Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

21.03.2023 р. ТОВ «Черкасиенергозбут» звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 р. в сумі 10107,12 грн. Позов обґрунтовано тим, що позивач є постачальником універсальних послуг - електричної енергії. 02.01.2019 р. ТОВ «Черкасиенергозбут» за об`єктом побутового споживача ( [ADDRESS] ) відкрито особовий рахунок на [PERSON] . Натомість власником домоволодіння, за яким позивачем було надано послуги з надання електричної енергії - [ADDRESS] є відповідач. Позивач зазначає, що між ним та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії. Використовуючи електроенергію, відповідач, як споживач комунальних послуг, не виконує взяті на себе зобов`язання щодо плати за спожиту електричну енергію. За період з січня 2022 по грудень 2022 за особовим рахунком споживача за адресою: [ADDRESS] , спожито електричну енергію в розмірі 6094 кВт на загальну суму 10107,12 грн. Відповідачем не здійснено оплату вартості спожитої електроенергії. З метою досудового врегулювання спору позивачем було надіслано за місцем реєстрації відповідача ( [ADDRESS] ) та за місцем побутового споживача ( [ADDRESS] ) вимогу про погашення заборгованості, яка була проігнорована та кошти за спожиту електроенергію відповідачем не сплачені. У зв`язку з вказаними обставинами, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 10107,12 грн. та 2684,00 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву чи заява про визнання позову не надходили. У судове засідання представник позивача за довіреністю - Бігун Л.А. не з`явилася, але скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала, просила повністю їх задовольнити, вказавши, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. З матеріалів справи вбачається, що даний спір виник між ТОВ "Черкасиенергозбут" та відповідачем з підстав споживання останнім електричної енергії, яку постачає позивач та не сплату коштів за її використання. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі Правила роздрібного ринку електричної енергії). Частиною 1 ст. 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України). Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312. На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку (п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії). Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п. 1), дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів (п. 3). Згідно зі статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Пунктом 7 вказаної вище Постанови про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Частиною 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, наявність правовідносин між сторонами за договорами постачання електричної енергії, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з електропостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків. Як встановлено судом, ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальником електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території». Пунктом 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Як передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам (далі Споживач) постачальником універсальних послуг ТОВ «Черкасиенергозбут» (далі Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору. За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (абз.1 п. 2.1. Договору). Згідно з п. 3.4. Договору, датою початку постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні. Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні. Відповідно до умов п. 3.2.14 Правил роздрібного ринку електричної енергії договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку. Судом встановлено, що позивачем за об`єктом побутового споживача за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] із зазначенням абонента - [PERSON] . Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, №321383607 від 31.01.2023, [PERSON] є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . На підставі даних, отриманих від ВСП «Золотоніські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» (адміністратора комерційного обліку, який відповідно до закону забезпечує організацію та адміністрування комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, зокрема, веде облік спожитої електроенергії) в порядку встановленому Кодексом комерційного обліку, споживачу виставлено платіжні документи - рахунки за електроенергію з січня 2022 по грудень 2022 по особовому рахунку № [NUMBER] . Згідно з ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд констатує, що приєднавшись до Договору відповідач (як власник майна) взяв на себе договірні зобов`язання, зокрема, здійснювати оплату вартості спожитої електричної енергії. Таким чином, згідно з п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, враховуючи факт споживання електричної енергії, між відповідачем та ТОВ позивачем укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком № [NUMBER] . Комерційною пропозицією № 1 «Побут», яка є невід`ємною частиною до Договору передбачено, що оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, зазначений у Договорі або розрахункових документах. Оплата за відповідним платіжним документом може бути здійснена за вибором споживача: 1) готівковими коштами або платіжною карткою чи безготівковими коштами в центрах обслуговування споживачів, банках або через інші сервіси прямих платежів; 2) з використанням мережі Інтернет (інтернет-банкінг); 3) в інший спосіб, не заборонений чинним законодавством. Оплата рахунка Постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Відповідно до п. 2.1. Договору, постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору). Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору). Відповідно до п. 6.2. Договору, споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Позивач свої зобов`язання за Договором виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу електричну енергію. Використовуючи електричну енергію споживач не виконує свого обов`язку щодо плати за її використання. При цьому відповідачем до суду не надано доказів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаної послуги. Під час розгляду справи не встановлено жодних обставин щодо визнання Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком № [NUMBER] недійсним, зміненим, оспореним чи розірваним. Натомість, відповідач, всупереч п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, а також умовам укладеного між сторонами договору, не здійснює оплату за використану електричну енергію. Станом на день звернення до суду з позовом заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком боржника становить 10107,12 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за період з січня 2022 року по грудень 2022 року (включно). Правильність розрахунку суми заборгованості з оплати електричної енергії не викликає в суду сумнівів та відповідачем не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, на сторони покладено обов`язок доказування і подання доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відтак, проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог, внаслідок чого позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved