Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" ДашкоВ.М. звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом до [PERSON] , [INFO] , яким просить стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 03.01.2013 року у розмірі 50483,06 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 03.01.2013 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлена з «Умовами та правилами надання банківських послуг», що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві. Крім того, відповідач 10.06.2020 року підписала інформаційну довідку про умови кредитування. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 52000 грн. Вказує, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, який встановлено договором, але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобв`язаннями. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 15.04.2023 року має заборгованість - 50483,06 грн, з яких: 47133,06 грн - заборгованість за кредитом; 3350,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за комісією; 0,00 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів AT КБ "ПРИВАТБАНК". Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 17.05.2023 року відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 150). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.05.2023 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін на 11-00 год. 15 червня 2023 року. Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу та встановлено строк для подання відзиву на позов (а.с. 151-153). 16.09.2022 в судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дашко В.М. не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи; раніше подав клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі наявних письмових доказів, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с.56). В судові засідання призначені на 15.06.2023, 29.06.2023, 24.07.2023, 14.08.2023 відповідач [PERSON] не з`явилася, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем реєстрації судова кореспонденція відповідачем неотримана, конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 158). Крім того, відповідач викликалася в судові засідання шляхом опублікування оголошення на веб-сайті Судова влада України. (а.с. 163, 166, 168). З огляду на положення ст.128 ЦПК України, вона вважається такою, що належним чином сповіщена про день і час розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ухвали суду від 14.08.2023 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із витягом із статуту позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с. 63, 64), а випискою з ЄДРЮОФОП (а.с.62) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Судом встановлено, що 03.01.2013 року відповідач звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала анкету-заяву №б/н. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Укладений між сторонами договір складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с. 27-57). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Також, 17.03.2020 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту в якому встановлено умови кредитування, нарахування процентів за користування кредитними коштами повернення кредиту. В цій довідці відповідач власним підписом підтвердив, що він отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.28-30). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач почав користуватися кредитною лінією з 03.01.2013 року, що підтверджується випискою за договором б/н за період 03.01.2013 - 18.04.2023 від 18.04.2023 року (а.с. 66-140). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н від 03.01.2013 року, відповідач станом на 15.04.2023 року має заборгованість - 50483,06 грн, з яких: 47133,06 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 3350,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн - заборгованість по пені; 0,00 грн - заборгованість по комісії (а.с. 06-24). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н): 03.01.2013 року встановлено кредитний ліміт у сумі 1300,00 грн, який було зменшено 03.01.2013 року до 300 грн., у подальшому 14.11.2016 збільшено на суму 2400,00 грн; 10.08.2017 - збільшено на суму 25000,00; 11.12.2019 - збільшено на суму 40000,00 грн; 20.05.2021 року - збільшено на суму 52000,00 грн; що підтверджується також і випискою за договором б/н за період 03.01.2013 - 18.04.2023 від 18.04.2023 року (а.с.25, 66-140). Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] були надані в користування кредитні картки, строк дії останньої кредитної картки № [NUMBER] - 12/23 (а.с.26). Суд дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів дійшов до наступного висновку. Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. З матеріалів справи вбачається, що відповідач підписуючи анкету-заяву б/н від 03.01.2013 року та паспорт споживчого кредиту погодилася з умовами договору про надання банківських послуг, яким встановлено відповідальність у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами та відповідальність за порушення умов кредитування, про що свідчить наявність її власноручного підпису (а.с. 27-30). Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 15.04.2023 року в нього виникла заборгованість перед Банком. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань передбачених кредитним договором належним чином не виконала, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Обґрунтовуючи підстави стягнення заборгованості за кредитом, яка відповідно до наданої банком розрахунку заборгованості складається, зокрема із заборгованості за кредитом, що виведена в графі розрахунку заборгованості як: «Прострочені вимоги (накопичувальним підсумком)» (а.с.10 зворот). Банком, окрім розрахунку такої заборгованості, надано суду виписку по картковому рахунку, з якої убачається, що позичальник користувався кредитними коштами (а.с.52,53). Таким чином, виписка за договором по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, у сукупності із розрахунком заборгованості, є доказом отримання позичальником кредитних коштів та їх фактичного використання. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, передбачених кредитним договором, не виконує, суд знаходить позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача слід стягнути на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved