Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який між ними був розірваний рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.06.2023р.; від цього шлюбу в них [INFO] народилася дочка [PERSON] , котра після розірвання шлюбу сторін фактично проживає із позивачем у [ADDRESS] ; зазначає, що відповідач донькою не цікавиться, не бере участі в її вихованні, не навідує її, не цікавиться здоров`ям дитини протягом тривалого часу; такі обставини існували ще під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, що стало причиною для розлучення; виключну участь щодо виховання дочки бере позивач, сприяє її духовному, культурному, психологічному та фізичному розвитку; вважає, зазначені факти ухиленням від виховання дитини матір`ю та свідомого нехтування нею своїх обов`язків, що є підставою для задоволення позову, а тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] . До суду позивач не з`явився і подав заяву про підтримання позову з підстав, викладених у зверненні до суду та розгляд справи у його відсутності; відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечила проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , підтвердивши наведені обставини у позові. Представник третьої особи Служби у справах дітей Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області Вдов`як М.М. при вирішенні позову покладалася на рішення суду. З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У судовому засіданні встановлено, що мати дитини не займається її вихованням, не цікавиться її життям та духовним розвитком, дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Ці обставини підтверджуються, зокрема довідкою амбулаторії загальної практики - сімейної медицини с. Бабина, з якої вбачається, що батько [PERSON] звертався з приводу надання медичної допомоги дитині [PERSON] ; характеристикою директора гімназії с. Бабина Самбірського району, з якої відомо, що у вихованні дитини [PERSON] бере участь батько, приводить та забирає зі школи, цікавиться її навчанням; мати не бере активної участі в її вихованні. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Ураховуючи вищенаведене, суд уважає, що існують всі законні підстави для задоволення позову, - про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , оскільки вона свідомо ухиляється від виконання свого обов`язку по вихованню та утриманню дитини; крім того роз`яснивши, що мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав у спосіб, визначений ст. 169 СК України.

Outcome: approved