Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

18 липня 2023 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі -АТ «Державний ощадний банк України») до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором від 11 січня 2018 року в розмірі 42288,60 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 січня 2018 року [PERSON] була підписана заява про приєднання №609050 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Погашення кредиту та нарахованих процентів позичальником здійснювалося з порушенням встановлених строків та не в повному обсязі. У зв`язку з чим вважає, що термін остаточного повернення кредиту настав і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші, визначені цим договором платежі. Станом на 06 червня 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 42288,60 грн, з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 32642,80 грн, проценти за користування кредитом - 4854,92 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1289,53 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 500,70 грн, сума сплаченої пені - 195,68 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 607,82 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 147,74 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1966,33 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 474,44 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву із проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнає. Просить застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені. Розгляд справи проведено без участі сторін з урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 609050 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якого на ім`я відповідача видано платіжну картку типу MasterСard Debit Standard «Моя картка» та ПІН - конверт до неї та відкрито рахунок № [NUMBER] у гривнях України на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ» /а.с. 34-35, 22-33/. Цього ж дня [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту /а.с. 36/. Згідно заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії банк встановив [PERSON] суму бажаного розміру кредиту - 10000 грн та максимальний розмір кредиту - 50000 грн, строком кредитування 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк, зі сплатою 38 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Заява містить підпис відповідача /а.с. 35/. В подальшому між сторонами було підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії /а.с. 38-39/. Відповідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частинами 1, 2 ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як видно із виписки за договором /а.с. 8-19/ відповідач за період дії договору активно користувався кредитними коштами, зокрема знімав та вносив кошти на погашення заборгованості, чим фактично визнавав наявність кредитних відносин між ним та АТ «Державний ощадний банк України». Умови, передбачені договором відповідач не виконав, в результаті чого станом на 06 червня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором від 11 січня 2018 року, яка складає 40694,05 грн, з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 32642,80 грн, проценти за користування кредитом - 4854,92 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 607,82 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 147,74 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1966,33 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 474,44 грн /а.с. 5-7/, з якою суд погоджується. Стосовно стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту - 1289,53 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 500,70 грн та суми сплаченої пені - 195,68 грн, суд приходить до такого. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини другої статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Згідно вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність щодо пені тривалістю один рік. Пунктом один частини другої статті 258 ЦК України передбачено встановлення спеціальної позовної давності в один рік, яка застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (пені). Така позовна давність є скороченою порівняно із загальною позовною давністю. [PERSON] у своїй заяві просив застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення пені, тому в частині позову щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту - 1289,53 грн за період з 26 березня 2018 року по 27 жовтня 2019 року та пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 500,70 грн за період з 26 вересня 2018 року по 05 листопада 2019 року, необхідно відмовити за спливом річного строку позовної давності. Також не підлягає стягненню з відповідача сума сплаченої ним пені - 195,68 грн, яку позивач просить повторно стягнути із відповідача, оскільки вказана сума не може бути двічі стягнута за договором. Таким чином із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 11 січня 2018 року станом на 06 червня 2023 року в сумі 40694,05 грн, з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 32642,80 грн, проценти за користування кредитом - 4854,92 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 607,82 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 147,74 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1966,33 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 474,44 грн Оскільки, невиконання [PERSON] взятого на себе зобов`язання, потягнуло виникнення заборгованості перед АТ «Державний ощадний банк України» у розмірі 40694,05 гривень, порушене право позивача на повернення заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування кредитом, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, підлягає судовому захисту шляхом часткового задоволення його позову. Приписами ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 1342 грн з відповідача, а 50 відсотків судового збору в сумі 1342 грн - поверненню з державного бюджету /а.с. 46/.

Outcome: partial