Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

представник Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія» «ОРАНТА» - Гулька Н.О. 22.03.2023 подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 132 290, 80 грн. та суму сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.03.2019 о 20 год. 30 хв. [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння керуючи забезпеченим транспортним засобом «Volkswagen Passat В 6» д.р.н. [NUMBER] рухаючись ним по дорозі сполученням «Львів-Луцьк» у напрямку до м. Львова при проїзді її ділянки в районі км 15+500 автодороги «Львів-Луцьк», що поблизу с. Печихвости Кам`янка-Бузького району Львівської області порушив правила дорожнього руху України та допустив зіткнення зі скутером «Viper ТХМ QT-B» без реєстраційних номерів. Описане ДТП спричинило смерть [PERSON] та [PERSON] .. До HACK «ОРАНТА» звернулась із письмовою заявою [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку із смертю [PERSON] в результаті описаної дорожньо-транспортної пригоди, яка є страховим випадком, відповідно до умов договору № АМ/9643310 від 18.12.2018 року. HACK «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 132 290,80 грн.. З огляду на те, що відповідач під час вищезазначеної ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння до страхової компанії переходить право виставлення регресної вимоги на суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 132 290,80 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем добровільно не сплачено регресну вимогу, тому звернулись до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. 12.05.2023 відповідачем [PERSON] на адресу суду поданий відзив на позовну заяву. В поданому відзиві проти позову заперечив повністю з підстав невідповідності такого фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявою до ПАТ HACK «ОРАНТА» про виплату страхового відшкодування, пов`язаного з лікуванням потерпілого та моральної шкоди. Однак, вважає, що [PERSON] не мала права подавати заяви про страхові відшкодування, а позивач здійснювати страхові виплати у зв`язку зі сплатою ним, як винуватцем ДТП, матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі, а тому поданий до суду позов є необґрунтованим та безпідставним. Так, в заяві від 14.09.2020 [PERSON] повідомила страховика про те, що відшкодування шкоди, пов`язаної з витратами на спорудження надгробного пам`ятника від винної особи не отримано. Водночас, вказане твердження не відповідає об`єктивній дійсності. Так як, під час розгляду Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області обвинувального акта в кримінальному провадженні №12191400000000339 за ч. 3 ст. 286 КК України, ним, потерпілій [PERSON] було повністю відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, саме передано грошові кошти в сумі 200 000.00 (двісті тисяч) грн.. Що підтверджується, матеріалами судової справи №446/1255/19, за таких обставин вважає, що [PERSON] безпідставно отримано страхове відшкодування, оскільки таке відшкодування вона отримала безпосередньо від нього під час розгляду справи. Ухвалою суду від 14.06.2023 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] до участі у даній цивільній справі. Представник позивача Гулька Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги з підстав зазначених в позові підтримала, просила їх задоволити в повному обсязі. Представник відповідача- [PERSON] адвокат Безбородько Т.Я. в судовому засіданні, яке відбулося 10.08.2023 проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві, просив відмовити в задоволенні позову. В наступне судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив судовий розгляд здійснювати у відсутності відповідача та його представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 24.03.2019 року, приблизно о 20 год. 30 хв., керуючи автомобілем "Volkswagen Passat В 6", реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись ним по дорозі сполученням "Львів-Луцьк", у напрямку до м. Львова, при проїзді її ділянки в районі км 15 + 500 автодороги "Львів-Луцьк", що поблизу с. Печихвости Кам`янка-Бузького району Львівської області, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.5, 1.10 (у частині визначення термінів "дорожня обстановка", "дорожні умови", "безпечна швидкість", "перехрестя", "пішохідний перехід"); Розділу 2 п. п. 2.3 б), д), 2.9.а); Розділу 10 п. 10.1; Розділу 12 п. п. 12.1. 12.3; Розділу 13 п.13.1. Розділу 14 п. 14.6.а), в), Розділу 34 - вимоги дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, з урахуванням дорожньої обстановки не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати таким, перед початком виконання маневру обгону невстановленого досудовим розслідуванням вантажного автомобіля не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, продовжував виконання маневру обгону у забороненому для цього місці. В процесі виконання неправомірного маневру обгону, водій [PERSON] виявив небезпеку для руху у вигляді скутера "Viper ТХМ 50 QT-B", без реєстраційних номерів, яким керував [PERSON] , який рухався попереду ватажного автомобіля у попутному напрямку, і на перехресті із прилягаючою ліворуч дорогою, що веде до с. Печихвости, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки керованого ним автомобіля, а вивернув кермо праворуч, що у результаті призвело до зіткнення із описаним скутером. У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій скутера "Viper ТХМ 50 QT-B" [PERSON] отримав наступні тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди, пасажир цього ж скутера [PERSON] отримав наступні тілесні ушкодження від яких [INFO] , перебуваючи на лікуванні у РАВ КМК ЛШММД помер. Згідно вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31.10.2019 у справі 446/1255/19 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3(три) роки. Вирок суду набрав законної сили 09.12.2019. (а.с.10-14). [PERSON] є матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.07.1998 (а.с. 16). Відповідно до копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.12.2018 року № АМ 9643310 цивільно-правова відповідальність власника ( [PERSON] ) транспортного засобу «Volkswagen Passat В 6», реєстраційний номер [NUMBER] застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА»(а.с. 3). 13.02.2020 [PERSON] звернулася до страховика ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просила виплати страхове відшкодування пов`язане з лікуванням потерпілого та моральну шкоду (а.с. 4). 14.09.2020 [PERSON] звернулася до страховика ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просила виплати страхове відшкодування пов`язане з витратами на спорудження нагробного пам`ятника. (а.с. 5). З розрахунку страхового відшкодування вбачається, що понесені витрати на поховання та пам`ятник становить 59 500,00 грн. (а.с.9). З розрахунку страхового відшкодування вбачається, що страхова сума за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого становить 32 138,80 грн, моральна шкода - 50 075,00 грн, загальний розмір - 82 214,80 грн. (а. с. 7). На підставі страхового акта № ОЦВЗ -20-32-22502/1 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 02.04.2020 було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 82 214,80 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 16981 від 06.04.2020 (а. с. 6, 20). На підставі страхового акта № ОЦВЗ -20-32-22502/2 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 02.11.2020 було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 50 076,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 52359 від 03.11.2020 (а. с. 7, 21). 01.03.2021 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслало на адресу [PERSON] регресну вимогу № 232, згідно якої відповідачеві запропоновано в добровільному порядку врегулювати спір і перерахувати на рахунок ПАТ «НАСК «ОРАНТА» суму в розмірі 132 290 грн 80 коп. (а.с. 22 -23). 31.10.2019 [PERSON] написала заяву, згідно якої як потерпіла та цивільний позивач у кримінальному провадженні № 12019140000000339 від 25.03.2019 (судова справа № 446/1255/19) за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.03.2019 року, приблизно о 20 год. 30 хв., на дорозі сполученням "Львів-Луцьк", у напрямку до м. Львова, при проїзді її ділянки в районі км 15 + 500 автодороги "Львів-Луцьк", що поблизу с. Печихвости Кам`янка-Бузького району Львівської області, за участю автомобіля марки "Volkswagen Passat В 6", р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та скутера "Viper ТХМ 50 QT-B" під керуванням [PERSON] , внаслідок чого загинув її син [PERSON] , повідомила суд, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого [PERSON] , [PERSON] , як потерпіла та цивільний позивач не має і мати не буде. Визначена у позовній заяві моральна шкода відшкодована їй в повному обсязі (а. с. 74). Позивач звертаючись до суду з позовною заявою, порушує питання про стягнення з відповідача у порядку регресу грошових коштів, які були виплачені ним як відшкодування шкоди. Вирішуючи даний спір суд виходив з наступних мотивів та положень закону. За загальним правилом, передбаченим статтею 1166 ЦК України, шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Завдання потерпілому шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю породжує виникнення позадоговірного (деліктного) зобов`язання, в якому праву потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок особи, яка завдала шкоди. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, а також моральну шкоду (частина перша статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема є шкода, пов`язана із смертю потерпілого (стаття 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таким чином, потерпілий має право вимоги до страховика в договірному зобов`язанні згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страховик здійснює виплати відповідно до умов договору, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде визнана страховим випадком, виключно в межах страхової суми. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) підвередила зазначений висновок, вказавши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик відповідно до статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуває право зворотної вимоги (регресу). Так, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. а підп. 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). В ході судового розгляду встановлено, що відповідачем [PERSON] була заподіяна шкода третій особі [PERSON] , у зв`язку із спричиненням смерті її сина внаслідок ДТП, наявний причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та заподіяною шкодою, а також наявна вина відповідача у цьому, що підтверджується вироком суду. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на виконання договірних зобов`язань, за умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.12.2018 року, укладеного з власником транспортного засобу «Volkswagen Passat В 6», р.н. [NUMBER] , здійснило страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 132 290,00 грн, як матері потерпілого [PERSON] , а відтак у цій справі ПАТ «НАСК «ОРАНТА» порушує питання про стягнення з відповідача у порядку регресу грошових коштів, які були виплачені ним як відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду заперечив проти позовних вимог, вказуючи, що [PERSON] безпідставно отримано страхове відшкодування, оскільки таке відшкодування вона отримала безпосередньо від нього під час розгляду справи, а відтак такі позовні вимог до нього безпідставні. Так, судом відзначається, що потерпілий має право на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. З наданих суду доказів видно, що відповідачем [PERSON] відшкодована лише моральна шкода [PERSON] у розмірі 200 000 грн.. Щодо матеріальної шкоди, то відповідачем відшкодування не здійснювалося, зазначена бездіяльність відповідача обумовила здійснення позивачем відшкодування заподіяної третім особам шкоди, яку отримала [PERSON] .. При цьому, відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено вироком суду, що є визначеною законом підставою для зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як завдавача шкоди, вина якого підтверджена вироком суду. За встановлених судом обставин видно, що [PERSON] отримала страхове відшкодування моральної шкоди від ПАТ «НАСК «ОРАНТА», розмір якого був визначений у сумі 50 075 грн., однак на думку суду останньою безпідставно отримано страхове відшкодування спричиненої їй моральної шкоди, оскільки таке відшкодування вона отримала безпосередньо від відповідача 31.10.2019. За цих обставин позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Разом з тим, оскільки [PERSON] відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди від відповідача не отримувала та звернулась за таким відшкодуванням до позивача, а ПАТ «НАСК «ОРАНТА», здійснило таке відшкодування на підставі відповідної заяви. Посилання сторони відповідача, що [PERSON] безпідставно отримано страхове відшкодування спричиненої їй майнової шкоди, в розмірі 50 076, 00 грн. на спорудження нагробного пам`ятника та 32 138, 80 грн. на лікування потерпілого, так як ним була дана шкода відшкодована, судом не береться до уваги, так як в заяві на яку посилається сторона, третьою особою конкретизовано, який вид шкоди їй відшкодовано. Відтак, оцінюючи в цілому докази по справі, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що майнові права позивача порушені, оскільки ним підставно виплачено потерпілій суму страхового відшкодування спричиненої їй майнової шкоди і наявна підстава, передбачена ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для регресного позову позивача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», відповідач виплачену потерпілим суму страхового відшкодування в сумі 82 214,80 грн. позивачу не відшкодував в добровільному порядку, а тому позов слід задовольнити частково , і стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 82 214,80 грн., в решті позовних вимог відмовити за безпідставністю . Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1667,84 грн..

Outcome: partial