Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

У червні 2023 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять: стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди 32861,20 грн.; стягнути з відповідачів на користь [PERSON] суму моральної шкоди 50 000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані і проживають дочка позивача - [PERSON] з чоловіком та малолітніми дітьми. Чоловік [PERSON] перебуває в лавах ЗСУ. 23.10.2022 року відбулось залиття квартири позивачів холодною водою з квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності відповідачам. Згідно зі складеним Актом, причиною залиття було пошкодження бачка унітазу в квартирі [ADDRESS] , наслідком стало ушкодження кухні, ванної кімнати і коридору у квартирі позивачів. Відповідно до звіту № 43077, складеного суб`єктом оціночної діяльності, сума матеріальних збитків внаслідок залиття квартири складає 32861,20 грн. Оскільки відповідачі добровільно збитки не відшкодовують, позивач [PERSON] просить стягнути з них солідарно 32861,20 грн. Крім того, позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідачів солідарно суму моральної шкоди, яка пов`язана із тим, що внаслідок залиття квартири було змінено звичний спосіб життя позивачки та її малолітніх дітей, було відсутнє електропостачання, ремонтні роботи ще повністю не проведено, чоловік перебуває в ЗСУ і позивачка була вимушена самостійно займатись питанням купівлі матеріалів та ремонту. Внаслідок отриманого стресу вона зверталась до лікаря, та пройшла курс лікування. Завданий розмір моральної шкоди оцінює у 50 000,00 грн. Ухвалою судді від 12 червня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 20 липня 2023 року. 26 червня 2023 року до суду надійшов відзив, у якому визнали факт залиття, однак вважають некоректними дії позивачів по відношенню до них, що передували зверненню до суду. Також, відповідачі не погодились із сумою збитків, вказаних у звіті оцінки та заявленою сумою моральної шкоди, також просили не стягувати суму шкоди з відповідача [PERSON] , оскільки її вини у залиття немає, у вказаній квартирі вона не проживає. 03 липня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивачі не погодились із доводами відзиву. В судовому засіданні 20.07.2023 року оголошено перерву до 24.08.2023 року для надання додаткових доказів відповідачем. 14.08.2023 року від відповідачів надійшла заява про приєднання доказів, у якій відповідачі вказали, що вважають обґрунтованою суму матеріальної шкоди 14721,49 грн., тобто в розмірі фактично витрачених коштів на матеріали. Заявлену суму моральної шкоди 50 000,00 грн. вважають завищеною. В судовому засіданні представник і позивачка підтримали позов з викладених у ньому підстав, зазначили, що сума реальної матеріальної шкоди є навіть вищою, ніж визначено у звіті. Відповідачі в судовому засіданні зазначили, що визнають позов частково в сумі 14721,49 грн. матеріальної шкоди. Також, вказану суму вважають необхідно стягнути лише з відповідача [PERSON] , оскільки [PERSON] у квартирі не проживає. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2000 р. У вказаній квартирі зареєстровані і проживають [PERSON] з чоловіком [PERSON] та малолітніми дітьми. Відповідно до наказу командира військової частини, [PERSON] з 25.02.2022 р. призваний до лав ЗСУ. 23.10.2022 року відбулось залиття квартири позивачів холодною водою, причина: пошкодження бачка унітазу квартирі [ADDRESS] , внаслідок чого завдано шкоди квартирі позивачів. Пошкодження: кухня 8,4 кв.м.: стеля шпалери 1,5 кв.м., підлога ламінат 2 кв.м.; ванна кімната 2,6 кв.м.: стеля фарбування 0,7 кв.м., на даний час немає освітлення в коридорі та не працюють розетки 3 шт. Наведене підтверджено Актом про залиття № 4643 від 06.11.2002 складеним комісією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» Обслуговуюча дільниця 507. Згідно з довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» Обслуговуюча дільниця 507 від 02.08.2023 року, 24.10.2023 року до диспетчерської служби був виклик аварійної служби щодо залиття квартири [ADDRESS] , на підставі звернення від 26.10.2022 р. проведене комісійне обстеження і складено акт. Відповідно до Звіту № 43077 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків внаслідок залиття за адресою: [ADDRESS] , сума матеріальних збитків складає 32861,20 грн. Згідно з накладною ТОВ «Епіцентр» від 09.07.2023 року, придбано ламінату і плінтусів на суму 14047,00 грн. Згідно з розписками, інші особи отримали від [PERSON] суми 4500 грн., 9000 грн., 13000 грн. за проведення ремонтних робіт в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності від 08.05.2013 року, відповідачі станом на 23.10.2022 року були співвласниками квартири [ADDRESS] , по 1/3 частині, інша 1/3 частина належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцями якої є відповідачі. Станом на момент прийняття рішення у справі, [PERSON] є одноосібним власником вказаної квартири. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади та Актом, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживає за вказаною адресою. Відповідно до довідки від 07.04.2022 року, чоловік відповідачки [PERSON] призваний до лав ЗСУ. Відповідно до виписки з амбулаторної карти та висновку лікаря, [PERSON] зверталась за медичною допомогою, 13.12.2022 р. встановлений діагноз тривожно-депресивний стан, інсомнія. Згідно з рецензією на звіт № 43077 про незалежну оцінку, замовленою відповідачем, до звіту надані певні зауваження, а саме: 1) у звіті не вказаний договір, на підставі якого проводилась оцінка; 2) в переліку законодавчих актів вказано Закон України «Про власність», який втратив чинність; 3) відсутній перелік пошкоджень внаслідок залиття та посилання на Акт про залиття; 4) кошторис не підписаний фахівцем; 5) фізичний знос квартири визначено як 10 %, що виглядає неприродно. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Згідно зі статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Згідно зі ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Статтею 3 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд звертає увагу, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №759/4781/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 203/2378/14-ц та від 28.08.2019 у справі № 638/20603/16. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. У цій справі позивачами доведено факт заподіяння майнової шкоди та її розмір, а також доведено, що шкода завдана через неналежне утримання свого майна відповідачами. Водночас, доказів на спростування позовних вимог відповідачами не надано. Суд не погоджується з аргументами відповідача [PERSON] про відсутність її відповідальності, оскільки факт її непроживання у квартирі не має правового значення. Вона, як співвласник квартири, так само як і відповідач [PERSON] , є відповідальною за утримання свого майна у належному стані, при дотриманні чого не завдається шкоди майну інших осіб. Тому, суд вважає безпідставним розмежування власників у цьому випадку, їх відповідальність є рівною. Надаючи оцінку аргументам відповідача стосовно необґрунтованості звіту про оцінку, у співставленні з наданою рецензією, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 4 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», рецензування звіту не полягає у визначенні іншої оцінки, а є лише критичним поглядом на наданий звіт з точки зору дотримання встановлених нормативно-правових вимог. Отже, у цій справі відповідачами не надано суду доказів на спростування визначеної суми матеріальної шкоди, не надано іншого звіту про оцінку, клопотання про призначення експертизи не заявлялись. Розглядаючи надану рецензію, суд зазначає, що зауваження за пунктами 1, 2, 4 взагалі ніяк не впливають на зміст висновку. У зауваженні за пунктом 3 не враховано, що у звіті вказано: «пошкоджено стелю в квартирі та підлогу з електропроводкою, проводився візуальний огляд та заміри, пошкоджено внаслідок залиття». Далі вказано, що детальний опис пошкоджень а акті огляду, який є додатком до звіту. До звіту додано Акт про залиття з описом пошкоджень, а також фотознімки візуального огляду квартири. Тому, суд вважає достатніми такі вихідні дані для проведення оцінки. Зауваження за пунктом 5 не ґрунтується на жодних фактичних даних. Отже, з урахуванням того, що відповідачами не надано іншого висновку про оцінку шкоди, або висновку експерта, у сукупності із наведеними судом висновками стосовно наданої рецензії, суд вважає обґрунтованим заявлений позивачами розмір матеріальної шкоди. Вирішуючи питання про стягнення суми моральної шкоди суд зазначає, що позивачкою доведено заподіяння їй моральної шкоди внаслідок пошкодження квартири, що безперечно призвело до зміни звичного способу життя, та враховуючи наявність на її утриманні дітей, відсутність поряд чоловіка, та тривалим невідшкодуванням шкоди відповідачами. Водночас, суд вважає завищеним заявлений розмір моральної шкоди, та з урахуванням обставин справи стягує з відповідачів суму моральної шкоди 20000,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивачів суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, а також повернути позивачу суму судового збору 1073,60 грн., яка сплачена у цій справі у більшому розмірі, ніж передбачено законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial