Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що з 24 лютого 2020 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Зазначає, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя і сім`ю, відсутність почуттів один до одного. На даний час проживають окремо, не підтримують жодних відносин, як сім`я, не ведуть спільного побуту, не підтримують сімейних стосунків. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а тому просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 24 лютого 2020 року виконавчим комітетом Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 2 розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити за собою дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 30 червня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 19 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено 16 серпня 2023 року о 08 год 30 хв. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 16 серпня 2023 року подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] судом установлено, що 24 лютого 2020 року виконавчим комітетом Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено актовий запис №2. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Судом установлено, що сімейне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя і сім`ю, проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Шлюб існує формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити за собою дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1073,60 грн слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 536,80 грн, а 536,80 грн стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі ст. 24, 56 СК України,

Outcome: approved