Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 118737,04 грн. та судовий збір у розмірі 2147,20 грн.. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «ООЕК» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 62, ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії». Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». Між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем - [PERSON] , що мешкає та є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р. №99 (надалі скорочено Договір), на умовах раніше укладеного договору з AT «ДТЕК Одеські електромережі» № 04002-2276137 як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача - [PERSON] - відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . ТОВ «ООЕК» від AT «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані (Лист AT «ДТЕК Одеські електромережі» про обсяги споживання електричної енергії, засвідчений електронним підписом у відповідності до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги» (Лист та Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису додаються)), щодо фактичного споживання електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] за ці розрахункові періоди. З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] станом на дату надання інформації AT «ДТЕК Одеські електромережі» за період січень 2022 року - лютий 2023 року було спожито 86753 кВт.год електричної енергії, на суму 120808,24 грн.. Станом на дату подачі цього позову відповідачем було здійснено часткову оплату за спожиту в вищезазначений період електроенергію в загальному розмірі 2071,20 грн. Таким чином, заборгованість не погашена та складає 118737,04 грн. Отже, несплата боржником - [PERSON] - вартості спожитої електричної енергії у розмірі 118737,04 грн., є підставою для захисту прав та інтересів ТОВ «ООЕК» в судовому порядку на підставі ст. 16 ЦК України. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено вказану справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з без виклику(повідомленням) сторін. 14 липня 2023 року на адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає та просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначила, що з договір № 04002-2276137 був укладений між нею та позивачем 29.12.2018 року, тобто ще у мирний час. З моменту складання договору та по лютий 2022 року вона своєчасно та в повному обсязі здійснювала оплату за споживчу електроенергію та не мала жодної заборгованості. У лютому 2022 року на Україні був введений воєнний стан в зв`язку з воєнними діями РФ проти України. В умовах воєнних дій її матеріальне становище різко погіршилось, заробітна плата значно зменшилась, в зв`язку з чим вона не мала змоги своєчасно та в повному обсязі оплачувати витрати на електроенергію. Незважаючи на тяжке матеріальне становище, вона здійснила оплату на суму більше 2071.20 грн., ніж вказує позивач в позовній заяві. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 р. № 206, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та неповне внесення населенням плати за житлово- комунальні послуги; припинення (зупинення) надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати в повному обсязі. Представник позивача надав до суду відповідь на відзив у якому вказує, що зазначені у відзиві [PERSON] не є підставою для відмови у позові. Відповідачем, після подачі ТОВ «ООЕК» позовної заяви, дійсно було здійснено часткові оплати за спожиту електричну енергію в розмірі 8 200,00 грн., однак, зазначена оплата заборгованості лише частково покриває заборгованість періодів січня 2022 року січня 2022 року, який є предметом судового розгляду. Також представник позивача надав до суду заяву якою зменшив позовні вимоги на суму 8200 гривень, оскільки відповідач у позасудовому порядку погасив заборгованість перед ТОВ «ООЕК» на вказану суму. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що на ім`я побутового споживача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . ТОВ «ООЕК» від AT «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані, щодо фактичного споживання електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] станом на дату надання інформації AT «ДТЕК Одеські електромережі» за період січень 2022 року - лютий 2023 року було спожито 86753 кВт. год електричної енергії, на суму 120808,24 грн.. Станом на дату звернення позивача з позовом до суду відповідачем було споживача [PERSON] здійснено часткову оплату за спожиту в вищезазначений період електроенергію в загальному розмірі 2071,20 грн. Таким чином, заборгованість не погашена та складала 118737,04 грн. Після подання позову споживач [PERSON] здійснила оплату електроенергії на суму 8200 гривень та на цю суму позивач зменшив розмір позовних вимог. ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області відповідно до п. 2 ч. 2 ст.62, ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії». За змістом статті 11 ЦК України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» (постанова Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 509/3536/15-ц та від 15.07.2019 у справі № 347/713/17). ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконує та надає відповідачці послуги з постачання електроенергії. Однак відповідачка, що підтверджено матеріалами справи, взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, беручи до уваги наявність між сторонами договірних відносин з приводу постачання та споживання електричної енергії, враховуючи, що існування заборгованості відповідачкою не спростовано та фактично не заперечується, а також враховуючи невиконання умов договору відповідачкою та несвоєчасну сплату за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості в розмірі 110\~537,04 грн. Посилання відповідачки на те, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, а стягнення вказаних нарахувань відповідно до ст. 625 ЦК України є незаконним суд вважає безпідставними, оскільки вимоги про стягнення з відповідачки інфляційних нарахувань та 3% річних позивачем не заявлялися. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.. Відповідно до частини 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Отже, судовий збір за подання позовної заяви у даній справі складає: (2684,00*0,8%) = 2147,20 грн. Враховуючи посилання відповідача [PERSON] про скрутне матеріальне становище, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу її право на звернення до суду із клопотанням відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, На підставі викладеного,

Outcome: approved