Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві спільно часткової власності належить право власності на 5/7 часток квартири [ADDRESS] . [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] цього ж будинку. Відповідач самовільно, збудував кладову на місці загального користування, а саме пожежного входу-виходу в будинку, тобто, своїми протиправними діями порушує право на вільне користування спільною сумісною власністю власників цілого будинку, що підтверджується фотокопіями аварійного виходу викладених в додатках до позову. Позивач вказала, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, згідно із законом, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, шахти й машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери й інші підсобні та технічні приміщення). Вона неодноразово зверталась із письмовими заявами до Володимир-Волинської житлово-експлуатаційної контори № 1 управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області, управління житлово-комунального господарства і будівництва Володимир-Волинської міської ради Волинської області, виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області. Вищезазначеними установами було встановлено факт самочинного влаштування відповідачем [PERSON] кладови на місці пожежного входу в будинок по [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] , відповідач обіцяв привести все до попереднього стану і не створювати незручностей жителям під`їзду, що підтверджується письмовою відповіддю з актом обстеження від 02.08.2018року. В подальшому позивач змушена була звернутись до суду. Відповідач позов визнав і 24.06.2020 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області було ухвалено рішення яким було зобов`язано [PERSON] звільнити самовільно зайняте приміщення загального користування, а саме пожежний вхід-вихід (що розташований біля квартири [ADDRESS] від домашніх та інших речей. Після чого відповідач відкрив вхід, однак самовільно демонтував троє дверей, які служили для входу-виходу (дані двері не були його особистими) і накрив ними свою самочинного сконструйовану вигрібну яму (дані двері вже встигли прогнити на цій ямі). Стоять ще неприбрані особисті меблі та речі відповідача, стіни подерті і в дірках понищені самим же відповідачем, що погіршує зовнішній вигляд аварійного входу-виходу. [PERSON] наголосила, що відповідач своїми діями ставить в незручне та нестерпне становище жителів будинку, оскільки зовнішні та внутрішні двері входу-виходу відсутні, постійно існує протяг, у під`їзді бродять та ночують вуличні коти та собаки, які там же і справляють свої потреби. В суді відповідач обіцяв привести даний вхід-вихід в належний стан. З урахуванням вищевикладеного, позивач, в уточнених позовних вимогах, просила суд зобов`язати [PERSON] привести приміщення в первинний належний стан, а саме пожежний вихід житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (що розташований біля квартири [ADDRESS] ), а саме за власний рахунок зробити косметичний ремонт (зашпаклювати дірки в стінах, побілити стелю та стіни, пофарбувати панелі стін, встановити зовнішні та внутрішні двері в кількості 3 одиниці, відремонтувати підлогу та пофарбувати її. В судовому засіданні: Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач заперечив проти позову вказав, що він проживав в цій квартирі з дитинства. Ще в 1991 році він з дідусем в тамбурі додаткового виходу зробили комору. Встановили там додаткові двері, побілили та пофарбували стіни та відремонтували підлогу. Згідно судового рішення в 2020 році він прибрав встановлені двері та виніс особисті речі з цього приміщення. Ще одні двері, що виходили на двір і були встановлені не ним, згнили та розсипалися від часу. Третіх дверей там не було ніколи. Первісний стан цього приміщення був ще хужійший чім зараз. Позивачка лише в 2017 році в`їхала в квартиру [ADDRESS] і не може знати який був первісний стан приміщення. Процесуальні дії суду під час судового розгляду. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.10.2022 року по вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Статтею 4 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 382 ч.2 ЦК України визначено, що всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Стаття 383 ЦК України визначає право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Як визначено положеннями ст. 386 ч.2 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 154 ЖК України визначено, що виконавчі комітети місцевих рад здійснюють контроль за утриманням будинків (квартир), що належать громадянам. Як визначено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 80, 81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності № 99327474 від 04.10.2017 року, позивачу на праві спільної часткової власності належить 5/7 частки квартири [ADDRESS] . 24.06.2020 року рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області по праві № 154/381/20, яке набрало законної сили 14.08.2020 року, було задоволено позов [PERSON] та зобов`язано [PERSON] звільнити самовільно зайняте приміщення загального користування, а саме пожежний вхід-вихід (що розташований біля квартири [ADDRESS] , від домашніх та інших речей. Суд звертає увагу, що долучені [PERSON] до позову копії документів свідчать про самовільне зайняття відповідачем пожежного входу-виходу та спору між сторонами, який був вирішений у судовому порядку під час ухвалення рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24.06.2020 року. При цьому в судовому засіданні сторони не заперечували проти того, що судове рішення від 24.06.2020 року було виконане, відповідач звільнив приміщення. З долучених [PERSON] до позову фотографій вбачаєтеся, що приміщення загального користування в будинку [ADDRESS] біля квартир перебуває у незадовільному стані, двері відсутні. Натомість відповідач заперечив, а позивач та її представник не довели фату руйнування/псування майна з вини відповідача. Крім того під час судового засідання не встановлено в якому стані знаходилося дане приміщення до моменту його самовільного зайняття відповідачем. Позивач не довела, а відповідач заперечив факт того, що приміщення в первісному стані мало більш задовільний стан ніж після його звільнення відповідачем. Підсумовуючи вищевикладене, ретельно дослідити обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано суду доказів на доведеність позовних вимог, а отак позов не підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed