Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про стягнення додаткових витрат на дитину та визначення її місця проживання. Просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] в сумі 42600,00 грн. Визначити місце проживання дитини [PERSON] ( [INFO] ) з мамою [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] ). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.11.2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. В шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21.04.2022 року по справі №569/23967/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03.11.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №2227 - розірвано. В той самий час, в грудні 2020 року [PERSON] перебував на лікуванні в медичному центрі ТОВ «Клініка 311» з приводу новоутворення волосистої частини голови, де йому було проведено оперативне лікування, надані медичні послуги загальною вартістю 85200,00 грн. Витрати на лікування дитини були оплачені нею. Таким чином, [PERSON] мав би відшкодувати їй половину вартості лікування сина, що становить: 42600,00 грн. Але, будь яке її прохання відшкодувати частину вказаних витрат викликає незадоволення та агресію колишнього чоловіка. Більш того, він погрожує в такому випадку забрати дитину, щоб він проживав з ним. Малолітньому [PERSON] ще немає трьох років. Вона працює в Рівненській територіальній організації Політичної партії "Європейська Солідарність", має постійний заробіток, є співвласницею квартири [ADDRESS] , в якій на даний час вона проживає разом з сином та мамою. На сьогоднішній день [PERSON] ухиляється від утримання свого малолітнього сина, в зв`язку з чим вона звернулася до Рівненського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. [PERSON] неодноразово притягувався до відповідальності за насильство в сім`ї. В результаті чого поставлений на облік Рівненського РУП ГУНП в категорії «кривдник». Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Романчук І.І., яка діє згідно ордеру серія ВК № 1013554 від 14.02.2023 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Просила стягнути з відповідача понесені позивачкою судові витрати. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Мазанович Н.П. не заперечила проти задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю. Висновок Органу опіки та піклування від 24.04.2023 року за № 08-946 підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про день, час та місце слухання справи належним чином рекомендованою кореспонденцією у судове засідання не з`явився повторно. З заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України, проти чого не заперечила представник позивачки . Ухвалою суду від 08.02.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено підготовче засідання з участю сторін. Ухвалою суду від 16.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши надані докази,та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 03.11.2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син - [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису № 68, зареєстрованого 10.09.2019 Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області. Батьками дитини зазначені сторони у справі. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21.04.2022 року у справі №569/23967/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03.11.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №2227, розірвано. Судовим наказом Рівненського міського суду від 19.07.2022 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] . Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи № 57029 від 12.09.2019 , місце проживання [PERSON] . [INFO] зареєстроване за адресою [ADDRESS] , що є зареєстрованим місцем проживання позивачки згідно відмітки на а.с. 11 її паспорту. Також встановлено, що [PERSON] працює в Рівненській територіальній організації Політичної партії "Європейська Солідарність", маю постійний заробіток, що підтверджується довідкою від 26.07.2022 вих.№30. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1996 року [PERSON] є співвласницею квартири [ADDRESS] . Окрім того, судом встановлено, що [PERSON] неодноразово притягувався до відповідальності за насильство в сім`ї, в результаті чого він поставлений на облік Рівненського РУП ГУНП в категорії «кривдник». Судом встановлено, що в грудні 2020 року [PERSON] , [INFO] перебував на лікуванні в медичному центрі ТОВ «Клініка 311» з приводу новоутворення волосистої частини голови, де йому було проведено оперативне лікування: видалення новоутворення волосистої частини голови, що підтверджується оглянутими судом копіями медичних документів. Відповідно до договору про надання медичних послуг №11/12/20 від 10.12.2020 року та акта приймання -передачі наданих медичних послуг №1 до Договору про надання медичних послуг №11/12/20 від 10.12.2020 року загальна вартість вказаних послуг становить 85200,00 грн. (вісімдесят п`ять тисяч двісті гривень). Витрати на лікування дитини були оплачені позивачкою [PERSON] . Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (надалі - Конвенція про права дитини), Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Конституцією України визначено основні права і обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей, Зокрема, у частині 2 ст.51 Основного Закону України і кореспондованій їй статті 180 СК України зазначається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи достовірно встановлені судом докази, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення з відповідача на користь [PERSON] понесені додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] , в сумі 42 600 (сорок дві тисячі шістсот) грн. 00 коп., що становить 1/2 частку від сплаченої суми за лікування. Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. З дослідженого судом висновку органу опіки вбачається, що [PERSON] разом з сином проживає за зареєстрованим місцем проживання, за адресою: [ADDRESS] . В квартирі створені умови для проживання, виховання та розвитку малолітнього [PERSON] . Мама дитини працює в Рівненській територіальній організації Політичної партії «Європейська Солідарність» на посаді консультанта із суспільно-політичних питань. Має стабільний дохід, за місцем роботи характеризується позитивно. Є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] є вихованцем ЗДО (ясла-садок) компенсуючого типу (санаторний) №40. За інформацією управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрований [PERSON] , [INFO] .. Мешканці, які орендують цю квартиру, допомогли вийти на зв`язок з [PERSON] , який 24.03.2023 зателефонував до Управління й повідомим, що він знаходиться в Києві (точну адресу перебування зазначити відмовився). [PERSON] роз`яснено зміст звернення служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради та рекомендовано звернутися до установи, контакти надано. Однак, [PERSON] до служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради не звертався, на телефонні дзвінки ([NUMBER]) [PERSON] не відповідав. Питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 19.04.2023. Комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи, прийняла рішення про доцільність залишення [PERSON] на проживання з матір`ю [PERSON] . Таким чином, аналізуючи в сукупності достовірно встановлені судом докази, враховуючи інтереси дитини, його вік, стать, висновок ООП Служби у справах дітей ВК РМР, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК понесені позивачкою [PERSON] витрати по оплаті судового збору в сумі 992,40 грн. підлягають до стягнення з відповідача на її користь та в прибуток державного бюджету в сумі 992,40 грн. від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, ч.1 ст. 160, 185 СК України ,

Outcome: approved