Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 27 грудня 2011 року між нею та [PERSON] , був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Мартинівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис за №10. За час спільного проживання у них народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її повному утриманні. З 2019 року відповідач припинив сімейні стосунки з нею і на теперешній час вона з відповідачем фактично проживає окремо за різними адресами. Разом з тим, протягом тривалого часу відповідач сім`ю матеріально не підтримує, з дітьми майже не спілкується та станом їх здоров`я не цікавиться, участі у вихованні дітей не приймає, коштів на потреби дітей не надає. Домовленості між ними з приводу участі в утриманні дітей не досягнуто. Вона одна не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Враховуючи вищевикладене, просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , проживаючого [ADDRESS] , аліментів на її, [PERSON] , користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , визначивши стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою суду від 20.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 03.08.2023 о 08 годині 45 хвилин, яке було відкладено на 23.08.2023 о 08 год. 50 хв.. Позивач у судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, щодо винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач у судові засідання, призначені на: 03.08.2023 та 23.08.2023, не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв від нього, а також відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти цього. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що учасники справи являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 07.06.2013 та серії [NUMBER] від 09.04.2020. (а.с.8). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 грудня 2011 року, виданого виконкомом Мартинівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, учасники справи уклали шлюб 27 грудня 2011 року, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за № 10 (а.с. 6). Відповідно до довідок №№307, 310 від 03.07.2023, виданих Мартинівським старостинським округом Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , до складу її сім"ї входять: донька [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , останні знаходяться на утриманні матері. (а.с.9,10). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як вбачається з п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З вищенаведених підстав суд враховуючи пріоритетність прав дітей на достатнє забезпечення їх потреб, та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, те що відповідач за станом здоров`я є працездатним, інших осіб на утриманні не має, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на дітей, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, тому з нього слід стягнути на користь позивачки аліменти на неповнолітніх дітей: доньку[PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, суд роз`яснює сторонам по справі, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів неповнолітніх дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 1073 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved