Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, уточненим в ході розгляду справи, посилаючись на те, що 15.02.2020 на офіційному сайті ТОВ «О-Тікет» він придбав квиток на концерт групи ATL вартістю 499 грн., а також сплатив сервісний збір у розмірі 25 грн. Концерт мав відбутися 28.03.2020 о 18 годині у «Secret Place» за адресою м. Київ, вул. Шота Руставелі, 17. Позивач вказує, що придбавши квиток, він уклав з ТОВ «Ексклюзив-Промо» договір про надання послуг у сфері концертної діяльності від 15.02.2020, на підтвердження чого отримав електронний квиток від ТОВ «О-Тікет». В подальшому, у зв`язку із встановленням карантину та запровадженням обмежувальних протиепідемічних заходів концерт було перенесено неодноразово на інші дати, при цьому позивачу засобами електронного зв`язку надсилались повідомлення про такі перенесення, аж до отримання інформації про скасування вказаного концерту призначеного на 15.08.2021. Після отримання інформації про скасування концерту позивач звертався за офіційною електронною адресою ТОВ «О-Тікет» та Google-формою із запитами щодо повернення коштів за електронний квиток та направляв вимоги про повернення коштів, проте кошти повернуті не були. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 499 грн. плати за квиток та 25 грн. сервісного збору та судові витрати по справі. Крім того, вказував, що у відповідності до норм чинного законодавства ним за прострочення виконання зобов`язання нараховано відповідачу інфляційні втрати у розмірі 220,62 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 40,90 грн., неустойку (пеню) у розмірі 5479,02 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати та витрати на правничу (правову) допомогу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.01.2023 (головуючий суддя Ткач М.М.) справу направлено за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2023 (головуючий суддя Калініченко О.Б.) справу направлено за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023 головуючим у справі визначено суддю Дибу О.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Будь-яких пояснень не надала, явку представника не забезпечила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.02.2020 позивач на офіційному сайті ТОВ «О-Тікет» придбав квиток вартістю 499 грн., а також сплатив сервісний збір у розмірі 25 грн. на концерт групи ATL, який мав відбутися 28.03.2020 о 18 годині у «Secret Place», що підтверджується роздруківкою електронного квитка. Як убачається з матеріалів справи, концерт було неодноразово перенесено на інші дати, про що позивачу засобами електронного зв`язку ТОВ «О-Тікет» надсилало повідомлення про такі перенесення (а.с.14-17), а в подальшому концерт було скасовано. Позивач звертався до ТОВ «О-Тікет» з питань повернення квитка на вказаний концерт (а.с.18-32), та отримав відповідь про повернення йому коштів за квиток, проте в подальшому кошти позивачу так і не були повернуті. 09.12.2022 позивач звернувся до відповідача із претензією (а.с.33-39) про те, що у зв`язку із ненаданням послуги він просить повернути сплачені ним кошти за квиток, а також сплатити інфляційні втрати за весь час прострочення у розмірі 144,79 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 19,72 грн., а також неустойку (пеню) у розмірі 7200,57 грн., проте відповідачем кошти на час розгляду справи не повернуті. Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). За змістом ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно положень ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. У відповідності до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки судом встановлено, що подія, на яку позивач придбав квиток, не відбулася, при цьому сплачені позивачем кошти йому не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 499 грн. вартості квитка, а також суми сплаченого сервісного збору у розмірі 25 грн. Крім того, з огляду на ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом положень ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 40,90 грн. за період з 28.03.2020 по 20.12.2022, інфляційні втрати у розмірі 220,62 грн. та неустойку (пеню) у розмірі 5479,02 грн. у відповідності до наданого позивачем розрахунку: 1) інфляційні втрати: 499 грн. Х 144,212% (сукупний індекс інфляції за період з квітня 2020 по листопад 2022) = 220,62 грн.; 2) 3% річних від простроченої суми боргу за період з 28.03.2020 по 31.12.2020: 499 грн. Х 3% Х 279 днів /100/366 = 11,41 грн.; 3% річних від простроченої суми боргу за період з 01.01.2021 по 31.12.2021: 499 грн. Х 3% Х 365 днів /100/365 = 14,97 грн.; 3% річних від простроченої суми боргу за період з 01.01.2022 по 20.12.2022: 499 грн. Х 3% Х 354 днів /100/365 = 14,52 грн.; 11,41 грн. + 14,97 грн. + 14,52 грн. = 40,90 грн.; 3) пеня (неустойка) за невиконання зобов`язання: 499 грн. Х 3% Х 366 днів /100 = 5479,02 грн. Окрім цього, між [PERSON] та адвокатом Ординат З.А. укладено договір про надання правової допомоги №б/н від 08.12.2022, видано ордер на представництво інтересів від 08.12.2022, підписано акт здачі-прийому наданих послуг від 23.12.2022, на підставі якого вартість надання правової допомоги, а саме: консультації, аналізу нормативної бази, пошуку судової практики, складання та надсилання претензії щодо повернення грошових коштів, формування правової позиції, складання позовної заяви, склала 10000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Виходячи із вищенаведеного, позовні вимоги є правомірними, а тому підлягають задоволенню. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» [PERSON] як споживач звільнений від сплати судового збору за позовом, що пов`язаний з порушенням його прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved