Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

ТОВ «Віва Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та СТОВ «Агроспілка», у якому позивач просить, із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог , яка надійшла до суду 25.03.2021, стягнути з відповідачів на свою користь солідарно заборгованість у розмірі 3 141 145,43 гривень за договором про надання фінансового кредиту № 1045 -Ш/ФО від 26.07.2019. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно укладеного договору №1045 -Ш/ФО від 26.07.2019 [PERSON] отримав кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом 2 500 000, 00 гривень на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,00% річних від суми кредиту. Кредит надано строком на 12 календарних місяців з 26.07.2019 по 25.07.2020. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, свої зобов`язання за договором не виконав. Станом на 28.10.2020 заборгованість складається із: кредит 2 498 460,23 гривень, заборгованість за відсотками 340 788,77 гривень. Відповідно заяви про збільшення позовних вимог заборгованість станом на 03.03.2021 складає : за тілом кредиту 2 498 460,23, за відсотками 642 685,20 гривень. У забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором 26.07.2019 між ТОВ « Віва Капітал» та [PERSON] і між ТОВ «Віва Капітал» та СТОВ « Агроспілка» були укладені договори поруки, відповідно яких поручителі і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У відзиві на позов, поданому представником [PERSON] , адвокатом Смаглієм В.М., відповідач позов не визнав. Зазначив, що відповідно до умов договору встановлено, що позичальник має право отримати кошти на безготівковий рахунок за його письмовою заявою із зазначенням такого рахунку. Разом із тим, до позовної заяви не додані письмові заяви [PERSON] на видачу йому першого та/або наступних траншів кредиту, ні касових квитанцій чи ордерів на видачу йому кредитних коштів. Відсутність письмових заяв , а також первинних касових документів чи платіжних доручень з підписами відповідача вказує на відсутність факту видачі позивачем кредиту [PERSON] , отже позов є безпідставним. У відзиві на позов, поданого представником СТОВ «Агроспілка», адвокатом Навроцькою Т.В., відповідач позов не визнав. Зазначив, що справа в частині позовних вимог до СТОВ «Агроспілка» підлягає розгляду господарським судом, разом з тим клопотань з цього приводу не заявляв. Указав, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не дозволяє ідентифікувати періоди сплати [PERSON] заборгованості, відповідно періоди, за які була нарахована заборгованість. Надані позивачем платіжні доручення та розрахунок заборгованості не підтверджують обставини надання кредиту. Платіжні доручення не містять жодних підписів та печаток. Відповідно додатку № 1 до кредитного договору встановлено графік платежів, відповідно якого перші десять платежів були погашення заборгованості винятково по відсоткам за користування кредитом, тіло кредиту мало повертатись останніми двома платежами. Відповідно до п. 5.2.5 договору поруки , зазначений договір припиняється якщо кредитодавець протягом 6 місяців із дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Зазначений строк починає свій перебіг із моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, передбаченого графіком платежів. Позивач звернувся до суду після 25.10.2020, а до цього жодних вимог до СТОВ « Агроспілка», як поручителя не пред`являв, договір поруки щодо перших дев`яти платежів, згідно графіку, припинився відповідно до п. 5.2.5 у зв`язку зі спливом 6-місячного строку на пред`явлення вимоги до ТОВ « Агроспілка» як поручителя. Звертає увагу на те, що оскільки позивачем не надано жодного доказу, яким би визначалися конкретні періоди сплати платежів [PERSON] , а СТОВ « Агроспілка» стороною кредитних правовідносин не був, останній вважає, що договір поруки припинився на відповідну суму в 340 788,77 грн, яку вимагає повернути позивач. При цьому, також акцентує увагу на тому, що в будь-якому разі розмір платежів за відсотками, які мали бути здійснені позичальником після 25.04.2020 (за якими позивач не пропустив строк звернення з вимогою до поручителя, адже звернувся з цим позовом), складає 65 753,42 + 67 945,21 + 32 876,71 = 166 575,34 грн, тобто вказана сума на 174 213,43 грн менша, ніж ту, яку заявив позивач в цій позовній заяві (якщо брати до уваги лише платежі №10-12, які мали бути здійснені відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору, а це єдині платежі, щодо яких діяв Договір поруки). Вказане означає, що в будь-якому разі навіть теоретично максимально можлива сума за відсотками, яку може заявити позивач до ТОВ « Агроспілка», складає 166 575,34 грн, але навіть цю суму не було обґрунтовано, адже розрахунок заборгованості станом на 28.10.2020 не містить жодної інформації щодо періоду нарахувань по основному боргу, процентам, а також не містить періодів сплати [PERSON] заборгованості та зарахування позивачем сплачених сум відповідно до черговості, визначеної Кредитним договором, а тому і в цій частині вимог Договір поруки припинився і позов не підлягає задоволенню. У відзиві на позов, поданому представником відповідача [PERSON] , адвокатом Смаглієм В.М., відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки договір поруки є припиненим на підставі п.п. 5.2.5 ще до моменту звернення позивача із позовом, що в силу норм ч.4 ст. 559 ЦК України є фактом припинення поруки [PERSON] перед позивачем за кредитним договором. Зазначив, що відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, протягом строку, передбаченого п.16 цього Договору, позичальник зобов`язаний здійснити повернення Кредиту та сплачувати проценти за його користування частинами в розмірі, порядку та в строки, визначені згідно Графіка платежів, що є додатком №2 до цього Договору та є його невід`ємною частиною. Згідно підпункту 5.2.5 пункту 5.2 Договору поруки, зазначений договір припиняється, якщо кредитодавець протягом 6 (шести) місяців із дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимогу до поручителя. Зазначений строк починає свій перебіг із моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, передбаченого Графіком платежів, що є додатком до Основного договору. Згідно п.1.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом становлять 767 123,29 грн за ввесь строк користування кредитом (з 26.07.2019 по 25.07.2020). Також, як вбачається із Графіку платежів, який є додатком до Кредитного договору, в період з 27.07.2019 по 25.05.2020 до сплати підлягали лише відсотки за користування кредитом, а з 26.05.2020 до 27.07.2020 як відсотки так і сума кредиту. До позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» додано розрахунок із зазначенням в ньому лише загальних сум заборгованості, з якого не можливо побачити порядок погашення заборгованості [PERSON] в період дії вказаного Кредитного договору. Однак, згідно вказаного розрахунку заборгованості по відсоткам становить 340 788,77 грн, яка ймовірно склалася більше ніж за шість місяців до дати виникнення у позичальника такого зобов`язання за Кредитним договором. У свою чергу, позивач не звертався до поручителя із відповідною вимогою щодо виконання вказаного зобов`язання замість [PERSON] .. У відповіді на відзив [PERSON] позивач зазначив, що матеріали кредитної справи свідчать про те, що згідно кожної письмової заяви [PERSON] ТОВ «ФК « Віва Капітал» здійснювало перерахування кредитних коштів на розрахунковий рахунок [PERSON] .. У відповідях на відзиви ТОВ « Агроспілка» та [PERSON] позивач вказав, що основним зобов`язанням у даному випадку є сума тіла кредиту, а не відсотків, а тому з моменту порушення позичальником строків повернення основного зобов`язання ( а не відсотків по кредиту), починається перебіг строку позовної давності. У запереченнях на відповідь на відзив, представник СТОВ «Агроспілка» адвокат Навроцька Т.В., не погодилась із твердженнями представника позивача, що строк пред`явлення вимоги починається саме із часу несплати суми тіла кредиту, оскільки сам договір поруки містить посилання в п.1.1 на основний договір, в якому зобов`язанням за цим договором включають і тіло, і відсотки, і неустойку. Тобто, сам договір поруки однозначно встановлює, що основне зобов`язання, яке може виникнути тільки з основного договору , включає як тіло кредиту, так і проценти. Аналогічний пункт містить і п. 3.1 кредитного договору. П. 5.2.5 договору поруки відповідний 6-місячний строк чітко прив`язує до графіку платежів, що є додатком №1 до основного договору. І в цьому графіку зафіксовано, що перші 10 платежів - це платежі за відсотками. У відзивах на заяву про збільшення позовних вимогах СТОВ « Агроспілка» та представник [PERSON] посилались на те, що відповідно умов кредитного договору кредитні кошти надані по 25.07.2020, таким чином кінцевим строком повернення коштів сторони визначили 25.07.2020. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договору строку кредитування. Таким чином, нарахування процентів після 25 липня 2020 є незаконним. Крім того, зауважили, що позивачем визнана сума сплачених відсотків позичальником у розмірі 644 483,87 гривень, а відповідно умов договору проценти за користування кредитом визначені у сумі 767 123,29 гривень, то у будь-якому разі розмір заборгованості не може перевищувати: за розрахунком СТОВ « Агроспілка» 767 123,29 - 644 483,87 = 122 637,42 гривні; за розрахунком адвоката Смаглія В.М. 2622636,42 - 2498460,23 ( залишок заборгованості по тілу кредиту) = 124176,19 гривень. Крім того, представник СТОВ « Агроспілка» зазначив, що надані позивачем платіжні доручення не мають ні печатки, ні підпису, що не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 №22, а тому не є належним доказом надання та зарахування на рахунок відповідача, [PERSON] , коштів відповідно умов кредитного договору. У відповідях на відзиви щодо заяви про збільшення позовних вимог, позивач зазначив, що відповідно до п. 2.3 кредитного договору плата за користування кредитом нараховується за фактичне число календарних днів користування кредитом, за виключенням дня видачі кредиту та з урахуванням дня повернення кредиту. Відповідно п. 7.1 договору він діє до дати повернення позичальником у повному обсязі суми кредиту та плати за користування кредитом згідно графіку платежів, однак у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Таким чином позивач правомірно, в межах умов договору, продовжує здійснювати нарахування відсотків за користування кредитом. Посилання відповідача СТОВ «Агроспілка» на неналежне оформлення платіжних доручень щодо видачі кредитних коштів ґрунтується на необізнаності роботи системи « клієнт-Банк». Відповідно до ухвали судді Шполянського районного суду Черкаської області 30.11.2020 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 29.10.2020 у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Віва Капітал» про забезпечення позову - відмовлено. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21.12.2020 заяву позивача ТОВ «ФК «Віва Капітал» про забезпечення позову задоволено частково, а саме накладено арешт на будинок [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 7125710100:03:001:0057, площею 2,0325 за адресою: м. Шпола Черкаської області ,які належать [PERSON] , [INFO] в межах суми позовних вимог. 14.01.2021 судом постановлено ухвалу про виправлення описки в ухвалі суду від 21.12.2020. Відповідно постанови Черкаського апеляційного суду від 03.06.2021 ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 21.12.2020 скасовано в частині накладення арешту на будинок [ADDRESS] , в решті ухвалу районного суду залишено без змін. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 11.02.2021 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 18.02.2021 у задоволені заяви позивача про забезпечення позову було відмовлено. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 23.02.2021 заяву позивача про забезпечення позову залишено без задоволення. 25.06.2021 судом прийнято до розгляду заяву ТзОВ « Віва Капітал» про збільшення позовних вимог. 21.07.2021 у справі призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі. 22.09.2021 поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням клопотання експерта. 27.09.2021 вирішене клопотання експерта, продовжено строк проведення експертизи, зупинено провадження у справі. 30.05.2022 поновлено провадження у справі. 17.08.2022 судом задоволено клопотання представника позивача: залишено без розгляду позовні вимоги до [PERSON] та залучено останнього до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідачів. 28.09.2022 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду. 31.03.2023 судом постановлено ухвалу про повернення зі стадії розгляду справи по суті до попередньої стадії судового процесу - підготовчого провадження; зупинено розгляд справи до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі № 925/303/23 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка» до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Віва Капітал» про визнання договору поруки недійсним. Відповідно постанови Черкаського апеляційного суду від 31.05.20213 ухвала Шполянського районного суду Черкаської області від 31.03.2023 в частині зупинення провадження у справі скасована. 04.07.2023 судом визнано необґрунтованою заяву представника позивача про відвід судді. 05.07.2023 Шполянським районним судом Черкаської області у складі судді Сивоконя С.С. відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Щербак О.В.. 10.07.2023 закрито підготовче провадження справу призначено до розгляду. Представник позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача СТОВ «Агроспілка», адвокат Мовчанюк М.М., у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі відповідача та просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представники відповідача [PERSON] , та третьої особи , [PERSON] , адвокати Шимановський А.В. та Тищенко Ю.П. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши осіб, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та правовідносини. Із матеріалів кредитної справи вбачається, що [PERSON] 26.07.2019 звернувся до ТОВ « Фінансова Компанія « Віва Капітал» із заявою-анкетою на видачу кредиту № 1045 ( том 1 а.с.187). Рішенням засідання Кредитного комітету ТОВ « Фінансова Компанія « Віва Капітал» від 26.07.2019 вирішено видати кредит [PERSON] строком на 12 місяців на суму 2 500 000,00 гривень зі сплатою 32%. 26 липня 2019 року між ТОВ « Фінансова компанія « Віва Капітал», в особі директора Логвінова В.А., та [PERSON] укладений договір № 1045-Ш/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії ( том 1 а.с.4-7, 189-192). Сторонами також підписано паспорт фінансового кредиту ( додаток № 3 до договору), який містить інформацію щодо розміру кредиту, строку договору, розміру відсотків за користування кредитними коштами та загальні витрати за кредитом і орієнтовну загальну вартість кредиту аналогічні умовам договору № 1045-Ш/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії. Відповідно п.1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом 2 500 000,00 гривень на засадах строковості, поворотності , цільового характеру використання, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі, а також виконати в повному обсязі інші зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим договором. Загальні витрати за кредитом становлять 767 123,29 гривень, які складають проценти за кредитом ( п.1.2 договору). Згідно до положень п. 1.3 договору загальна вартість кредиту ( тобто, загальна сума виданого кредиту та загальні витрати за кредитом) становлять 3 267 423, 29 гривень. Відповідно до умов договору ( п. 1.6) кредит надається строком на 12 календарних місяців, з 26 липня 2019 року по 25 липня 2020 рік. Згідно з графіком зменшення кредитного ліміту відновлювальної кредитної лінії ( додаток №1 до договору) сторонами узгоджені періоди та ліміт кредиту : з 26.07.2019 по 25.06.2020 - 2500000,00 ; з 26.06.2020 по 25.07.2020 - 1250000,000 ( том 1 зворот а.с. 7). Умовами п. 4.1 договору встановлено, що протягом строку, встановленого у п. 1.6 договору, позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за його користування частинами в розмірах, порядку та строки, визначені згідно Графіку платежів, що є додатком №2 до цього договору та є його невід`ємною частиною. Відповідно до умов п.п. 1.7- 1.15 визначено, що кредитні кошти видаються траншами за письмовою заявою позичальника. Відповідно до заяви [PERSON] від 26 липня 2019 року ( вхідний ТОВ « ФК « Віва Капітал» № 304), останній просить надати кредитні кошти згідно Договору № 1045-Ш/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії від 26.07.2019 в сумі 250000 ( двісті п`ятдесят тисяч гривень) на споживчі цілі та перерахувати кредитні кошти на рахунок позичальника № [NUMBER] , ід.код [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» для подальшого використання ( том 1 а.с. 228). Згідно з платіжним дорученням № 1433 від 26 липня 2019 року, кошти у сумі 250000,00 грн були перераховані на банківський рахунок, зазначений [PERSON] у вказаній вище заяві ( том 1 а.с. 14, 229). Відповідно до заяви [PERSON] , поданої 29 липня 2019 року (вхідний ТОВ « ФК « Віва Капітал» № 309) , останній просить надати кредитні кошти згідно Договору № 1045-Ш/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії від 26.07.2019 в сумі 250000 ( двісті п`ятдесят тисяч гривень) на споживчі цілі та перерахувати кредитні кошти на рахунок позичальника № [NUMBER] , ід.код [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» для подальшого використання ( том 1 а.с. 236). Згідно з платіжним дорученням №1435 від 29.07.2019, грошові кошти в сумі 250000,00 грн були перераховані на банківський рахунок, зазначений [PERSON] у своїй заяві ( том 1 а.с. 18, 236). У відповідності із заявою [PERSON] від 30 липня 2019 року (вхідний ТОВ « ФК « Віва Капітал» № 313), він просить надати кредитні кошти згідно Договору № 1045-Ш/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії від 26.07.2019 в сумі 250000 ( двісті п`ятдесят тисяч гривень) на споживчі цілі та перерахувати кредитні кошти на рахунок позичальника № [NUMBER] , ід.код [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» для подальшого використання ( том 1 а.с. 237). Згідно з платіжним дорученням № 1438 від 30.07.2019, грошові кошти в сумі 250000,00 грн були перераховані на банківський рахунок, зазначений [PERSON] у своїй заяві ( том 1 а.с. 19, 237). Відповідно до заяви від 05 серпня 2019 року (вхідний ТОВ « ФК « Віва Капітал» № 328), [PERSON] просить надати кредитні кошти згідно Договору № 1045-Ш/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії від 26.07.2019 в сумі 250000 ( двісті п`ятдесят тисяч гривень) на споживчі цілі та перерахувати кредитні кошти на рахунок позичальника № [NUMBER] , ід.код [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» для подальшого використання ( том 1 а.с. 230). Відповідно до платіжного доручення №1453 від 05.08.2019, кошти у сумі 250000,00 грн були перераховані на банківський рахунок, зазначений [PERSON] у своїй заяві ( том 1 а.с. 15,231). Відповідно до заяви [PERSON] від 06 серпня 2019 року вхідний ТОВ « ФК « Віва Капітал» № 329), останній просить надати кредитні кошти згідно Договору № 1045-Ш/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії від 26.07.2019 в сумі 250000 ( двісті п`ятдесят тисяч гривень) на споживчі цілі та перерахувати кредитні кошти на рахунок позичальника № [NUMBER] , ід.код [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» для подальшого використання ( том 1 а.с. 234). Згідно з платіжним дорученням № 1455 від 06.08.2019, грошові кошти у сумі 250000,00 гривень були перераховані на банківський рахунок, зазначений [PERSON] у своїй заяві ( том 1 а.с. 16,234). У відповідності до заяви від 07 серпня 2019 року (вхідний ТОВ « ФК « Віва Капітал» № 331), поданої [PERSON] , останній просить надати кредитні кошти згідно Договору № 1045-Ш/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії від 26.07.2019 в сумі 250000 ( двісті п`ятдесят тисяч гривень) на споживчі цілі та перерахувати кредитні кошти на рахунок позичальника № [NUMBER] , ід.код [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» для подальшого використання ( том 1 а.с. 235). Згідно з платіжним дорученням № 1456 від 07.08.2019, грошові кошти в сумі 250000 були перераховані на банківський рахунок, зазначений [PERSON] у своїй заяві ( том 1 а.с. 17, зворот 235). Відповідно до заяви [PERSON] від 08 серпня 2019 року (вхідний ТОВ « ФК « Віва Капітал» № 336), він просить надати кредитні кошти згідно Договору № 1045-Ш/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії від 26.07.2019 в сумі 250000 ( двісті п`ятдесят тисяч гривень) на споживчі цілі та перерахувати кредитні кошти на рахунок позичальника № [NUMBER] , ід.код [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» для подальшого використання ( том 1 а.с. 238). Згідно з платіжним дорученням № 1460 від 08.08.2019, грошові кошти в сумі 250000 були перераховані на банківський рахунок, зазначений [PERSON] у своїй заяві ( том 1 а.с. 20, 238). У відповідності із заявою [PERSON] від 09 серпня 2019 року (вхідний ТОВ « ФК « Віва Капітал» № 340), останній просить надати кредитні кошти згідно Договору № 1045-Ш/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії від 26.07.2019 в сумі 750000,00 ( сімсот п`ятдесят тисяч гривень) на споживчі цілі та перерахувати кредитні кошти на рахунок позичальника № [NUMBER] , ід.код [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» МФО для подальшого використання ( том 1 а.с. 232). Згідно з платіжним дорученням № 1463 від 09.08.2019 кошти у сумі 750000,00 ( сімсот п`ятдесят тисяч гривень) були перераховані на банківський рахунок, зазначений [PERSON] в своїй заяві ( том 1 а.с. 21, 233). Усього перераховано коштів 2500000,00 гривень. Внутрішніми правилами про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ « ФК « Віва Капітал» передбачено, що реєстрацію договорів та інших документів, які пов`язані з наданням товариством фінансових послуг здійснюється шляхом зокрема ведення карток обліку укладених та виконаних договорів ( п. 4.2 Правил) ( том 3 а.с. 36-45). Відповідно п. 4.2.3 картки обліку мають містити: а) номер картки; б) дату укладення та строк дії договору; в) найменування юридичної особи ( прізвище ім`я та по батькові фізичної особи)- споживача фінансових послуг; г) ідентифікаційний код за ЄДРПОУ юридичної особи ( ідентифікаційний номер фізичної особи) - споживача фінансових послуг; д) вид фінансового активу, який є предметом договору; є) відомості про отримані ( видані) грошові кошти та/або фінансові активи, а саме: - дату зарахування грошових коштів та/або фінансових активів; - дату отримання ( видачі) грошових коштів та/або фінансових активів; - суму грошових коштів та/або розмір фінансових активів згідно з договором; - суму винагороди; - суму інших нарахувань згідно з умовами договору; - загальну суму та/або розмір фінансових активів, одержаних а дату заповнення картки; - ліміт фінансового кредиту, умови й порядок надання чергових траншів фінансового кредиту ( для договорів про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії). Із особової картки [PERSON] за кредитним договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019, вбачається, що останній періодично сплачував кошти за вказаним договором, які зараховані на сплату відсотків та частково на сплату тіла кредиту ( том 3 а.с.77). Факт часткової сплати коштів [PERSON] за кредитним договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 підтверджується меморіальними ордерами та прибутковими касовими ордерами. Відповідно до меморіального ордеру № @2PL596229 від 31.03.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків згідно договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в сумі 10000, 00 ( десять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 62). Відповідно до меморіального ордеру № @2PL596235 від 31.03.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків згідно договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в сумі 10000, 00 ( десять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 62). Відповідно до меморіального ордеру № @2PL593149 від 31.03.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків згідно договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в сумі 10000, 00 ( десять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 62). Відповідно до меморіального ордеру № @2PL594441від 31.03.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків згідно договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в сумі 10000, 00 ( десять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 62). Відповідно до меморіального ордеру № @2PL607050 від 27.03.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків згідно договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в сумі 10000, 00 ( десять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 63). Відповідно до меморіального ордеру № @2PL423909 від 01.04.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків згідно договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в сумі 13561,64 ( тринадцять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня 64 коп.) грн ( том 3 а.с. 64). Відповідно до меморіального ордеру № @2PL719815 від 29.04.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення кредиту та відсотків згідно договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в сумі 4000, 00 ( чотири тисячі гривень) грн ( том 3 а.с. 65). Відповідно до меморіального ордеру № @2PL721558 від 29.04.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення кредиту та відсотків згідно договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в сумі 4000, 00 ( чотири тисячі гривень) грн ( том 3 а.с. 65). Відповідно до меморіального ордеру № @2PL724419 від 29.04.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення кредиту та відсотків згідно договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в сумі 4000,00 ( чотири тисячі гривень) грн ( том 3 а.с. 65). Відповідно до меморіального ордеру № @2PL717363 від 29.04.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення кредиту та відсотків згідно договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в сумі 4000, 00 ( чотири тисячі гривень) грн ( том 3 а.с. 65). Відповідно до меморіального ордеру № @2PL705578 від 29.04.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення кредиту та відсотків згідно договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в сумі 4000, 00 ( чотири тисячі гривень) грн ( том 3 а.с. 66). Згідно з прибутковим касовим ордером № 1995 від 24.09.2019 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 18000,00 ( вісімнадцять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 67). Згідно з прибутковим касовим ордером № 1971 від 20.09.2019 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 45000,00 ( сорок п`ять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 67). Згідно з прибутковим касовим ордером № 2231 від 25.10.2019 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 850,45 грн. та погашення кредиту в розмірі 249,55 грн ( том 3 а.с. 68). Згідно з прибутковим касовим ордером № 2226 від 24.10.2019 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 49000,00 ( сорок дев`ять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 68). Згідно з прибутковим касовим ордером № 2013 від 25.09.2019 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 49876,72 грн та погашення кредиту в розмірі 113,28 грн ( том 3 а.с. 69). Згідно з прибутковим касовим ордером № 2215 від 22.10.2019 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 15000,00 ( п`ятнадцять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 69). Згідно з прибутковим касовим ордером № 2420 від 25.11.2019 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 49900,00 ( сорок дев`ять тисяч дев`ятсот гривень) грн ( том 3 а.с. 70). Згідно з прибутковим касовим ордером № 2417 від 22.11.2019 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 16900,00 ( шістнадцять тисяч дев`ятсот гривень) грн ( том 3 а.с. 70). Згідно з прибутковим касовим ордером № 2640 від 23.12.2019 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 16800,00 ( шістнадцять тисяч вісімсот гривень) грн ( том 3 а.с. 71). Згідно з прибутковим касовим ордером № 2443 від 29.11.2019 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 1135,34 грн та погашення кредиту в розмірі 4,66 грн( том 3 а.с. 71). Згідно з прибутковим касовим ордером № 155 від 24.01.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 19000,00 (дев`ятнадцять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 72). Згідно з прибутковим касовим ордером № 2658 від 27.12.2019 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 49000,00 ( сорок дев`ять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 72). Згідно з прибутковим касовим ордером № 339 від 24.02.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 30000,00 ( тридцять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 73). Згідно з прибутковим касовим ордером № 162 від 27.01.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 49000,00 ( сорок дев`ять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 67). Згідно з прибутковим касовим ордером № 872 від 01.07.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 15050,00 ( п`ятнадцять тисяч п`ятдесят гривень) грн ( том 3 а.с. 74). Згідно з прибутковим касовим ордером № 887 від 03.07.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 545,00 грн та погашення кредиту в розмірі 455,00 грн ( том 3 а.с. 74). Згідно з прибутковим касовим ордером № 860 від 30.06.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 49950,00 ( сорок дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень) грн ( том 3 а.с. 75). Згідно з прибутковим касовим ордером № 787 від 15.06.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 27732,00 ( двадцять сім тисяч сімсот тридцять дві гривні) грн ( том 3 а.с. 75). Згідно з прибутковим касовим ордером № 610 від 06.05.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 20000,00 ( двадцять тисяч гривень) грн ( том 3 а.с. 76). Згідно з прибутковим касовим ордером № 343 від 25.02.2020 [PERSON] вніс кошти на погашення відсотків за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 в розмірі 37 478,90 грн та погашення кредиту в розмірі 521,10 грн ( том 3 а.с. 76). Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 28.10.2020 заборгованість [PERSON] за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 складає: залишок боргу тіла кредиту - 2 498 460,23 гривні, заборгованість по відсотках - 340 788,77 гривень ( том 1 а.с.3). Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 15.03.2021 заборгованість [PERSON] за договором № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 складає: залишок боргу тіла кредиту - 2 498 460,23 гривні, заборгованість по відсотках - 642685,20 гривень ( том 2 а.с.108). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Із наявних матеріалів справи встановлено, що позивачем виконані умови кредитного договору № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 та надано [PERSON] кошти у розмірі 2 500 00,00 гривень. [PERSON] , у свою чергу, не виконав умови договору та не повернув у строки , визначені договором, кредитні кошти, чим порушив право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язанням. Суд не приймає до уваги доводи відповідача СТОВ « Агроспілка» про відсутність належного підтвердження надання кредитних коштів [PERSON] та неналежність доказів , платіжних доручень про перерахунок коштів, оскільки такі не містять всіх реквізитів, зокрема підпису уповноваженої особи та печатки банку з огляду на наступне. Згідно частини третьої ст.12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч.1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ( ч.1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції . Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, на час виникнення правовідносин, встановлені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. N 22. Відповідно до п.1.3. вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними. Пунктом 10.5 наведеної Інструкції, у редакції чинній на час здійснення перерахунку коштів позивачем, було передбачено здійснення розрахунків за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк" з застосуванням електронних розрахункових документів. Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити такі з них: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суму цифрами; призначення платежу; електронний(і) підпис(и) / електронний(і) цифровий(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України. Отже, роздруківка електронного платіжного доручення не мала містити такі реквізити, як підпис відповідальної особи та відбиток штампа банку. Копії наданих платіжних доручень про перерахунок кредитних коштів на рахунок [PERSON] засвідчені директором ТОВ «Фінансова Компанія «Віва Капітал» та печаткою позивача і не викликають сумнівів у їх достовірності. Подібних висновків дійшов Верховний Суд при розгляді справи № 908/1932/18, постанова від 04 липня 2019 року. Обставини справ № 755/2284/16 та 822/4549/13-а, на висновки Верховного Суду у яких посилається відповідач СТОВ «Агроспілка» у своєму відзиві, є відмінними від обставин у цій справі. Третя особа у справі, який першочергово був відповідачем, [PERSON] в судове засідання не з`являвся, у відзиві зазначив, що збирає докази на спростування доводів позовної заяви, але у подальшому доказів зокрема на спростування видачі йому кредитних коштів не надав. Крім іншого, користування кредитними коштами підтверджується поведінкою позичальника, який сплачував кошти за договором. Також установлено, що в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 між ТОВ « Фінансова Компанія « Віва Капітал», в особі директора Логвінова В.А., та СТОВ « Агроспілка» був укладений договір поруки № 1045-Ш/ФО П2 від 26.07.2019 та між ТОВ « Фінансова Компанія « Віва Капітал» і [PERSON] був укладений договір поруки № 1045-Ш/ФО П1 від 26.07.2019 ( том 1 а.с.10-13). Відповідно умов наведених договорів СТОВ «Агроспілка» та [PERSON] поручаються перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань за договором 1045-Ш/ФО від 26.07.2019, зокрема щодо повернення основної суми кредиту 2 500 00,00 гривень, сплати процентів за користування кредитом у розмірі 767 123,29 гривень згідно Графіка, що є додатком до основного договору. Згідно з п. 2.2 договорів позичальник і поручитель перед кредитодавцем є солідарними боржниками. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі; поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України, в редакції станом на час виникнення правовідносин, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Щодо строку дії поруки. Відповідно положень ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Відповідно п. 2.1 наведенех договорів поруки ( які є аналогічними за змістом) сторонами узгоджено, що право кредитодавця вимагати від поручителя виконання зобов`язань, передбачених п.1.1 договору, виникає в разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань, передбачених графіком, що є додатком № 2 до основного договору та/або строків дострокового виконання зобов`язань на вимогу кредитодавця згідно основного договору, а також у разі невиконання позичальником зобов`язань по платі неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за основним договором. Згідно положень п.п. 5.2.5 вказних договорів поруки зазначений договір припиняється якщо кредитодавець протягом 6 (шести) місяців із дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Зазначений строк починає свій перебіг із моменту настання строку погашення чергового платежу, передбаченого графіком платежів, що є додатком № 1 до основного договору. Отже, сторонами визначено , що порука за кожним із зобов`язань, визначених періодичними платежами, припиняється після шести місяців з моменту спливу строку погашення кожного чергового платежу, що відповідає положенням першого речення ч.4 ст. 559 ЦК України. Таким чином пред`явлення кредитором вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку виконання частини основного зобов`язання, визначеної періодичним платежем, є підставою для відмови у задоволенні такої вимоги у зв`язку з припиненням поруки за відповідною частиною основного зобов`язання. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц. Графіком платежів за договором 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 встановлено плату кожного 25 числа місця у період дії договору, починаючи з 25.08.2019, шестимісячний строк установлений п.5.2.5 договорів поруки починається кожного наступного дня після строку сплати чергового платежу. Оскільки позивач звернувся із позовом 28.10.2020, то порука щодо платежів до 25.05.2020 є припиненою. Щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню. Відповідно графіку платежів, який є невід`ємною частиною договору, погашення суми кредиту мало бути 25.06.2020 у розмірі 1250000,00 грн та 25.07.2020 у розмірі 1250000,00 грн із розрахунку заборгованості станом на 28.10.2020 та особової картки [PERSON] вбачається, що позичальник кошти суми кредиту повернув не у повному обсязі, та заборгованість складає 2 498 460 гривень 23 копійки. Щодо нарахованих відсотків. Позивач обґрунтовуючи збільшення позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом зазначив, що закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору та посилаючись на положення п.2.3 та 7.1 кредитного договору 1045-Ш/ФО від 26.07.2019, вказав, що позивач правомірно, в межах умов договору продовжує здійснювати нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Згідно з ч. 1 ст. 598 та ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з положеннями ЦК України мають різний зміст. Так, відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору, хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відтак, закінчення строку договору, належно виконаного лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" визначені у ст. 530 ЦК України, згідно з ч. 1 якої якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Водночас, ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що у разі якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 також викладена правова позиція, у відповідності до якої, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні, проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі 910/4518/16, у п. 128 зауважила, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відповідно п.2.3. кредитного договору 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 плата за користування кредитом нараховується за фактичне число календарних днів користування Кредитом, за виключенням дня видачі Кредиту, та з урахуванням дня повернення кредиту ( розділ Плата за користування кредитом). У розділі 4 «Порядок та строки повернення кредиту» у п. 4.6 зазначено : закінчення строків для сплати Кредиту та/або процентів за користування кредитом ( згідно Графіка платежів) не зупиняє нарахування процентів за фактичне число календарних днів користування Кредитом, за виключенням дня видачі кредиту, крім випадку, якщо кредитодавець прийме письмове рішення про ненарахування процентів за користування кредитом у даній ситуації. Пунктом 7.1 розділу 7 «Строк дії договору» визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до дати повернення позичальником у повному обсязі суми кредиту та плати за використання кредиту згідно з графіком платежів, однак у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Положеннями розділу 8 договору «Відповідальність сторін» визначено, що сторони несуть відповідальність за порушення умов договору відповідно до чинного законодавства. У п. 8.3 встановлено, що позичальник за порушення строків сплати чергових платежів, визначених договором, невиконання зобов`язань щодо повернення кредиту та процентів сплачує пеню в розмірі 0,05 відсотка. Відповідно п. 8.4.1 встановлено застосування наслідків укладення договорів застави, поруки та гарантії. Також сторонами визначений строк кредитування, відповідно якого кредит надається строком на 12 календарних місяців : з 26 липня 2019 по 25 липня 2020. Із особової картки [PERSON] вбачається, що позивачем після закінчення строку кредитування , 25.07.2020, нараховані відсотки по 24.09.2021 включно у розмірі 32%. Таким чином, аналіз наведених умов договору дає підстави вважати, що сторони не погоджували сплату відсотків у розмірі 32% за порушення умов договору, а нараховані відсотки є « за користування кредитом». Таким чином, оскільки строк кредитування сплив 25.07.2020 , право кредитодавця на нарахування та отримання відсотків за « користування кредитом» припинилось 25.07.2020. Відповідно ухвали суду від 21.07.2021судом призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставити питання: - яким є реальний розмір заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №1045-Ш/ФО від 26.07.2019 , а також розмір заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитними коштами станом на 03.03.2021? - чи відповідають наявні у матеріалах справи розрахунки боргу за Договором про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №1045-Ш/Ф0 від 26.07.2019 умовам цього договору? - чи відповідає сума нарахованих процентів за користування кредитом, умовам пунктів 1.6. та 2.1. Договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №Ю45-Ш/ФО від 26.07.2019 року, в частині періоду їх нарахування (строку кредитування)? Відповідно висновку експерта за результатами проведення економічної експертизи від 16.05.2022 № 26667/21-71/11037/11038/22-71 1) підтвердити розрахунок ТОВ «ФК « Віва Капітал» заборгованості [PERSON] за договором фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 1045-Ш/ФО від 26.07.2019 станом на 03.03.2021 в обсязі наданих на дослідження документів не вдалось можливим. Арифметично розмір заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №1045-ш/ФО від 26.07.2019 станом на 03.03.2021 складає всього 3 112 669,83 грн, у тому числі за кредитом - 2 498 460,23 грн та процентами - 614 209,60 грн; 2) визначити чи відповідають умовам Договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №1045-ш/ФО від 26.07.2019 наявні у матеріалах справи розрахунки боргу не видається за можливе, з причин наведених у дослідницькій частині. При цьому, розрахунок ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» заборгованості [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №1045-Ш/ФО від 26.07.2019 станом на 03.03.2021 арифметично підтверджується. 3) нарахування процентів після закінчення строків сплати кредиту та/або процентів за користування Кредитом передбаченого пунктом 4.6 Договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №1045-Ш/ФО від 26.07.2019 ( том 3 а.с. 135). Відповідно до положень ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів ( ч.1 ст. 89 УПК України). Суд частково бере до уваги вказані висновки експерта, в частині арифметичного розрахунку заборгованості. В іншій частині висновки експерта ґрунтуються на оцінці наявних в матеріалах справи доказах надання кредитних коштів та їх сплати позичальником, суд такі висновки відхиляє з підстав наведених вище у мотивувальній частині. Крім того, експертом не надано взагалі відповіді на третє питання, поставлене в ухвалі суду. Даючи відповідь №3 експерт вийшов за межі поставлених судом питань. Із особової картки [PERSON] , яка є належним доказом заборгованості за договором кредиту, вбачається, що в межах дії договорів поруки , а саме з 25.05.2020 ( строк чергового платежу), та межах строку кредитування , 25.07.2020 , нараховані відсотки 31.05.2020 у сумі 67730,16 грн та 30.06.2020 у сумі 65545,32 грн, разом 133 275,48 грн. Станом до нарахування вказаних відсотків заборгованість складала 38655,57 грн. З 15.06.2020 по 03.07.2020 [PERSON] сплачено 93277,00 грн. Таким чином заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам, з урахуванням черговості зарахування сплачених коштів відповідно до п. 4.4, яка підлягає стягненню із відповідачів є 78 654 гривень 05 коп. За встановлених обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно платіжних доручень № 5785 від 28.10.2020 позивачем сплачений судовий збір у розмірі 42588,74 грн, № 6667 від 18.03.2021 позивачем сплачений судовий збір за збільшення позовних вимог у розмірі 4528,44 грн. Задоволено позовних вимог 82,04%, тому із відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 38654,93 гривень. Згідно абз. 5 п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідного клопотання подано не було, а тому, вжиті судом заходи забезпечення позову згідно з ухвалою суду від 21.12.2020, продовжують діяти в межах строку, визначеного ч.7 ст. 158 ЦПК України.

Outcome: partial