Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 06.06.2023 АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів, в якій просило стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 2975,48 доларів США, що станом на 29.05.2023 складає 108809,14 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2684 грн. Вказує, що 24.08.2020 на підставі Заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 309086954 від 24 серпня 2022 АТ «ПУМБ» було відкрито [PERSON] поточний рахунок у валюті долар США, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. До поточного рахунку на ім`я відповідача випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa Classic Debit № [NUMBER] . 24.09.2022 на рахунок [PERSON] помилково зараховані кошти в розмірі 3005,54 доларів США, замість правильної суми коштів 30,06 дол. США, за однією операцією переказу з-за кордону на загальну суму 124159,37 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів в долари США. Отже різниця між 3005,54 дол. США та 30,06 дол. США, яка становить 2975,48 дол. США і є безпідставно набутими грошовими коштами відповідачем, не повернуті та становлять суму боргу відповідача. Зазначає, що АТ «ПУМБ» є учасником Міжнародної платіжної системи Visa International, а отримання грошових коштів відповідачем з-за кордону у валюті MGA здійснювалися за процедурою Visa Fast Funds, яка передбачає необхідність зарахування коштів держателям платіжних карток протягом часу не більше 30 хв. з моменту схвалення переказу. Одночасно звертає увагу, що по усім переказам з-за кордону у валюті MGA, внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ» на рахунки отримувачів переказу зараховувалася грошова сума у стократному розмірі від ініційованої суми переказу. Таким чином замість 124159,37 MGA було здійснено переказ в розмірі 12415937 MGA. Після виявлення помилкового зарахування, АТ «ПУМБ» було здійснено корегування помилкового зарахування, тому 26.09.2022 на рахунку відповідача утворилася заборгованість за технічним овердрафтом у розмірі 2975,48 дол. США. Банком направлялися 28.10.2022, 19.12.2022 листи з метою досудового врегулювання спору, однак відповідач станом на дату звернення до суду, у добровільному порядку безпідставно набуті кошти в розмірі 2975,48 дол. США не повернув. Заяви, клопотання учасників справи. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача АТ «ПУМБ» Лук`янчук І.О. не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно отриманого поштового повідомлення, а.с. 150-151, 152-153, а також за допомогою оголошення про виклик відповідача, яке було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а.с. 149, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-15 год. 07.07.2023, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07.07.2023 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-45 год. 15.08.2023, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про його повідомлення. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 15.08.2023 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із копії укладеної та підписаної заяви від 24.08.2022 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на ім`я [PERSON] банком відкрито поточний рахунок у валюті долар США, та згідно з заяви №309086954 від 14.09.2022 відповідачем отримано платіжну картку (а.с. 55-58). Згідно листа від 26.01.2023 АТ «ПУМБ» повідомляє, що під час міжнародних переказів малагасійських аріарі (MGA) виявлено проблему всіх фінансових транзакцій, через яку на рахунки отримувачів відкритих в АТ «ПУМБ» були зараховані суми, що в сто разів перевищували фактичні суми, які мали б бути зараховані (а.с. 85). Відповідно до виписки по особовому рахунку, 24.09.2022 на поточний рахунок відповідача в рамках сервісу Visa International Visa Fast Funds надійшли кошти в розмірі 3005,54 дол. США, 26.09.2022 відбулось корегування за помилковим зарахуванням коштів по операції та 26.09.2022 відповідачем відбулось перерахування грошових коштів для продажу валюти по курсу 36,9 за 1 дол. США (а.с. 59-60). Також надходження коштів 24.09.2023 в розмірі 124159,37 MGA, що конвертовано в 3005,54 дол. США підтверджується звітом по транзакціях, що були випущені по рахунку [PERSON] (а.с. 61, 71). 28.10.2022 та 19.12.2022 АТ «ПУМБ» направляло відповідачу вимоги про сплату заборгованості за несанкціонованим овердрафтом (а.с. 117-118, 119-120). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що згідно підписаної електронним підписом Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, 24.08.2022 на ім`я [PERSON] банком відкрито поточний рахунок у валюті дол. США, та за заявою від 14.09.2022 відповідачем отримано платіжну картку. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 24.09.2022 на поточний рахунок відповідача в рамках сервісу Visa International Visa Fast Funds надійшли кошти в розмірі 3005,54 дол. США, 26.09.2022 відбулось корегування за помилковим зарахуванням коштів по операції та 26.09.2022 відповідачем відбулось перерахування грошових коштів для продажу валюти по курсу 36,9 за 1 дол. США, що підтверджується випискою по особовому рахунку та звітом (а.с. 59-60, 61, 71). Як встановлено судом, 28.10.2022 та 19.12.2022 АТ «ПУМБ» направляло відповідачу вимоги про сплату заборгованості за несанкціонованим овердрафтом (а.с. 117-118, 119-120). Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами\~глави 83 ЦК України. Згідно із частиною першою\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої\~статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті\~11, частини першої статті\~177, частини першої статті\~202, частин першої та другої статті\~205, частини першої статті\~207, частини першої статті\~1212 ЦК України\~дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, у наслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою\~статті 11 ЦК України. Якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання, то у разі виникнення між ними спору щодо повернення майна, яке знаходиться у набувача, на спірні правовідносини поширюються положення\~статті 1212 ЦК України. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2013 року у справі № 5006/18/13/2012, від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13, від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, від 25 лютого 2015 року у справі № 3-11гс15, від 25 березня 2015 року у справі № 3-5гс15, від 03 червня 2015 року у справі № 6-100цс15, від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15, від 23 березня 2016 року у справі\~\~№ 6-2978цс15, від 07 червня 2017 року у справі № 923/1233/15, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18). Оскільки відповідачем грошові кошти в сумі 2975,48 дол. США були набуті без відповідної правової підстави, тому ці кошти підлягають поверненню. Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 2975,48 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 29 травня 2023 року складає 108809,14 . Статтею 524 Цивільного кодексу України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 Цивільного кодексу України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц. Крім того у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника (в іноземній валюті та у гривневому еквіваленті), внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Зважаючи на викладене, оскільки відповідачем були безпідставно набуті кошти в іноземній валюті, у рішенні суду слід зазначити про стягнення суми у тій самій валюті без визначення її еквівалента у гривні. Таким чином, суд вважає, що надані АТ «ПУМБ» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що позивачем було проведено помилковий перерахунок коштів, враховуючи що банком направлялись вимоги щодо повернення безпідставно набутих коштів однак кошти не були повернуті, суд вважає за необхідне врахувати положення ст. 1212 ЦК України, та стягнути з [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 2975,48 дол. США. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, а саме 2684 грн. судового збору, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 11, 83, 1046, 1049, 1212 ЦК України,

Outcome: approved