Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), якою просить стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1/3 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дітей. Підставою позову вказує не сплата аліментів у добровільному порядку. Підставою позову вказує не сплата аліментів у добровільному порядку. Ухвалою суду від 18 липня 2023 року суд відкрив провадження у цивільній справі. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 18 серпня 2023 року о 09 годині 00 хвилин у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області. Відповідач подав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та як і позивачка, просив розглянути справу по суті, за його відсутності. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Аргументи учасників спору. Позиція позивача полягала у тому, що вони з відповідачем 17 серпня 2012 року уклали шлюб, який 22.03.2023 року рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області шлюб між сторонами розірвано. Під час вказаного шлюбу позивачка народила двох дітей, які на час подання позовної заяви не досягли повноліття, і проживають із нею, а тому потребують утримання. І оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється від їх утримання, на її користь слід стягнути аліменти у грошовій формі у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідач подав заяву, якою добровільно та безумовно позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним. Отже, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання їх дітей у розмірі 1/3 частини доходу відповідача щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню. При цьому, в силу положень пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, також слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Висновок суду щодо судових витрат. З огляду на те, що позов підлягає задоволенню на користь позивача, але позивачка звільнена від сплати судового збору, в силу положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 гривня 60 копійок. Таким чином,

Outcome: approved