Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 04 квітня 2023 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року справу передано за підсудністю на розгляд до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 22 червня 2001 року відділом державної реєстрації актів громадського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу зареєстровано шлюб з відповідачем по справі. При реєстрації шлюбу позивач прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами були припинені у листопаді 2022 року, у зв`язку з тим, що мають різні характери, погляди на сумісне життя, виховання дитини. Сторони втратили один до одного почуття любові і довіри, без чого їх шлюб не може існувати. Враховуючи викладене, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 22 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №216. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в позовній заяві просила суд розглянути справу у її відсутність, розірвати шлюб. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Позов визнав, просив задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 22 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №216. Прізвища після одруження - [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] . Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.38). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім`я розпалась і існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін. Крім того, суд враховує також факт визнання відповідачем позовних вимог та його бажання розірвати шлюбні відносини з позивачем. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 536,80 грн., а інші 50% (536,80 грн. відповідно) - повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved