Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що на підставі договору купівлі-продажу №650 від 16.10.2018 [PERSON] набула право власності на земельну ділянку на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту з кадастровим номером 5324081900:00:001:0100 площею 0,12 га з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва. Оскільки зазначена земельна ділянка розташована в заплаві та водоохоронній зоні річки Коломак та не може передаватися у приватну власність, використовуватися для садівництва, городництва та будівництва, тому рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.11.2021 за позовом прокурора в інтересах держави до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, [PERSON] , [PERSON] визнано незаконним та скасовано наказ про передачу цієї земельної ділянки у власність [PERSON] ; припинено право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку, витребувано земельну ділянку з незаконного володіння [PERSON] . Постановою Полтавського апеляційного суду від 02.06.2022 рішення в частині припинення права власності та витребування із незаконного володіння [PERSON] скасовано, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права у вигляді витребування земельної ділянки є неефективним, в іншій частині залишено без змін. Просив усунути перешкоди у здійсненні Полтавською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером: 5324081900:00:001:0100, шляхом її повернення від [PERSON] , усунути перешкоди у здійсненні Полтавською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою, стягнути з [PERSON] судові витрати. 30.06.2023 прокурор подав заяву про зміну предмета позову, у якій просив зобов`язати [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 5324081900:00:001:0100 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована та території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, у власність держави в особі Полтавської міської ради ; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності, проведену за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5324081900:00:001:0100, площею 0,12 га для індивідуального садівництва, на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Гури І.В. №43514628 від 16.10.2018, з одночасним припиненням речових прав на вказану земельну ділянку [PERSON] . Прокурор надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Представники позивача - Полтавської міської ради та третьої особи - Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомили. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, причини неявки не повідомила. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі № 545/82/21 задоволено позов прокурора в інтересам держави до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, [PERSON] [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу, припинення права приватної власності, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння; визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру і Полтавській області від 03.05.2018 № 3312-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,12 га для індивідуального садівництва»; припинено право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку: кадастровим номером 5324081900:00:001:0100 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, відомості про державну реєстрацію якої внесено до державного реєстру речових прав ш нерухоме майно 16.10.2018 за № 28391394; витребувано із незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 5324081900:00:001:0100; площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, у власність Держави в собі ГУ Держгеокадастру в Полтавській області (а.с.49-55). Згідно з постановою Полтавського апеляційного суду від 02.06.2022 у справі № 545/82/21 частково задоволено апеляційну скаргу [PERSON] : рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09.11.2021 у частині припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5324081900:00:001:0100 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району та витребування цієї земельної ділянки із незаконного володіння [PERSON] і стягнення з неї судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. У задоволенні позову першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури в інтересах держави до [PERSON] про припинення права приватної власності на земельну ділянку та витребування її з незаконного володіння відмовлено. В іншій частині рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09.11.2021 залишено без змін. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, рішеннями суду встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться в заплаві та водоохоронній зоні річки Коломак і не може передаватись у приватну власність громадян, заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього Кодексу. За таких обставин суд, встановивши, що земельна ділянка, передана у власність відповідача, розташована в межах заплави та водоохоронній зоні річки Коломак, тобто належить до земель водного фонду України, приходить до висновку про те, що ефективним способом захисту порушеного права держави є саме вимога про повернення земельної ділянки, тому позов у цій частині підлягає задоволенню. У частині скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяжень суд зазначає таке. Відповідно до інформації з Держного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №328011782 від 04.04.2023 до Державной реєстру речових прав на нерухоме майно 03.10.2018 внесений запис №28257286 про реєстрацію об`єкта нерухомого майна №1661261353240 - земельної ділянки з кадастровим номером 5324081900:00:001:0100 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, відповідно до договору купівлі-продажу, серія та номер 650 від 16.10.2018, право власності на вищевказану земельну ділянку набула [PERSON] (а.с.22-24). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України від1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Отже, інтерес Полтавської міської ради як законного володільця земельної ділянки порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на спірне нерухоме майно, тому позов у частині скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за відповідачем підлягає задоволенню. Полтавською окружною прокуратурою на адресу Полтавської міської ради направлений лист від 29.12.2022 №55-114-17565вих-22 для повідомленій уповноваженого органу про наявність порушень інтересів держави ті необхідності вжиття заходів реагування до їх поновлення шляхом поверненні земельної ділянки водного фонду до комунальної власності (самостійного звернення до суду з відповідним позовом) (а.с.65-67). Як вбачається з листа від 20.02.2023 до Полтавської окружної прокуратури від Виконавчого комітету Полтавської міської ради за №3122-23, відсутня інформація стосовно земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 5324081900:00:001:0100 на даний час, в Полтавської міської ради не має можливості звернутись з відповідним позовом щодо припинення права приватної власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку та повернення її до земель комунальної власності (а.с.68). Відповідно до статті 131-1 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Закону України « Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України « Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Отже, перший заступник прокурора Полтавської області відповідно до закону уповноважений на здійснення представництва інтересів держави у суді шляхом пред`явлення позову. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац 2 частини п`ятої статті 56 ЦПК України). Вказана правова позиція закріплена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 р. по справі №698/119/18. Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, прокурор обґрунтував наявність підстав для здійснення такого представництва тим, що відповідно до вимог чинного законодавства у органу державної влади (Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради) відсутні повноваження звернення до суду із зазначеним позовом, оскільки спірна земельна ділянка не є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та не належить до агропромислового комплексу, тому Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради у цьому разі не наділений повноваженнями розпорядника з усіма повноваженнями власника на захист права власності, а надані законом функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства не наділяють Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради правом звернення до суду з позовними вимогами, заявленими у цій справі. Отже, зазначене обґрунтовує відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів саме у спірних правовідносинах, тобто, є підставою для представництва інтересів держави прокурором як самос тійним позивачем. Згідно з висновками Великої Палати Верховного суду, викладеними у постанові від 26.06.2019 року по справі №587/430/16-ц, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"). Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини другої статті 45 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року). Аналогічний припис закріплений у частині четвертій статті 56 ЦПК України, чинного з 15 грудня 2017 року. Враховуючи, що спірна земельна ділянка перебуває під особливою охороною держави, а передача її у власність регламентується нормами законодавства, які в такому випадку порушені, тому, на думку суду, прокурор правомірно пред`явив вказаний позов до суду в інтересах держави як позивач. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання по судових витратах суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved