Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

29 травня 2023 року адвокат Луконіна Н.В. в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 24 жовтня 2020 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Після розірвання шлюбу доньки залишаються проживати з відповідачем. Питання про поділ майна не ставиться. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків. 02 червня 2023 року представником позивача - адвокатом Луконіною Н.В. до суду подана заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 01 червня 2023 року. Ухвалою суду від 12 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представником позивача - адвокатом Луконіною Н.В. до суду подана заява про розгляд справи за їх відсутності, у якій позовні вимоги підтримані у повному обсязі та які просять задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явилася, направила до суду письмову заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судом, з огляду на приписи ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 24 жовтня 2020 року у Шевченківському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний запис № 1381, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а. с. 10 на звороті) Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . (а. с. 9 на звороті - 10) Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Питання про поділ майна не ставиться. Спір про місце проживання дітей відсутній. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони припинили шлюбні відносини, дітей віком до одного року не мають, примирятися не бажають, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 206 ЦПК України. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved