Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.08.2019 року [PERSON] уклала з АТ «Банк Кредит Дніпро» договір про встановлення кредитного ліміту №22035000140501. Відповідно до кредитного договору, банк встановлює позичальнику кредитний ліміт, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит та плату за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 08.12.2020 становить 310 088,60 грн. У зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами в розмірі 310 088,60 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 26.02.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 02.07.2021 року здійснено перехід розгляду зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін у спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 02.02.2022 року позов залишено без руху для сплати судового збору в сумі 4651,33 гривень. Ухвалою суду від 09.02.2022 року прийнято позовну заяву та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 30.08.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, відзив на позов суду не подала. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.08.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір про встановлення кредитного ліміту №22035000140501, згідно з яким відповідачеві було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 262295,08 грн., строк кредитування 60 місяці: цільове призначення: на споживчі потреби; кінцева дата повернення - 08.08.2024 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 08.08.2019 по 07.12.2020 - 3 % від суми кредиту; з 08.12.2020 по 07.03.2022 2,5% від суми кредиту; з 08.03.2022 по 07.06.2023 1,5% від суми кредиту; з 08.06.2023 по 08.08.2024 925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З розрахунку заборгованості за вказаним договором, який надано позивачем вбачається, що станом на 08.12.2020 року утворилася заборгованість в розмірі 310 088,60 грн. яка складається з: залишку строкового кредиту 236331,01 грн., залишку нарахованих строкових відсотків 0,21 грн., залишку нарахованих строкових комісій 6557,38 грн., залишку простроченого кредиту 12116,58 грн., залишку прострочених відсотків 1,47 грн., залишку прострочених комісій 55081,95 грн. Оскільки відповідач свої зобов`язання, щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості є обґрунтованою. Враховуючи вищевикладене, суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 4651,33 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved