Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Антал Ярослав Володимирович, звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] помер позивача та відповідача батько, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] . Дружина спадкодавця (мати позивача та відповідача) [PERSON] [INFO] померла. На випадок своєї смерті спадкодавець заповідального розпорядження не залишив. Державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві та рекомендовано звернутися до суду. Окрім позивача та відповідача інших спадкоємців, як спадкоємців які мають право на обов`язкову частку спадкового майна, передбачених ст.1241 ЦК України, немає. Позивач [PERSON] та його представник Антал Я.В. про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені своєчасно у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити (а.с. 37). Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.30, 38-39). Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 33). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] помер позивача батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок який розташований в [ADDRESS] (а.с. 14, 19). Дружина спадкодавця (мати позивача та відповідача) [PERSON] [INFO] померла (а.с.17-19). За життя спадщину після смерті чоловіка не прийняла, до нотаріуса не зверталась. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] (а.с.15). Із спадкодавцем на час його смерті - [INFO] проживали і були зареєстровані по [ADDRESS] : син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою старости від 20.07.2023 р. №167 (а.с.16). Згідно Довідки старости с.Новоселиця від 20.07.2023 p. за даними погосподарської книги №10 Новоселицької сільської ради за 2011-2015 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 0377-1 за гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , значиться зареєстрованим житловий будинок [ADDRESS] (а.с.19, 20). Державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори відмовила в позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (а.с.24). Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентарбюро. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом. Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про повне задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved