Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання договору\~купівлі-продажу\~нерухомого майна\~дійсним,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 17.12.1996\~між [PERSON] \~та [PERSON] ,\~діючим від\~імені свого\~і в\~інтересах неповнолітніх\~дітей [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] було укладено договір міни нерухомого майна за №17935, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Цей договір було укладено у Одеській Товарній Біржі та у той час він не потребував подальшого нотаріального посвідчення. Зазначений договір 22.01.1997 був зареєстрований у Южненському міському бюро технічної інвентаризації. Реєстрація договору міни у Товарній Біржі здійснювалось по ініціативі відповідачів, так як це не займало багато часу. На день укладання договору міни товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, посилаючись на ст. ст. 3, 15, 17 Закону України «Про товарні біржі». В даний час товарним біржам заборонені подібні операції, а нотаріуси не визнають укладені договори щодо нерухомого майна, зареєстровані товарними біржами, дійсними. Вказана угода сторонами виконана повністю, претензій у сторін не виникало. Квартира була юридично та фактично передана у приватну власність позивачу, та з того часу він фактично проживає у ній. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 13.03.2023 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, ухвалено розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були сповіщені належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.1996 між [PERSON] , [PERSON] , який діяв від свого імені та в інтересах своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір №17933 купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно вищезазначеного договору [PERSON] придбав квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). Покупець і продавці цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм установлених цивільним законодавством. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцями судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при її оформленні не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії\~Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Відповідно до\~ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року\~договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. За положеннями\~ст.227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Разом з тим, згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 1995 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ч.2\~ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Згідно із\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями\~218\~та\~220 ЦК України. Згідно\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу квартири та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, що підтверджується фактом проживання за зазначеною адресою саме матері позивача по справі та те, що відповідачі за вказаною адресою зняті з реєстраційного обліку. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1996 році. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги правомірні, підтверджені нормами\~ст.47\~ч.2\~ЦК в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки, судом встановлено, що [PERSON] придбав квартиру у свою власність у відповідачів, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі\~продажу, а відповідачі в свою чергу виконали зобов`язання по передачі квартири позивачу. Оскільки зазначений вище договір купівлі-продажу цілком виконаний сторонами, але порушена його форма, суд вважає, позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним підлягає задоволенню, шляхом визнання даного договору дійсним. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved