковому рахунку є належним і допустимими доказом, що підтверджує виконання позивачем умов договору в частині встановлення відповідачу кредитного ліміту, а позивач користувався кредитними коштами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за договором, просить стягнути тіло кредиту та проценти за його користування. Як на підставу своїх позовних вимог про погашення заборгованості за договором, позивач посилається на умови та правила надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», які не підписані відповідачем. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви умови та правила надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» та тарифи розумів [PERSON] , ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Так, надані позивачем умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. У заяві позичальника від 03.06.2015 року процентна ставка не зазначена. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» повідомив його про умови кредитування та узгодив з ним саме ті умови, про які банк вказує в позовній заяві. Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 20/5647/18. Стосовно застосування позовної давності до спірних правовідносин, то необхідно зазначити наступне. Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що повністю узгоджується з висновками викладеними в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 20/5647/18. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача АТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 48382,62грн, як заборгованості за тілом кредиту, за кредитним договором від 03.06.2015 року. В задовленні решти позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за просроченими відсотками відмовити. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2176,13 грн (48382,62/59674,19*2684) в рахунок повернення сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial