Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

14 червня 2023 року Бахмацьке комунальне виробниче підприємство «Комунальник» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за період з 01.12.2018 року по 01.06.2023 року за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, які надає Бахмацьке комунальне виробниче підприємство «Комунальник», в розмірі 8070 грн. 30 коп. та послуги з поводження з побутовими відходами (надання послуг із збирання та знешкодженням твердих побутових відходів) за період з 01.06.2018 року по 01.06.2023 року в розмірі 795 грн. 63 коп., в загальній сумі 8865 грн. 93 коп., та 2684 грн. 00 коп., понесених судових витрат по оплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.12.2018 року позивач надає послуги по утриманню будинку і споруд та прибудинкових територій та послуги з поводження з побутовими відходами (надання послуг із вивезення та знешкодження твердих побутових відходів) за адресою: [ADDRESS] споживачу [PERSON] , який користується комунальними послугами фактично, але плата за них не вносилася, в результаті чого виникла заборгованість станом на 01.06.2023 року в розмірі 8865 грн. 93 коп., яку відповідач в добровільному порядку не сплачує, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Проти застосування строку позовної заяви не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явивися, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги не визнав та просив застосувати строк позовної давності. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Бахмацьке комунальне виробниче підприємство «Комунальник» є окремою юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.28). Рішенням сорок другої сесії шостого скликання Бахмацької міської ради Чернігівської області від 30 липня 2013 року, актом приймання-передачі 1-го комплексу житлового фонду від 16 серпня 2013 року (а.с.12) підтверджується передача на балансоутримання та обслуговування 1-го комплексу житлового фонду саме позивачу. До складу зазначеного комплексу житлового фонду входить 36-квартирний будинок по [ADDRESS] . Тарифи на послуги з утримання житлових будинків та прибудинкових територій були встановлені згідно із рішеннями Виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 26.08.2016 року (а.с. 21) та від 17.04.2018 року № 75 (а.с.19), а питання про впорядкування тарифів було вирішено рішенням Виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 15 січня 2009 року № 03 (а.с.23). Рішеннями виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області № 127 від 25 липня 2022 року (а.с.9), № 183 від 20 липня 2021 року (а.с.10), № 68 від 20 березня 2020 року (а.с.11), № 221 від 15 грудня 2014 року (а.с.13), № 88 від 31 березня 2011 року (а.с.14) підтверджується, що Бахмацьке комунальне виробниче підприємство «Комунальник» Бахмацької міської ради є виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території Бахмацької міської територіальної громади та м. Бахмач. Тарифи на послуги з вивезення та знешкодження твердих побутових відходів для населення, бюджетних організацій та інших споживачів встановлені згідно із рішеннями Виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 1 березня 2011 року (а.с.17), від 3 лютого 2016 року № 19 (а.с.16), від 10 грудня 2018 року № 197 (а.с.18), від 20 серпня 2021 року за № 207 (а.с.15), від 21 жовтня 2022 року №192 (а.с.18). Відповідно до розрахунків (а.с.4-6) заборгованість відповідача станом на 01.03.2023 року за період з 01серпня 2013 року по лютий 2023 року за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій становить 7568 грн. 25 коп., за надані послуги по вивозу твердих побутових відходів становить 2423 грн. 46 коп. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, як в діючій, так і в попередній редакції, регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Крім того, відповідно до положень статті 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з пунктом 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-XII та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій зобов`язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Таким чином, оскільки відповідач є власником квартири і відповідні послуги не оплачував, у нього виникла заборгованість, існування якої він не оспорював, з нього необхідно стягнути оплату за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій та за послуги з поводження з побутовими відходами. Визначаючи розмір такої заборгованості суд вважає, що її необхідно стягнути із врахуванням строку позовної давності, на застосуванні якого наголосив відповідач та не заперечував позивач. Загальна позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Визначення початку відліку позовної давності міститься в статті 261 ЦК України, відповідно до частини першої якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. В спірних правовідносинах позивач є надавачем комунальних послуг протягом тривалого часу. Позивач просить суд стягнути заборгованість за такі послуги починаючи з 01 червня 2018 року, звернувшись до суду 14 червня 2023 року. Наведені в даній ситуації позивачем причини пропуску строку позовної давності не є поважними, оскільки він мав об`єктивну можливість дізнатись про порушення його прав надаючи відповідні послуги. У зв`язку із чим позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності і відповідну заборгованість з відповідача необхідно стягнути з врахуванням даних обставин. Розмір заборгованості, який підлягає до стягнення становить 59000 грн. 31 коп. (період з 01.06.2020 року по 31.05.2023 року). Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 8865 грн. 93 коп., що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 5900 грн. 31 коп., що становить 66.5 %. А, тому у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 1784 грн. 86 коп. (2684 х 66.5% /100) судового збору.

Outcome: partial