Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначала про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 2 березня 2001 року в Тучинській сільській раді Гощанського району Рівненської області, актовий запис № 4. В шлюбі у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Під час спільного проживання з`ясувалось, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, у зв`язку з чим між ними часто виникали конфлікти та суперечки на побутовому грунті. У позовній заяві позивач [PERSON] зазначила про те, що подальше збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам та інтересам відповідача, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Надання строку на примирення є недоцільним, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Спорів про поділ майна немає. Оскільки неповнолітній син навчається в другому класі ліцею №2 м. Рівне, зміна навчального закладу може негативно вплинути на дитину, тому позивач [PERSON] просила після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з батьком [PERSON] . З вказаних підстав, у позовній заяві позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 2 березня 2001 року в Тучинській сільській раді Гощанського району Рівненської області, актовий запис № 4, а неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з батьком [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав, погоджується з тим, щоб шлюб між ним та позивачем був розірваний та не заперечує щоб неповнолітній син [PERSON] після розірвання шлюбу проживав з ним, оскільки зміна навчального закладу може негативно вплинути на дитину. Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , сторони по справі зареєстрували шлюб 2 березня 2001 року в Тучинській сільській раді Гощанського району Рівненської області, актовий запис № 4 (а.с. 4). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спорів між сторонами про поділ майна на час розгляду справи, немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що неповнолітній син сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , на час подання до суду позивачем позовної заяви та на час розгляду справи проживає з матір`ю (позивачем по справі). Неповнолітній син сторін навчався в школі м. Рівного. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що зміна навчального закладу може негативно вплинути на неповнолітнього сина, а тому вважає за доцільне, щоб з нового навчального року син продовжив навчання у тій же школі. Оскільки відповідач на даний час проживає в м. Рівне, позивач [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити неповнолітнього сина проживати з батьком. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 1073,60 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON] , оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON] , підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved