Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

З 10 березня 2006 року і по теперішній час позивачка [PERSON] безперервно проживає у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Андрієво - Іванівської сільської ради Березівського ( попередня назва Миколаївського ) району Одеської області та відкрито - користується ним. Вказаний будинок є єдиним постійним місцем проживання для позивачки. Миколаївський район Одеської області реорганізовано шляхом об`єднання з іншими районами в Березівський район, Одеської області на підставі Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ п.15. З квітня 2006 року позивачка постійно сплачує платежі за використану електроенергію, про що свідчать: - рахунки ВАТ «Одесаобленерго» Миколаївського РЕМ; - квитанції про оплату за використану електроенергію; -особовий рахунок: [NUMBER] споживач: [PERSON] . -Баланс абонента [PERSON] особовий рахунок [NUMBER] . За даними погосподарської книги № 10 Левадівського старостинського округу Андрієво-Іваиівської сільської ради Березівського району Одеської області об`єкта погосподарського обліку № 00245-01 с. 37 вказаний вище житловий будинок рахується за - [PERSON] , про що свідчить Виписка з погосподарської книги, видана Андрієво-Іванівською сільською радою, Березівського району, Одеської області від 06.04 2023 року № 443. Таким чином, понад десять років вона добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, як власним, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, оскільки постійно та безперервно проживає в будинку і вважає, що являється його власником. Ніяких дій для приховування цього факту вона не здійснює. Всі її сусіди знають, що вона добросовісно заволоділа вказаним житловим будинком та володіє ним понад десять років. На протязі всього часу мешкання у даному будинку перешкод у володінні ним їй ніхто не чинив. Вона має намір і в подальшому володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним житловим будинком. Дійсна вартість житлового будинку по [ADDRESS] відповідно до Зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд, виготовленого Миколаївським РБТІ, становить 61134 гривень. При таких обставинах можна вважати, що позивачка - [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно володіє житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] понад десять років та має право на набуття права власності за набувальною давністю. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Андрієво - Іванівської сільської ради, Березівського району, Одеської областів судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цей факт підтверджується матеріалами справи, копією паспорта [PERSON] ( а.с. 6 - 7 ), довідкою виданою Андрієво - Іванівською сільською радою ( а.с. 8 ), випискою з погосподарської книги ( а.с. 9 ), копією особового рахунку ( а.с. 10 - 13 ), копіями квитанцій ( а.с. 14 - 20 ), копією Зведеного акту вартості будівель ( а.с. 21 - 24 ). Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. У відповідності до роз`яснень постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»: п. 9. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ), якщо інше не встановлено ЦК. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння ), а також на безхазяйну річ. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Outcome: approved