Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У липні 2023 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.11.2018 [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, звернулася до АТ «Універсал Банк» та підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 24.11.2018 року. Таким чином, 24.11.2018 року між АТ «Універсал банк» та [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого останній був відкритий поточний рахунок та наданий кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 50 000,00 гривень та сплатою відсотків за його користуванням у розмірі та порядку, встановленими Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідачка належним чином умови укладеного договору не виконувала, своєчасно та у повному обсязі кредит не погашала, у зв`язку із чим заборгованість за договором станом на 25.04.2023 рік становить 57 923,52 гривень, яка складається із залишку по тілу кредиту. За таких обставин просив суд стягнути з відповідача на користь банку 57 923,52 гривень заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» та 2684,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача ПАТ «Універсал Банк» не з`явився, в позовній заяві просив в разі неявки в судове засідання відповідача справу слухати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.11.2018 року [PERSON] підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank| Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, складають Договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 50000,00 гривень на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідно до п.п. 2.1. Основних положень (розділ 2) Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Згідно із п.п. 2.3. вказаного розділу Умов, договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним та містить елементи різних договорів. Відповідно до пунктів 5.3., 5.8.1. п.5 Розділу 5 Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Згідно представленого банком розрахунку заборгованість [PERSON] за договором б/н від 24.11.2018 року станом на 25.04.2023 рік становить 57 923,52 гривень і складається із тіла кредиту. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі - Закон №1734-VIII). За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості АТ «Універсал Банк» надав суду: Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 24.11.2018 року, Умови і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) в редакції чинній станом на 01.11.2018 рік; Паспорт (умови користування) кредитної картки «Чорна картка monobank», тарифи користування «Чорна картка monobank». Разом з цим суд зазначає, що Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 24.11.2018 року не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів, неустойки, та будь-яких комісій. Позивачем надані Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) і Паспорт (умови користування) кредитною карткою «Чорна картка monobank», які визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. Однак, вказані документи не підписані [PERSON] , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Таким чином, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила надання банківських послуг, відсутності в Анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, неустойки надані банком Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) і паспорт споживчого кредиту «Чорна картка monobank» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Із представленого банком розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 25.04.2023 рік заборгованість відповідача за договором б/н від 24.11.2018 року становить 57 923,52 гривень і складається із тіла кредиту. При цьому із представленого розрахунку встановлено, що за весь період користування відповідним рахунком, відповідачкою було сплачено відсотки за користування кредитними коштами у загальній сумі 32885,15 гривень. З огляду на вищевказані обставини (безпідставність нарахування відсотків за користування кредитними коштами) сплачена відповідачем сума таких відсотків повинна бути зарахована в якості погашення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином суд приходить до висновку, що поданий позивачем позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 19.10.2019 року у сумі 25038,37 гривень, що складає заборгованість по тілу кредиту (57 923,52 грн. - 32885,15 грн. (сума сплачених відсотків)). Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 1160,20 грн. (25038,37 грн.* 2684,00/ 57 923,52 грн.).

Outcome: partial