Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 25\~000,00 доларів США. Позовна заява мотивована тим, що 01 жовтня 2022 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики № 1. Згідно з умовами договору позичальник отримав від позикодавця позику, що підтверджується розпискою від 01 жовтня 2022 року. Пунктом 3.4 Договору передбачений графік повернення позики. Позикодавець неодноразово направляв позичальнику вимоги про усунення порушень договору (09.12.2022, 12.01.2023, 09.02.2023, 06.03.2023). Cтаном на 13.03.2023 відповідачем не повернуто позивачу 25\~000,00 доларів США до 30.10.2022, 5\~000,00 доларів США до 30.01.2023 і 5\~000,00 доларів США до 28.02.2023. На підставі вищенаведеного [PERSON] просив стягнути з [PERSON] заборгованість за даним договором позики в розмірі 25\~000,00 доларів США. У судове засідання позивач не з`явився, однак його представник подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. При цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзив у визначений судом строк не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 280\~ЦПК ЦПК України, суд розглянув справу заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з ст.\~526\~Цивільного\~кодексу\~України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1046\~Цивільного\~кодексу\~України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст.\~1047\~Цивільного\~кодексу\~України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~Цивільного\~кодексу\~України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 1050\~ЦК\~України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що першого жовтня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики № 1. Згідно з умовами договору, [PERSON] (позикодавець) передає у власність [PERSON] (позичальника) грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США, а останній повинен повернути позичальнику зазначені грошові кошти до 30 березня 2023 року за графіком, вказаним у п. 3.4 Договору: - до 30.10.2022 повернути 5 000 доларів США; - до 30.11.2022 повернути 5 000 доларів США; - до 30.12.2022 повернути 5 000 доларів США; - до 30.01.2023 повернути 5 000 доларів США; - до 28.02.2023 повернути 5 000 доларів США; - до 30.03.2023 повернути 5 000 доларів США; За п. 4.3.2 Договору, позикодавець зобов`язаний надати позичальнику після повернення ним суми позики позикодавцю розписку про отримання повернення позики. Відповідно до п. п. 4.4.1, 4.4.2 позичальник зобов`язаний надати позикодавцю розписку про отримання ним суми позики, повернути позикодавцю суму позики у строки та порядку, визначеному Договором. [PERSON] на підтвердження отримання ним суми в розмірі 30 000,00 дол. США позики надав розписку від 01 жовтня 2022 року. У подальшому позивач надсилав відповідачу вимоги про усунення порушень вимог договору від 09.12.2022 про повернення позикодавцеві 10 000,00 дол. США, від 11 січня 2023 року про повернення позикодавцеві 15 000,00 дол. США, від 08 лютого 2023 року про повернення 20 000,00 дол. США, від 06 березня 2023 року про повернення 25 000,00 дол. США, а також претензію на суму 25 000,00 дол. США. Позивачем надані квитанції про направлення вищевказаних документів на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача з описом вкладення. Свої зобов`язання за договором позики, щодо повернення позивачу суми заборгованості в розмірі 25\~000,00 дол. США в строк до 28.02.2023, відповідач не виконав, порушивши тим самим умови укладеного ним договору. На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення неповернутої суми заборгованості з відповідача. Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача належить стягнути суму в розмірі 25 000,00 дол. США. Приймаючи до уваги висновок суду про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір, сплачений останнім при поданні позовної заяви, в розмірі 9 142,15 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved