Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

23 травня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 11 липня 2016 року вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . 12 грудня 2022 року вона звернулася до нотаріуса для одержання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала її батькові [PERSON] згідно з Державним актом на право власності серія ЯА № 107931, виданому 28 серпня 2007 року Вінницькою райдержадміністрацією Вінницької області, у якому зазначено кадастровий номер: 0520684200:03:002:0158 і площа (га) 1.7383. Проте на запит нотаріуса отримано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, у якому зазначено, що власником земельної ділянки за кадастровим номером 0520684200:03:002:0158 і площею 1.7383 га є не її батько [PERSON] , а [PERSON] згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 16.07.2000 ВН №2030 Некрасівська сільська рада. 14 грудня 2022 року нею отримано інформаційну довідку № 317655050 з Державного реєсту речових прав на нерухоме майно, згідно з якою кадастровий номер 0520684200:03:002:0158 належить земельній ділянці площею 1.7383 га, право власності на яку має її батько [PERSON] згідно з державним актом ЯА №107931 від 28.08.2007 р., і цей кадастровий номер також зазначається стосовно зовсім іншої земельної ділянки площею 3.8609 га, право власності на яку надано [PERSON] державним актом ВН №2030 від 16.07.2000 року. 19 січня 2023 року вона подала до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області скаргу на те, що під одним кадастровим номером зареєстровано всупереч чинному законодавству дві різні земельні ділянки, і просила виправити помилку згідно з частинами 222 і 223 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051. 27 січня 2023 року Головним управлінням Держгеокадастру листом №1-27/0-0.2-21/6-23 надано відповідь, у якій зазначено, що після внесення змін у Державному реєстрі речових прав державним реєстратором речових прав Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області на земельну ділянку за кадастровим номером 0520684200:03:002:0158 інформація про власника земельної ділянки гр. [PERSON] не відображається у Державному земельному кадастрі. У державного кадастрового реєстратора відсутня технічна можливість внесення змін про власника земельної ділянки у відомостях Державного земельного кадастру після державної реєстрації речових прав у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Станом на теперішній час рішення державного реєстратора залишається чинним і перешкоджає оформленню в установленому порядку її права власності на земельну ділянку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила скасувати дії державного реєстратора Фаренюка С.А. Чечельницька селищна рада Чечельницького району Вінницької області згідно вчинення дій по земельній ділянці, площа 3,8609 га, з наданим ним кадастровим номером 0520684200:03:002:0158, реєстраційним номером 1028088105206 і номером про право власності 16415138 та прийнятим Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 31414375 від 16 вересня 2016 року. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином, причин неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позов не скористався. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» №3613- VI від 07.07.2011р. визначено - державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Цією ж статтею визначено - кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації, і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до цієї правової норми кадастровий номер 0520684200:03:002:0158, присвоєний сформованій відповідно до чинного законодавства земельній ділянці площею 1.7383 га і зазначений у державному акті оновленої форми, виданому [PERSON] у 2007 році серія ЯА № 107931, не може надаватися іншій земельній ділянці. Відповідно до цих правових норм державний реєстратор, маючи доступ до відомостей Державного реєстру речових прав і Державного земельного кадастру, не міг не помітити невідповідність поданих/отриманих документів чинному законодавству та наявність зазначених у ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-ІУ суперечностей зокрема: різницю між кадастровим номером 0520684200:03:002:6483, зазначеним у договорі оренди земельної ділянки б/н від 01.01.2016 р., укладеним з гр. [PERSON] , і кадастровим номером 0520684200:03:002:0158, зазначеним у договорі оренди № 89 НК від 01 лютого 2016 р., укладеним з гр. [PERSON] ; відсутність кадастрового номера у державному акті на право власності ВН № 2030 від 16.07.2000 р.; різницю між площею земельної ділянки, зазначеною у цьому державному акті (3.8609 га), і площею (1.7383 га) земельної ділянки, зазначеної у державному акті ЯА № 107931 від 28.08.2007 р; наявність у державному реєстрі речових прав вже зареєстрованих прав гр. [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0520684200:03:002:0158. Частиною 12 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-ІУ визначено - у разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державним реєстратором встановлено наявність у Державному реєстрі речових прав інших заяв про державну реєстрацію на це саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження. Наступна заява розглядається тільки після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше. Пунктом 5 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-ІУ визначено - підстави для відмови в державній реєстрації прав: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Частиною 2 ст.12 визначено - відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Внесення державним реєстратором відомостей щодо прав гр. [PERSON] на земельну ділянку із зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки гр. [PERSON] погасило відомості про його право власності. На час зазначеної реєстрації договорів оренди [PERSON] вже не було серед живих і він не міг передати належне йому право власності на земельну ділянку. Таким чином, державний реєстратор порушив вищезазначені норми. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved