Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб укладений між нею [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 22.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 842. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що спільне проживання у них не склалося у зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між нею та відповідачем фактично припинені на протязі тривалого часу до подання позовної заяви. Вони проживають окремо один від одного та повністю припинили шлюбні відносини, подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад шлюбних відносин носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. Ухвалою суду від 03.07.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В своїй заяві позивач просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення процесуальних документів та судових повісток на адресу, яка вказана в позовній заяві, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки ухвала суду від 03.07.2023 року направлялась на адресу місця проживання відповідача і повернулась до суду неврученою, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. В ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи по суті. Сторони перебувають в шлюбі з 22.08.2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 842. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] , а матір`ю - позивач [PERSON] . Судом на підставі наданих суду матеріалів, з`ясовані фактичні взаємини та обставини сумісного життя подружжя, час припинення між ними шлюбних відносин, мотиви розірвання шлюбу та дійсні причини позову, які у своїй сукупності свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу і сім`ї є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя, враховуючи небажання та неспроможність подружжя відновити сімейні відносити, а також відсутність наявних перешкод, передбачених статтею 110 Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд з огляду на наведене, приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу та вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, оскільки фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені на протязі тривалого часу до подання позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved