Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 03.07.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відразу після реєстрації шлюбу між ним та [PERSON] стали виникати сварки, що привело до втрати почуття взаємоповаги та любові, тому шлюбні відносини між ними з жовтня 2021 року припинено. [PERSON] переїхала жити в будинок своїх батьків, а доньку залишила з позивачем, пояснюючи свій вчинок тим, що їй потрібно наладжувати своє особисте життя, а з донькою їй зробити це буде важко. З того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають. Відповідачка залишила з позивачем малолітню доньку, якій на той час було 6 місяців; дитина знаходилась на штучному вигодуванні, після чого життям своєї дитини не цікавилась, не телефонувала. Таким чином вважає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків:не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших цінностей, свідомо нехтує своїми обов`язками, як мати. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 03.07.2023 року, справа №946/4818/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. 19.07.2023 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. 2.3. Сторони, а також третя особа, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Сторони звернулися із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованому Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №407 від 21.11.2020 року, який рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.07.2023 року розірвано (а.с.10, 38-39). 3.2. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 451 від 03.07.2021року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.11). 3.3. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за №01/26/490/23 від 14.08.2023 року з жовтня 2021 року малолітня [PERSON] , [INFO] , залишилася проживати разом з батьком. [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди про те, що донька буде проживати з батьком. [PERSON] взяв на себе відповідальність за життя та здоров`я доньки. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.07.2023 року малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Власником квартири є [PERSON] . Квартира розміщена на першому поверсі п`ятиповерхового будинку, складається з 3 житлових кімнат, кухні, передпокою, ванної кімнати. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. У доньки є окрема кімната, в якій є дитяче ліжко, телевізор, іграшки, особисті речі. Батько належним чином виховує та утримує доньку. Під час проведення обстеження умов проживання мати малолітньої, [PERSON] була відсутня. У телефонному режимі [PERSON] підтвердила факт окремого проживання та надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно доньки. На підставі викладеного, орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.34-36). 3.4. [PERSON] надала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] (а.с.31). ІV. Оцінка та висновки судді 4.1. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. 4.2. Згідно ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. 4.3. Стаття 141 СК України визначає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. 4.4. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. 4.5. Частиною 4 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. 4.6. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. 4.7. Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. 4.8. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.141 ч.2 СК України). 4.9. Пунктами 4, 5, 6 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. 4.10. Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. 4.11. Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 4.12. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 4.13. [PERSON] позов та обставини позову визнала у повному обсязі (а.с.31). 4.14. За таких обставин, суд вважає, що відповідачка дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, оскільки не приділяє увагу вихованню дитини, не здійснює за нею належний догляд та контроль, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечує її необхідним харчуванням, не цікавиться її здоров`ям, не створює умови для отримання ним освіти, а також не проявляє до неї материнської уваги та турботи. 4.15. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] , слід задовольнити, так як позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини.

Outcome: approved