Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про визнання за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок, загальною площею 71, 9 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була бабцею позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] , у якому вона проживала до дня своєї смерті. У встановлений законодавством строк [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П., однак отримав відмову у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа спадкодавця на будинок. Спадкоємців на обов`язкову частку в заповіті немає. Будинок належав його бабці. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов. Відповідач у запропонований судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом не подав. Заяви та клопотання учасників справи. 21.08.2023 через канцелярію суду надійшла заява від відповідача, в якій останній зазначає, що при вирішенні позовної заяви [PERSON] до Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом покладаються на думку суду, просять зазначену вище справу розглядати без участі їх представника. 21.08.2023 через канцелярію суду надійшла заява від позивача про розгляд справи за позовом [PERSON] до Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом у його відсутності, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 01.08.2023 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 22.08.2023 о 10.00 год.. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України судовий розгляд за допомогою фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами щодо спадкування, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Як вбачається із наявних матеріалів справи, [INFO] у віці 82 років померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Бориславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] , у якому вона проживала до дня своєї смерті. За життя [PERSON] склала заповіт згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все, що їй буде належати на день смерті і на те, що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] . У встановлений законодавством строку я звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу №42/2023. Спадкоємців на обов`язкову частку у заповіті немає. Після вивчення документів, наданих позивачем на підтвердження належності вищевказаного будинку спадкодавцю, нотаріус з`ясувала, що відсутній правовстановлюючий документ спадкодавця на даний будинок. У зв`язку із наведеним, 30 червня 2023 року нотаріус повідомила [PERSON] про неможливість видати мені Свідоцтво про право на спадщину за заповітом та рекомендувала звернутися до суду з питань оформлення спадкових прав. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівля та спорудами по [ADDRESS] , виготовлений КП ЛОР «Дрогобицьке МЕТІ та ЕО», згідно якого загальна площа даного будинку 71,9 кв. м, житлова - 29,8кв.м, рік побудови будинку 1980 рік; Із довідки КП ЛОР «Дрогобицьке МЕТІ та ЕО» від 03.05.2023 № 2760 про те, що право власності на зазначений будинок станом на 31.12.2012 не зареєстровано; інвентаризаційна вартість становить - 313\~338 грн..; Судом встановлено, що довідка, видана старостинським округом сіл: Уріж, Винники, Мокряни Підмонастирок Дрогобицького району Львівської області від 06.04.2023, пре те, що дійсно згідно погосподарської книги №3, яка ведеться на території сільської ради, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] , побудований у 1980 році. Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Відповідно до ст. ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до\~ст.\~1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст.\~1235\~ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. ст.\~1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ст. 41 Конституції України\~зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Крім того,\~п. 37 Постанови\~Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року N 5 з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК України\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені норми\~ЦК України, роз`яснення\~постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N 7\~та листа ВССУ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою. Висновок суду за результатами розгляду справи. На підставі наведеного, враховуючи позицію позивача оформити право на спадкове майно, в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; відповідач - Бориславська міської ради, Дрогобицького району, Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом позовні вимоги визнали та проти задоволення позову не заперечили, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а відтак, слід визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок, загальною площею 71, 9 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогами майнового характеру, слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції позивача з цього приводу, слід залишити за останнім, тобто покласти на нього. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved