Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

26 грудня 2022 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся в суд з позовом до Кредитної спілки «Експрес кредит юніон» (далі - відповідач, Спілка) про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 вересня 2021 року між сторонами був укладений договір №3/09-21/В8 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. 11 березня 2021 року між сторонами був укладений договір №21/03-21/В8 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. За умовами цих договорів позивач, як член кредитної спілки, вніс строкові внески (вклади) на депозитний рахунок відповідача у розмірі 5 000,00 грн. та 1 000,00 грн. відповідно, а Спілка прийняла вклади до 23 вересня 2022 року та 11 березня 2023 року відповідно та зобов`язувалася на умовах і в порядку, передбачених договором, повернути позивач вклад та виплачувати проценти за ставкою у розмірі 13,75% та 14 % річних відповідно. Договорами також передбачалося право поповнення вкладу. Позивач скористався такою можливістю та поповнив вклад за договором №21/03-21/В8 до 265 000,00 грн., а вклад №3/09-21/В8 - до 15 000,00 грн. Позивач вказує, що після закінчення строку дії вкладів відповідач грошові кошти позивачу не повернув, а також не виплатив нараховані проценти. Посилаючись на вищевикладене позивач, з врахуванням останнього розрахунку позовних вимог від 06 липня 2023 року, просить суд: 1) стягнути з відповідача на свою користь за договором №21/03-21/В8 вклад у розмірі 265 000,00 грн., відсотки за користування вкладом у розмірі 32 526,03 грн., 3% річних у розмірі 104 484,52 грн., інфляційні втрати у розмірі 69 695,00 грн.; 2) стягнути з відповідача на свою користь за договором №3/09-21/В8 вклад у розмірі 15 000,00 грн., відсотки за користування вкладом у розмірі 1 859,08 грн., 3% річних у розмірі 6 604,52 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 945,00 грн.; 3) стягнути з відповідача на свою користь 50 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 вересня 2021 року між сторонами був укладений договір №3/09-21/В8 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с.11-12). За умовами цього договору позивач, як член кредитної спілки, вніс строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок відповідача у розмірі 5 000,00 грн. (п.1.1), а Спілка прийняла вклад до 23 вересня 2023 року (п.1.2.1) та зобов`язувалася на умовах і в порядку, передбачених договором, повернути позивач вклад та виплачувати проценти за ставкою у розмірі 13,75% річних (п.1.3). Того ж дня, 23 вересня 2021 року, позивач вніс у касу відповідача обумовлений договором вклад у розмірі 5 000,00 грн. У зв`язку з тим, що п.2.2. договору була передбачена можливість поповнення вкладу, позивач 11 січня 2022 року вніс ще 10 000,00 грн. в рахунок вкладу. Загальний розмір вкладу таким чином склав 15 000,00 грн. (а.с.10). 11 березня 2021 року між сторонами був укладений договір №21/03-21/В8 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с.16-17). За умовами цього договору позивач, як член кредитної спілки, вніс строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок відповідача у розмірі 1 000,00 грн. (п.1.1), а Спілка прийняла вклад до 12 березня 2023 року (п.1.2.1) та зобов`язувалася на умовах і в порядку, передбачених договором, повернути позивачу вклад та виплачувати проценти за ставкою у розмірі 14 % річних (п.1.3). Того ж дня, 11 березня 2021 року, позивач вніс у касу відповідача обумовлений договором вклад у розмірі 1 000,00 грн. У зв`язку з тим, що п.2.2. договору була передбачена можливість поповнення вкладу, позивач 07 червня 2021 вніс ще 4 000,00 грн. в рахунок вкладу, 04 січня 2022 року - 7 000,00 грн., 13 грудня 2021 року - 8 000,00 грн., 11 січня 2022 року - 5 000,00 грн. Крім того, відповідачем згідно бухгалтерською довідки від 12 липня 2021 року №1437 зараховано на вклад позивача 240 000,00 грн., як виплату за вкладом іншої особи. Загальний розмір вкладу таким чином склав 265 000,00 грн. (а.с.13-15). Слід зазначити, що у п.2.8 договорів сторони погодили, що за договорами не передбачається дострокове повернення вкладу на вимогу члена кредитної спілки. 17 листопада 2022 позивач поштою надіслав відповідачу заяви про повернення вкладів разом з нарахованими відсотками, однак відповіді на них не отримав (а.с.9, 11). Відповідач не надав суду доказів повернення позивачу вкладів, а також виплати відсотків за ним. Надаючи свою оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Частиною першою статті 23 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на те, що відповідач не виконав умови договору про залучення строкового внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 11 березня 2021 року №21/03-21/В8, а саме на день ухвалення цього рішення не повернув суму вкладу у розмірі 265 000,00 грн., позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Також до задоволення підлягають позовні вимоги про стягнення договірних відсотків за цим вкладом за період з 01 лютого 2022 року по 17 грудня 2022 року, як просить позивач у своєму позові, що нараховані за ставкою 14% річних, у розмірі 32 526,03 грн. Що стосується 3% річних та інфляційних втрат, згідно ст.625 ЦК України, то позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення лише починаючи з 13 березня 2023 року, коли відповідач, всупереч вимогам п.1.2.2 договору не повернув вклад позивачу. Саме з цього дня настало прострочення грошового зобов`язання, припинилося нарахування договірних відсотків, а користування відповідачем грошовими коштами позивача перетворилося з правомірного на неправомірне. Тому лише з цього дня та по 12 липня 2023 року, яка є кінцевою датою розрахунків позивача, є підстави для стягнення 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст.625 ЦК України. Розрахунок суд здійснює самостійно таким чином. Інфляційні втрати Період (13/03/2023 - 12/07/2023)Індекс інфляції березень 2023101,50 квітень 2023100,20 травень 2023100,50 червень 2023100,80 Розрахунок здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Період за який здійснюється нарахування: IIc (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) = 1.03029207 Інфляційне збільшення: 265 000,00 x 1.03029207 - 265 000,00 = 8 027,40 грн. 3% річних Розрахунок здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума з 13/03/2023 до 12/07/2023 265 000,00 x 3 % x 122 : 365 : 1001222 657,26 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути 8 027,40 грн. інфляційних втрат та 2 657,26 грн. 3% річних нарахованих згідно ст.625 ЦК України у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання за договором про залучення строкового внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 11 березня 2021 року №21/03-21/В8, за період з 13 березня 2023 року по 12 липня 2023 року. У задоволенні решти позовних вимог в цій частині слід відмовити за безпідставністю. Переходячи до позовних вимог за договором про залучення строкового внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 23 вересня 2023 року №3/09-21/В8, суд зазначає, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення вкладу позивача не настав ні на час звернення до суду, ні на час вирішення справи у суді та настане лише 23 вересня 2023 року. Суд ще раз підкреслює, що сторони у п.2.8 договору погодили, що за ним не передбачається дострокове повернення вкладу на вимогу члена кредитної спілки, тому письмова вимога позивача повернути такий вклад правового значення не має та не змінює строк виконання зобов`язання. Договір також не вважається розірваним ні за згодою сторін, ні за рішенням суду, а таких вимоги позивачем не пред`являлося. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача вклад за договором від 23 вересня 2023 року №3/09-21/В8 суми вкладу у розмірі 15 000,00 грн. є передчасними та не підлягають до задоволення, адже за ними не настав строк виконання грошового зобов`язання. Також не підлягають до задоволення як безпідставні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за договором від 23 вересня 2023 року №3/09-21/В8, адже наразі не відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання, в розумінні ст.625 ЦК України. Однак в даному випадку є обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача договірних відсотків за договором від 23 вересня 2023 року №3/09-21/В8, які ним нараховані за період з 01 лютого 2022 року по 26 грудня 2022 року, адже у п.1.3 договору сторони погодили щомісячну виплату процентів за договором. Доказів виконання своїх зобов`язань з виплати договірних відсотків відповідач суду не надав, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1 859,08 грн. Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає таке. Згідно положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від: характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені. Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Виходячи з принципів розумності й справедливості, суд вважає, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково у розмірі 5 000,00 грн. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 50 000,00 грн. є неспівмірним обсягу моральних страждань, які йому були завдані бездіяльністю відповідача. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 3 150,70 грн. (315 069,77 / 100). Також позивачу слід повернути помилково сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн., адже він був звільнений від його сплати на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: partial