Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

27 березня 2023 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] грошові кошти в розмірі 3481 грн щомісячно, починаючи з 08 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи позов тим, що вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25.01.2021 року доведено вину відповідача у умисному вбивстві [PERSON] , який був чоловіком позивача та годувальником їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . [PERSON] за життя проходив військову службу та мав грошове забезпечення у розмірі 13925 грн, з яких 25% витрачав на матеріальне забезпечення свого сина [PERSON] . У зв`язку з втратою годувальника дитина потребує матеріального забезпечення. Ухвалою від 11 квітня 2023 року провадження у справі відкрито загальне позовне провадження. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач, що перебуває на даний час в місцях позбавлення волі, будучи обізнаним про перебування справи на розгляді в суді, відзиву на позов не надав та не висловив бажання приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Представник відповідача - адвокат Пирог Л.О. в судове засідання, будучи повідомленою належним чином, не з`явилась, про поважні причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала, приймаючи участь в підготовчому засіданні позов не визнала. Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача та його представника, з урахуванням встановлених обставин. Залучені до участі у справі треті особи [PERSON] , [PERSON] не заперечували щодо заявлених позовних вимог та просили їх задовольнити. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 17 травня 2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 656. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище « [PERSON] ».(а.с.5) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу. (а.с.6) Згідно копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] , про що 09.12.2019 року виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 119. (а.с.7) Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2021 року доведено винуватість [PERSON] в тому, що 03.12.2019 року приблизно о 21.15 год за місцем свого проживання в [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту, що виник на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, наніс [PERSON] один удар ножем в область грудної клітки справа, від чого [PERSON] помер на місці події, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Цивільний позов [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] залишено без розгляду. (а.с. 10-16) Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 08.04.2021 року, вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25.01.2021 року змінено в частині вирішення цивільного позову, в решті вирок залишено без змін. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про стягнення з [PERSON] щомісячно грошових коштів на утримання залишено без розгляду. (а.с.17-23) Згідно із ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» непрацездатні члени сім`ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв`язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без врахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи. Для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць, що має бути підтверджене належними і допустимими засобами доказування, як-то довідка про розмір пенсії, довідка про доходи тощо. Якщо предметом позову є відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, доказуванню підлягає не лише факт родинних відносин, а й факт перебування на утриманні померлого та потреба у матеріальній допомозі. Вказана правова позиція висловлена у постанові КЦС\\ВС від 18.04.2018 року у справі № 165/325/17. Відповідно до ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Як встановлено в ході судового розгляду на день смерті [PERSON] на його утриманні перебували: дружина, яка на той час знаходилась у відпустці по догляду за дитиною, малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] та малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Отже, з вирахуванням частки, яка припадала на [PERSON] та інших осіб, які перебували на його утриманні, частка малолітнього сина [PERSON] до відшкодування становить . Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] НГУ від 13 березня 2020 року, що мається в матеріалах кримінального провадження 1-кп/748/47/21, середній заробіток [PERSON] склав 13925 грн 87 коп. Таким чином, враховуючи, що діями відповідача позивачу, яка є матір`ю [PERSON] , була спричинена шкода, у зв`язку зі смертю [PERSON] , з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню шкода, заподіяна смертю потерпілого, на утримання сина [PERSON] , в розмірі 3481,00 грн (13925/4) щомісячно, починаючи з 08 квітня 2021 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років. Крім того, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved