Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначено, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на вищевказаний житловий будинок посвідчується Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим на підставі рішення Тисменицької районної ради народних депутатів №178 від 21 вересня 1990 року. Спадщину прийняла дружина померлого [PERSON] , але своїх спадкових прав належним чином не оформили і померла [INFO] . Заявник [PERSON] та її брат [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але постановою від 04 липня 2023 року їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в свідоцтві про право власності на житловий будинок прізвище власника вказано не вірно, а саме: « [PERSON] ». Враховуючи викладене, [PERSON] просить суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на житловий будинок [PERSON] , оскільки це їй необхідно для оформлення своїх спадкових прав. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, але представник позивача надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просить задовольнити заявлені вимоги. В судове засідання представник відповідача Тисменицької міської ради не з`явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 35 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 5 листопада 1990 року, жилий будинок за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 178 від 21 вересня 1990 року (а.с. 16). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 вересня 1983 року, [PERSON] народився [INFO] (а.с. 17). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 вересня 2007 року, [PERSON] народився [INFO] , батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 квітня 1952 року (а.с. 19). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 вересня 1972 року, [PERSON] народилася [INFO] , батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 квітня 1980 року (а.с. 20). Згідно заповіту від 12 грудня 1999 року, [PERSON] заповів все своє майно, яке згідно закону України йому належить і те на що він за законом матиме право [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Згідно заповіту від 14 грудня 1999 року, [PERSON] заповіла все своє майно, яке згідно закону України їй належить і те на що вона за законом матиме право [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до довідки № 97 від 25 травня 2023 року, [PERSON] , який помер [INFO] на день своєї смерті проживав за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до довідки № 98 від 25 травня 2023 року, [PERSON] , яка померла [INFO] на день своєї смерті проживала саме за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Відповідно до довідки № 99 від 25 травня 2023 року, [PERSON] здійснила поховання свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 26). Відповідно до довідки № 100 від 25 травня 2023 року, [PERSON] здійснила поховання своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 27). 05 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 28). 05 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 29). Постановою від 04 липня 2023 року нотаріус відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у свідоцтві на право власності на житловий будинок не вірно вказано прізвище її батька [PERSON] - « [PERSON] ». Встановлення факту приналежності свідоцтва про право власності має для позивача юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на прийняття та оформлення спадщини. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому заповіту. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належним йому майном з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність захисту прав позивача шляхом встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житловий будинок [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved