Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

В липні 2023 року представник позивача Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовними вимогами, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 30.09.2008 року, з тих підстав, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 30.09.2008 року. Відповідач при підписанні анкети -заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідач підтвердив той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані йому на ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦПК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). 30.09.2008 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". Відповідач власним підписом підтердив, що "З фінансовими умовами надання Кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" і прикладами розрахунку суми плати за використанні кредитних коштів ознайомлений". Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номер та строк дії отриманих кредитиних карток зазначено у довідці при отримані картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитиними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відобрання у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. Таким чином, у порушення п. 6.5 Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяці, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач має заборгованість. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованості за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав і інтересів АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Представник позивача просив суд, стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.09.2008 року, що утворилася станом на 31.05.2023 року, у розмірі 41 321,25 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 4 995,50 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 36 325,75 грн. та судових витрат у розмірі 2 684,00 грн. судового збору. Ухвалою суду від 31.07.2023 року в даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не прибули, повідомлені належно. Представник позивача АТ КБ "Приватбанк" клопотав\~ про розгляд\~ справи за\~ відсутності сторони.\~ Позовні вимоги\~ АТ КБ "Приватбанк" підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, на підставі наявних в справі доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлений належно та вчасно, що підтверджується листом відстеженням рекомендованої кореспонденції № 1950203204266, отримав особисто. Причини не прибуття не повідомив. Заяв або клопотань на адресу суду не надходило. Відзиву на позов не надав. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`сувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження існування між сторонами договірних відносин, невиконання умов кредитного договору № б/н від 30 вересня 2008 року відповідачем [PERSON] та розміру існуючої заборгованості, позивач АТ КБ "Приватбанк" до суду подав такі докази: заяву - анкету на отримання кредиту та інших послуг в АТ КБ "Приватбанк" від 30.09.2008 року; розрахунок заборгованості за Кредитним договором № б/н від 30.09.2008 року станом на 31.05.2023 року; виписку за Кредитним договором № б/н від 30.09.2008 року станом за період з 30.09.2008 по 29.06.2023 року; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на [PERSON] ; заяву на видачу кредиту на ім`я [PERSON] ; довідку, що змін кредитного ліміту; довідку про надання умов кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна" 30 днів пільгового періоду; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", паспорт споживчого кредиту від 07.02.2023, Умов та Правил надання банківських послуг. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Судом встановлено, що 30.09.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 15). Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до частин 1, 2 статі 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статі 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України). 30.09.2008 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитиним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено. Таким чином, позивач свої зобов`язання за Договором надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умоовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач в процесі користування кредитним рахунком не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 31.05.2023 року має заборгованість в сумі 41 321,25 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 995,50 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 36 325,75 грн.. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. До кредитного договору банк додав Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", Паспорт споживчого кредиту, Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Про внесення змін в договірну базу по платіжним картам, договірну базу з споживчого кредитування і в депозитні договори (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів) від 23.08.2006 (а.с. 16 - 33), та Виписку за договором б/н від 30.09.2008 року станом за період з 30.09.2008 по 29.06.2023 року, Розрахунок заборгованості за Кредитним договором № б/н від 30.09.2008 року станом на 31.05.2023 року (а.с. 5 - 12). Щодо представленого банком і підписаного відповідачем Паспорту споживчого кредиту, як підтвердження про ознайомлення з умовами кредитування, то суд не приймає його до уваги, оскільки підпис споживача датований - 07.07.2023 року, а анкета - заява на отримання банківських послуг - 30.09.2008 року. Крім того, Паспорт споживчого кредиту - це інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, тобто спосіб підтвердження виконання переддоговірного обовязку кредитодавця. Його зміст носить ознайомчий характер і не підтверджує погодження конкретних умов кредитування щодо сплати процентів. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545 сво 20), при цьому відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569 св 20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573 св 20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707 св 19). На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню у розмірі 4995,50 грн, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання. Крім того, в порядку статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial