Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

[PERSON] , через представника адвоката Шашликова Д.Г., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де просить зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/4 на 1/6 частини заробітку та доходів кожного місяця, а також визнати виконавчий лист Голосіївського районного суду м.Києва у справі №752/19686/13-ц від 22.11.2013 таким, що не підлягає виконанню та відкликати його. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2013 року шлюб між сторонами розірвано, а рішенням від 16 серпня 2022 року визначено місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю. Згідно рішення суду від 22 листопада 2013 року стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти у розмірі частини на утримання сина [PERSON] та видано виконавчий лист. Починаючи з 2013 року позивач щомісячно сплачував аліменти на утримання сина на особисту карту відповідача. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , яка на даний час проживає з матір`ю. 22 листопада 2022 року Голосіївським районним судом міста Києва було винесено судовий наказ про стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON] на утримання дочки у розмірі частини. Таким чином з позивача стягуються аліменти на утримання двох дітей у загальному розмірі з усіх видів його заробітку (доходу). Така ситуація спричиняє позивачу тяжке матеріальне навантаження та розмір його річного доходу не дозволяє сплачувати аліменти в загальному розмірі від доходу. Таким чином позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання сина з на 1/6 від заробітку (доходу). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 березня 2023 року позовну заяву передано на розгляд до Черкаського районного суду Черкаської області. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 12 червня 2023 року направлено цивільну справу за підсудністю до Кам`янського районного суду Черкаської області. 10 липня 2023 року ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано у Шевченківському відділі ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) копію постанови про відкриття виконавчого провадження №42694565 та копію виконавчого листа №752/19686/13-ц від 22 листопада 2013 року. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся. Представник позивача адвокат Шашликов Д.В. (в режимі ВКЗ) просив позов задовольнити з підстав вказаних у ньому. Вказав, що на даний час з позивача стягуються аліменти у розмірі частини доходів на утримання сина [PERSON] та в такому ж розмірі на утримання дочки [PERSON] , загальний розмір становить всіх доходів. [PERSON] має невисокий дохід, тому такий розмір аліментів є надмірним тягарем для нього. Посилається на те, що в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року по справі №752/19686/13-ц встановлено, що матеріальний стан позивача погіршився. Даний факт також підтверджується декларацією про доходи позивача, з якої вбачається, що фінансовий стан останнього значно погіршився. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала відзив поданий до суду в повному обсязі. Просила відмовити у задоволенні позову, так як відповідач з часу розлучення не цікавиться жодним чином своїм сином, не бере участі в його вихованні та взагалі не спілкується з дитиною. Всі витрати на дитину, її розвиток несе відповідач самостійно. Позивач сплачує аліменти у довільному розмірі, і жодного разу не сплатив у розмірі, який визначений державним виконавцем. Вважає, що оскільки позивач не оспорив судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання його другої дитини, то і її син також має право на таке ж саме утримання. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2013 року по справі №752/18028/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року по справі №752/25749/21 вирішено визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22 листопада 2013 року по справі №752/19686/13-ц вирішено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно, починаючи з 04 листопада 2013 року і до повноліття дитини. 26 листопада 2013 року видано виконавчий лист по вищевказаній справі. Згідно відомостей з автоматизованої системи виконавих проваджень вбачається, що виконавчий лист №752/19686/13-ц перебуває на примусовому виконанні у Шевченківському відділі ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ). Постановою державного виконавця від 27 березня 2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №752/19686/13-ц, виданного 26 листопада 2013 року. [INFO] у позивача [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 22 листопада 2022 року Голосіївським районним судом м.Києва по справі №752/16596/22 винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця Голосіївського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) від 15 березня 2023 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №752/16596/22, виданного 22 листопада 2022 року. 12 жовтня 2022 року представник позивача звернувся з адвокатським запитом до Шевченківського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), де просив надати копію постанови про відкриття ВП №42694565 з ідентифікатором доступу, розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] за весь період стягнення ВП №42694565. На даний запит було надано розрахунок заборгованості, яка станом на вересень 2022 року становить 334665,94 грн. Представником позивача була подана скарга на бездіяльність державного виконавця, яку ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року задоволено та зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Києві ЦМ МЮ (м. Київ) здійснити розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні №42694565 щодо стягнення з [PERSON] аліментів на сина, з урахуванням сплачених сум за квитанціями за період з 2013 по 2022 роки. Згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, загальна сума доходу позивача за 2022 рік становить 60459,00 грн. Статтею 180 СК України, встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 15 ЦК України, закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог позивач послався на ту обставину, що стягнення з нього аліментів на утримання у визначеному раніше судом розмірі, суперечить положенням ст. 161 ЦПК України, у зв`язку з чим суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як встановлено судом, [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, а [PERSON] із вимогою про видачу судового наказу та стягнення із [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмір частини заробітку (доходу) платника аліментів, що відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України. Посилання позивача на те, що наведеним положенням обмежена можливість стягувати з нього на утримання двох дітей за різними виконавчими листами 1/3 частину заробітку, суд визнає необґрунтованими, оскільки зазначені обмеження застосовуються у разі звернення до суду у порядку наказного провадження одним заявником, в той час як у даній справі аліменти стягуються різними заявниками на дітей від різних шлюбів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись з даним позовом, позивач не надав суду доказів на підтвердження обставин щодо його матеріального стану на час видачі рішення та судового наказу зі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , та, відповідно, погіршення його матеріального стану на сьогоднішній день, що є правовою підставою для звернення до суду з позовом про зменшення аліментів. Посилання представника позивача на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року по справі №752/19686/13-ц, як доказ погіршення матеріального стану позивача, не заслуговоють на увагу, оскільки у вказаній ухвалі відсутнє будь-яке посилання на такі обставини. Декларація про доходи подана позивачем лише за останній рік, та не подано доказів того, що в інші роки, зокрема станом на ухвалення рішення суду про стягнення аліментів чи станом видачу судового наказу, його матеріальний стан був значно кращим. Останній являється приватним підприємцем, і може зазначати у декларації про доходи будь-які відомості, з яких сплачується податок. Неподання декларацій за минулі роки не дає можливість суду дослідити, наскільки суттєво могло погіршитися матеріальне становище позивача. Разом з тим, суд зазначає, що народження дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (постанова Верховного Суду у справі №565/2071/19 від 16.09.2020 року). Таким чином, враховуючи, що позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану, в той час як наявність декількох дітей від різних шлюбів не є підставою для зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Позовна вимога щодо визнання виконавчого листа Голосіївського районного суду м.Києва у справі №752/19686/13-ц від 22 листопада 2013 року таким, що не підлягає виконанню та відкликати його з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) задоволенню не підлягає у зв`язку з тим, що є похідною від основної позовної вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed