Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом до відповідача та просить стягнути з нього на свою користь кошти в сумі 4863,10 грн, а також судові витрати. Позов мотивує тим, що 28 жовтня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4712527 (далі - Договір). За Договором ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Suzuki», реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 2 лютого 2020 року о 12.34 годині в м. Долинській по вул. Центральній, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Suzuki», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Hyundai», реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а його власнику матеріальних збитків. Згідно з постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 4 березня 2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі страхового акта № ОЦ/173/000/20/0114 від 6 квітня 2020 року, ПрАТ «УПСК» виплатило потерпілому страхове відшкодування в сумі 4863,10 грн. Відповідач керував забезпеченим транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відтак ПрАТ «УПСК» має право на відшкодування виплаченого страхового відшкодування. 3 березня 2023 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (Новий кредитор) укладено договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, за яким Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору за договорами страхування, перелік який наведений у Додатку № 1 до цього правочину. Відповідач не надіслав до суду у встановлений строк відзив на позовну заяву. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (чч. 1-3 ст. 83 ЦПК України). Судом установлено, що 2 лютого 2020 року о 12.40 годині по вул. Центральній, 53 в м. Долинській [PERSON] керував автомобілем «Suzuki», реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai», реєстраційний номер [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Також [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вищезазначені обставини підтверджуються постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 4 березня 2020 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та згідно з положеннями ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. У силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої її постановлено, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, винним у дорожньо-транспортній пригоді, що є предметом дослідження в цій справі є водій автомобіля «Suzuki», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , який також керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Цивільна відповідальність володільця автомобіля «Suzuki», реєстраційний номер [NUMBER] застрахована в ПрАТ «УПСК». За змістом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладений у формі полісу № АО/4712527, строк його дії до 29 жовтня 2020 року. Страхувальник [PERSON] . Забезпечений транспортний засіб «Suzuki», реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 22-26). За змістом страхового акта № ОЦ/173/000/20/0114 від 9 липня 2020 року подію визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту, без урахування фізичного зносу деталей, без ПДВ складає: 6163,10 грн. На підставі умов Договору страхування: з врахуванням безумовної франшизи (1300 грн), підлягає перерахуванню страхове відшкодування в розмірі: 6163,10 - 1300 = 4863,10 грн (а. с. 43). Згідно з платіжним дорученням № 11539 від 9 липня 2020 року ПрАТ «УПСК» на користь потерпілого [PERSON] виплачено страхове відшкодування в сумі 4863,10 грн (а. с. 44). 3 березня 2023 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір цесії № 03/03/2023 про відступлення прав вимоги (а. с. 11-21, далі Договір цесії). За цим Договором цесії у відповідності до умов цього Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Права вимоги за Договором цесії - права грошової вимоги Первісного кредитора до Боржників, які виникли внаслідок заподіяння збитків страхувальникам Первісного кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань). Оформлення відступлення Права вимоги відбувається в наступному порядку: права вимоги відступаються (передаються) в розмірі Заборгованостей Боржників перед Первісним кредитором. Для підтвердження наявності та дійсності Прав вимоги, що відступаються, Первісний кредитор передає Новому кредитору Документацію в порядку та строки, що передбачені цим Договором. Право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання договору сторонами, внаслідок чого Новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння Боржниками збитків страхувальникам Первісного кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань). За змістом Додатку № 1 до Договору № 03/03/2023 про відступлення права вимоги від 3 березня 2023 року, Первісним кредитором передано право вимоги Новому кредитору, зокрема до боржника [PERSON] . Номер договору страхування: ОЦ/173/000/20/0114. Сума боргу: 4863,10 грн. Сума залишку боргу: 4863,10 грн. Згідно з пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). За положеннями статей 513, 514, 516 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (далі - Закон). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). За змістом п. 38.1, підпункту «а» п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року зазначила, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Отже, оскільки винним у дорожньо-транспортній пригоді є водій автомобіля «Suzuki», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок його винних дій володільцю автомобіля «Hyundai», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування на суму 4863,10 грн, цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Suzuki», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «УПСК», відповідно, особа відповідальна за шкоду, тобто [PERSON] , зобов`язаний відшкодувати страховику виплачене страхове відшкодування. З огляду на вищезазначене, суд доходить до переконання про обґрунтованість цього позову та про його задоволення. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом чч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем у цій справі понесено судові витрати, що складаються з 858,88 грн сплаченого судового збору та 3000 грн витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved