Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

[PERSON] (далі\~ [PERSON] )\~звернулася до\~Харківського районного\~суду Харківської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] (далі [PERSON] ), в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 01.10.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2380. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що сторони\~уклали між\~собою шлюб,\~який зареєстрований 01.10.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2380. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змогли створити гарне подружжя, тому що в них різні погляди на життя, з приводу чого по різним питанням постійно виникали сварки, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження родини неможливе. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.04.2023 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Судова кореспонденція, що направлялась на адресу [PERSON] , неодноразово поверталась до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим відповідач повідомлявся про час та місце проведення судового засідання шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. У відповідності до п. 7 ч. 2\~ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи, що судове засідання неодноразово відкладалось, відповідач не виявив наміру скористатись своїми процесуальними правами, в судові засідання не з`являвся, відзив на позовну заяву не надав, будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, беручи до уваги, що судом вичерпано всі можливі способи щодо повідомлення особи про час та місце розгляду справи, а також те, що судом явка відповідача обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву за його відсутності. За загальним правилом частини першої\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на наведене, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій\~статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд зазначає про таке. Сторони перебувають у шлюбі, який укладений 01.10.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2380, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 01.10.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 22.11.2018), та сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Відповідно до\~статті 51 Конституції України,\~статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно частини першої\~статті 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач, скориставшись даним правом, звернулась до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Положеннями частини другої\~статті 112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я існує формально, спору між сторонами щодо спільно нажатого майна подружжя, місця проживання дітей не вбачається. На підставі зазначеного, а також приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно частини 2\~статті 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~статті 115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим та задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved