Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що він та відповідач по справі 29.08.2003 року зареєстрували шлюб. В січні 2005 року їх родині, на ім`я позивача був виданий ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] . На підставі ордеру вони вселились в дану квартиру, зареєструвались та почали проживати в ній. В зв`язку з отриманням ордеру на ім`я [PERSON] , позивач був визначений основним квартиронаймачем, з яким були укладені договори на комунальні послуги. З часом відносини між позивачем та відповідачем погіршились та 22.08.2013 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач виїхала в невідомому напрямку, тому постало питання\~ про зняття відповідача з реєстрації визнавши такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надала, явку представника не забезпечила. Ухвалою судді від 20.06.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу в порядку строщеного позовного провадження з повідомленням сторін. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.\~280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі, що підтверджується\~ довідкою виданою начальником відділу реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади ВК Обухівської міської ради № 1270 від 01.05.2023 року (а.с. 7). 22.08.2013 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 8). Відповідач не проживає і не проживала у спірному житловому приміщенні з 2013 року і по теперішній час, місце перебування її не відоме, вона більше року не спілкується з своїми рідними та в даній квартирі не проживає, що підтверджується актами складеними депутатом Обухівської міської ради від 12.12.2022 року, 04.01.2023 року, 22.02.2023 року, 10.03.2023 року, 12.04.2023 року, 05.05.2023 року (а.с.9-14). Статтею 71\~ЖК\~України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст.\~72\~Житлового\~Кодексу\~України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Дана позиція також вказана в п.10,11 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», а саме «Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК України». Суд вважає можливим захистити право позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а обраний позивачем спосіб захисту його інтересів ґрунтується на законі. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,\~ поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим\~ Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у спірній квартирі доведений належними і допустимими доказами, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.ст.12, 13,\~ 81 ЦПК України заперечень на позов не подала. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та зібраних у справі доказах, тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved