Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 03.08.2011 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що підтверджується копією паспорта споживчого кредиту. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Виконання відповідачем договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав кредитну картку, розмір кредитного ліміту на картці було збільшено до 50000 гривень. Вказував, що згідно до п. 2.1.1.12.7.2 Договору сторони дійшли згоди, що в разі не погашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що відображено у розрахунку заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26.03.2023 року має заборгованість у розмірі 64657 грн. 50 коп., з яких: 53053 грн. 61 коп. - заборгованість за кредитом; 11603 грн. 89 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 03.08.2011 року станом на 26.03.2023 року у розмірі 64657 грн. 50 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 11.07.2023 року було задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення суду від 01.06.2023 року та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. 08.08.2023 року судом витребувано у позивача інформацію про вид та номер платіжної картки, що була отримана [PERSON] , розмір кредитного ліміту за даною кредиткою, виписку про рух коштів по особовому рахунку відповідача за договором від 03.08.2011 року. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала. Пояснила суду, що відповідач належним чином умови договору не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 64657 грн. 50 коп. Зазначила, що відсоткову ставку за договором було погоджено сторонами у заяві від 21.04.2009 року, а тому вважає, що банк правомірно нараховував відсотки за користування кредитними коштами за договором від 03.08.2011 року. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав повністю. Пояснив суду, що дійсно користувався кредитною карткою АТ «Приватбанк». Він періодично поповнював кредитну картку та повертав кошти. Вважає, що заборгованості за кредитним договором від 03.08.2011 року у нього немає. Просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що 03.08.2011 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.15). В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Із змісту дослідженої судом анкети-заяви від 03.08.2011 року вбачається, що у ній не було зазначено відсоткової ставки та інших умов кредитування. До кредитного договору позивачем було долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, в редакції після 01.01.2013\~року (а.с.16-40). Відповідно до наданого банком розрахунку, у [PERSON] наявна заборгованість по кредитному договору від 03.08.2011 року станом на 26.03.2023 року має заборгованість у розмірі 64657 грн. 50 коп., з яких: 53053 грн. 61 коп. - заборгованість за кредитом; 11603 грн. 89 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с.4-12). Відповідач із сумою заборгованості за кредитним договором не погоджується та вважає, що у нього відсутній борг перед АТ КБ «Приватбанк». Розглядаючи аргументи наведені сторонами, суд приходить до наступних висновків. Так, статтею 207\~Цивільного Кодексу\~України визначено,\~що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої\~статті 1054 ЦК України\~( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст.1048 Кодексу ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку застосування конструкції договору приєднання та його умови були роблені АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Таким чином, з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як було встановлено судом, в анкеті-заяві від 03.08.2011 року відсоткова ставка зазначена не була. Натомість, банком на виконання ухвали суду від 08.08.2023 року було надано суду заяву [PERSON] про відкриття банківського рахунку від 21.04.2009 року. Відповідно до вказаної заяви [PERSON] було видано кредитну картку із визначеним кредитним лімітом 7000 гривень та базовою відсотковою ставкою 48% річних. Термін дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості кредиту визначено шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 7% від суми заборгованості. За змістом ч.2\~ст.77 ЦПК України предметом\~доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. (ч.1 ст.81 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами у цивільній справі є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків. \~ \~ \~ \~Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1\~ст.77 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З урахуванням наведених положень Закону, суд відхиляє доводи представника позивача щодо правомірного нарахування банком відсотків за кредитним договором від 03.08.2011 року на підставі заяви від 21.04.2009 року, оскільки кредитні правовідносини, що виникли між сторонами 21.04.2009 року не входять до предмету доказування у даному спорі, є самостійними та не є предметом спору у даній справі. З позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.04.2009 року АТ КБ «Приватбанк» до суду не звертався. Позивач, обґрунтовуючи право нараховувати відсотки за договором від 03.08.2011 року, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 03.08.2011 року, посилався на\~ Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи Банку як невід`ємні частини спірного договору. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме із цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов відповідач був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо зміни відсоткової ставки за договором, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивачем до справи було долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» в редакції після 01.01.2013 року, що безумовно свідчить про те, що вони не є частиною кредитного договору від 03.08.2011 року. Таким чином, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Саме до такої правової\~позиції дійшла\~Велика палата\~Верховного Суду,\~що була\~викладена у\~постанові від\~03.07.2019\~року провадження\~№ 14-131цс19. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначеного, суд зауважує, що Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.08.2011 року шляхом підписання заяви. Тому відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. У наданих у судовому засіданні поясненнях відповідач заперечував факт наявності у нього будь-якої заборгованості за договором від 03.08.2011 року. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України від № «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент вчинення відповідних правочинів або виникнення відповідних прав та обов`язків, далі - Закон про бухгалтерський облік). Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях (частина друга статті 9 Закону про бухгалтерський облік). Вилучення оригіналів таких документів та реєстрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (абзац другий частини дев`ятої статті 9 Закону про бухгалтерський облік). Емітенти зобов`язані в порядку та строки, установлені договором, надавати власникам рахунків виписки про рух коштів на їх рахунках за операціями, що виконані користувачами електронних платіжних засобів. Форма виписки повинна включати всі обов`язкові реквізити, передбачені нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації операційної діяльності в банках України (пункт 8 розділу VII Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705. Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань (пункт 4 розділу VII Положення). Первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (пункт 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженогопостановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254. Первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі (абзац другий пункту 4.10. Положення). Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, такі регістри як особові рахунки та виписки з них (згідно із абзацом першим пункту 5.3. Положення ). На підставі пункту 5.5 Положення форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:номер особового рахунку,дату здійснення останньої (попередньої) операції,дату здійснення поточної операції, код банку, у якому відкрито рахунок, код валюти, суму вхідного залишку за рахунком, код банку-кореспондента, номер рахунку кореспондента, номер документа, суму операції (відповідно за дебетом або кредитом), суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку, суму вихідного залишку. З метою визначення дійсного розміру заборгованості за кредитним договором від 03.08.2011 року судом було досліджено виписку за договором по рахунку [PERSON] станом на 26.03.2023 року (а.с.51-66), яка була надана позивачем та є належним і достатнім доказом на підтвердження обставин, що підлягають встановленню у даній справі. Із дослідженої судом виписки від 29.03.2023 року встановлено, що станом на 31.08.2018 року у [PERSON] відсутня заборгованість за договором. Із вказаною обставиною сторони по справі погодились. У подальшому, за період з 01.02.2019 року по 24.03.2023 року банком самовільно здійснювалось нарахування та списання відсотків за використання кредитного ліміту на загальну суму 80172 грн. 56 коп., чим було штучно збільшено заборгованість за тілом кредиту та нараховано заборгованість за відсотками за договором. Однак, як було встановлено судом, в анкеті-заяві від 03.08.2011 року умови договору щодо сплати відсотків сторонами не погоджувались, а тому зарахування банком коштів, які надходили на поточний рахунок картки, у рахунок погашення відсотків є безпідставним та призвело до штучного створення боргу за договором від 03.08.2011 року. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed