Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вимоги заяви обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] , у цьому шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Заявник вказує, що впродовж тривалого часу [PERSON] вчиняє відносно неї насильство фізичного та психологічного характеру. Відносно [PERSON] працівники поліції за фактом вчинення домашнього насильства виносили термінові заборонні приписи, [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, що підтверджується постановами Луцького міськрайонного суду Волинської області. Однак, кривдник продовжує свою протиправну поведінку, зокрема 16 серпня 2023 року він виламав двері у її квартиру, вихопив з її рук телефон, а тому вона з дитиною вибігла на вулицю та за допомогою сторонніх осіб викликала поліцію. 16 серпня 2023 року відносно кривдника складено два термінові заборонні приписи (постраждалі особи [PERSON] та [PERSON] ). Наразі відносно [PERSON] проводиться досудове розслідування за ст. 126-1 КК України. На підставі наведеного заявник просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , на строк 6 місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження його прав, а саме: -обмежити [PERSON] спілкування з постраждалою дитиною [PERSON] ; -заборонити [PERSON] наближатися на 500 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] та [PERSON] , інших місць частого відвідування [PERSON] та [PERSON] ; -заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та [PERSON] , якщо [PERSON] за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та [PERSON] , в будь-який спосіб спілкуватися з нею та дитиною; -заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах, або контактувати зі [PERSON] та [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою судді від 29 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник заявника адвокат Стретович І. С. вимоги заяви підтримала з підстав, які зазначені в заяві, заяву просить задовольнити в повному обсязі. Додатково суду пояснила, що є високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства та можливості настання тяжких або особливо тяжких наслідків щодо постраждалих осіб, такі ризики є реальними. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви заперечив, суду пояснив, що його дружина всіляко перешкоджає йому бачитись з сином [PERSON] , а тому навмисно викликає поліцію з метою отримання термінових заборонних приписів. [PERSON] не заперечує наявність конфліктів між ним та дружиною, в ході яких він може застосовувати до дружини фізичну силу, однак він вважає, що він це робить «не сильно». Заслухавши учасників справи, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до задоволення за таких підстав. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Суд встановив,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~одружились [INFO] (а.\~с.\~13).\~В шлюбі\~в них\~народився син: [PERSON] , [INFO] (а. с. 12). Інформацією з Реєстру Луцької міської територіальної громади [PERSON] разом з сином [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10, 11). Копією постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2022 року підтверджується, що [PERSON] 19 жовтня 2022 року по [ADDRESS] в присутності дитини вчинив відносно своєї дружини [PERSON] домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, штовхав, давав ляпаси. Вказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу (а. с. 6). Копією постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2023 року підтверджується, що [PERSON] 13 травня 2023 року в присутності малолітньої дитини [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини [PERSON] , а саме: словесно ображав, принижував, вдарив долонею по обличчю. Вказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу (а. с. 5). Крім того, копією постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2023 року підтверджується, що [PERSON] 13 травня 2023 року порушив термінові заборонні приписи, видані йому 13 травня 2023 року строком на 7 діб, зокрема, відчинив двері квартири за місцем проживання постраждалої особи та продовжив ображати, принижувати дружину [PERSON] (а. с. 7). З копії витягу з ЄРДР встановлено, що 17 серпня 2023 року внесено відомості по ст. 126- 1 КК України, де потерпілою визнано [PERSON] . Судом також встановлено, що щодо [PERSON] неодноразово було застосовано термінові заборонні приписи, як до кривдника, а саме 16 серпня 2023 року серії АА № 377263 та № 377264. Також з довідки від 16 серпня 2023 року № 47 вбачається, що [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] 02 листопада 2021 року перебувала у притулку для осіб, які постраждали від домашнього насильства. Наведене дає підстави для висновку, що [PERSON] вчиняє відносно [PERSON] домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. При цьому акти насилля відбувались в присутності їхнього малолітнього сина [PERSON] , а тому дитина також є жертвою домашнього насильства. Оцінюючи ризики продовження у майбутньому домашнього насильства [PERSON] , суд враховує факт притягнення кривдника до адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства та порушення ним термінових заборонних приписів поліції. Статтею 21 Закону України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. За таких обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо [PERSON] , тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту постраждалих осіб до кривдника слід застосувати обмежувальний припис. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved