Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Кропивницької міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.01.2021 року (справа № 405/8162/20) неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав та стягнуто з них аліменти на утримання дитини. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 15.03.2022 року № 142, дитина має статус позбавленої батьківського піклування та перебуває на повному державному утриманні в Кропивницькому фаховому коледжі харчування та торгівлі. Відповідно до інформації закладу освіти від 22.10.2022 року № 338 батьки [PERSON] , [PERSON] до закладу з приводу своєї дитини не звертались та нею не цікавились, матеріальної допомоги не надавали. Відповідно до пояснення [PERSON] від 27.10.2022 року, її батьки з нею не спілкуються, не цікавляться її життям, матеріальної допомоги на її утримання не надають. Дитина виявила бажання, щоб її батьків позбавили батьківських прав відносно неї. Крім того, з моменту прийняття рішення суду про відібрання дитини від батьків [PERSON] та [PERSON] , - вони не звертались до управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради щодо дитини [PERSON] , [INFO] , питання про повернення доньки не порушували. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] та [PERSON] від виховання та утримання дитини [PERSON] , винну поведінку батьків та свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Згідно з висновком від 29.11.2022 року № 5372/49-13-24, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 27.12.2022 року № 978, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, позивач просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Дитину [PERSON] , [INFO] , залишити на опікуванні органу опіки та піклування Кропивницької міської ради. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 березня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року підготовче провадження по даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Під час розгляду справи по суті представник позивача органу опіки та піклування Кропивницької міської ради Горін І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про що, зокрема, свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримано останніми 23.08.2023 року та 19.08.2023 року відповідно, поряд з цим в судове засідання відповідачі не з`явилися, причини їх неявки суду не відому, будь-які заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду від відповідачів не надходили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кропивницький фаховий коледж харчування та торгівлі в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому засобами електронної пошти направив заяву, зареєстровану судом 24.08.2023 року за вх. № 5507 про розгляд справи без участі представника Кропивницького фахового коледжу харчування та торгівлі. Заслухавши пояснення представника позивача органу опіки та піклування Кропивницької міської ради Горіна І.М., а також заслухавши думку неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 13 березня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №440, та Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі батько « [PERSON] » та в графі мати « [PERSON] ». Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 вересня 2021 року, яке набрало законної сили 10.02.2022 року (справа № 405/8162/20) задоволено позов органу опіки та піклування Кропивницької міської ради в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Відібрано неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та від батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав. Передано неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради для подальшого влаштування. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на користь тих осіб або установ, яким буде передано дитину, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 17 грудня 2020 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на користь тих осіб або установ, яким буде передано дитину, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 17 грудня 2020 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 15 березня 2022 року № 142 «Про надання статусу» надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 вересня 2021 року (справа № 405/8162/20), дитину відібрано від матері громадянки [PERSON] та від батька громадянина [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , влаштована в сім`ю громадянки [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з письмових пояснень неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , наданих Управлінню з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради 24.10.2022 року, за якими її батьки [PERSON] та [PERSON] з моменту її відібрання у батьків, продовжують ухилятися від своїх батьківських обов`язків відносно неї, а саме: не займаються її вихованням та навчанням, не надають їй матеріальної допомоги та не спілкуються з нею. Крім того, зазначила, що вона не заперечує, щоб її батьків позбавили батьківських прав відносно неї. Відповідно до інформації Кропивницького фахового коледжу харчування та торгівлі від 26 жовтня 2022 року № 338 мати студентки [PERSON] та батько [PERSON] не виконують батьківських обов`язків відносно дитини [PERSON] , [INFO] , щодо виховання, навчання та утримання. Батьки жодного разу не з`являлися на батьківські збори коледжу та не цікавились станом навчання і проживання у гуртожитку [PERSON] . Проблем з навчанням [PERSON] не виникало. Відповідно до висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 29.11.2022 року № 5372/49-13-24, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 978 від 27.12.2022 року «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав» орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 02.11.2022 року, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2021 року (справа № 405/8162/20) дитину [PERSON] відібрано від батьків громадян [PERSON] , [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав та стягнуто аліменти з батьків на утримання дитини. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 15.03.2022 року № 142, дитина має статус позбавленої батьківського піклування. Дитина [PERSON] перебуває на повному державному утриманні в Кропивницькому фаховому коледжі харчування та торгівлі. Відповідно до інформації закладу освіти від 22.10.2022 року № 338, батьки [PERSON] , [PERSON] до закладу з приводу своєї дитини не зверталась та нею не цікавились, матеріальної допомоги не надавали. Відповідно до пояснення [PERSON] від 27.10.2022 року, її батьки з нею не спілкуються, нею не цікавляться, матеріальної допомоги на її утримання не надають. Дитина виявила бажання, щоб її батьків позбавили батьківських прав відносно неї. Крім того, з моменту прийняття рішення суду про відібрання дитини від батьків [PERSON] , [PERSON] не звертались до управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради щодо дитини [PERSON] , [INFO] , питання про повернення доньки не порушували. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] , [PERSON] від виховання та утримання дитини [PERSON] , винну поведінку батьків та свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. У відповідності до пункту 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів щодо позбавлення батьків їх батьківських прав. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім того, відповідно до п.п. 8 п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Відповідно до ст.141, ч.ч.2, 3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на правову підставу для позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , позивач посилався на ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, ухилення від виконання відповідачів своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у матері та батька не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню неповнолітньої дитини. Крім того, відповідачі, проживаючи окремо від доньки, самоухилилися від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, не цікавляться її життям, здоров`ям, розвитком, навчанням, не приймають будь-якої участі у вихованні та житті доньки, не підтримують матеріально, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання як матері так і батька виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дитини, при цьому, іншого, з наявних у справі доказів судом не встановлено. Крім того, зазначені позивачем підстави для позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] свідомо ухилилися від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток неповнолітньої доньки, її підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкуються з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, хоча мають реальну можливість для цього, за відсутності при цьому, з боку третіх осіб будь-яких перешкод їм (відповідачам) у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом також не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у її (дитини) вихованні та виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка відповідачами також дитині не надається, вони включають в себе також і материнську/батьківську турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, навчання, спілкування з дитиною. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не оскаржили заяву про позбавлення їх батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а так само не виявили бажання приймати участь в судовому засіданні. Крім того, судом встановлено, що з моменту прийняття рішення судом про відібрання дитини від матері та батька без позбавлення останніх батьківських прав, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не звертались до Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради щодо своєї дитини [PERSON] з питання про повернення їм дитини та за відсутності будь-яких поважних причин, є достатні підстави вважати, що відповідачі не змінили свою поведінку відносно доньки, та щодо долі та життя їх неповнолітньої доньки їм (батькам) - відповідачам [PERSON] та [PERSON] байдуже. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Тим самим, дитині здатній сформулювати власні погляди, при вирішенні питань, які стосуються її життя, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком та зрілістю. З огляду на викладене вище, під час судового розгляду справи в судовому засіданні заслухана думка неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка пояснила, що її місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою вона не проживає, там проживає її мати та її молодші брати. Повідомила, що вона навчається на 3-му курсі Кропивницького фахового коледжу харчування та торгівлі, проживає в Будівельному гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . З часу відібрання її у батьків, останні з нею не спілкуються, не цікавляться її життям та успіхами та не допомагають їй матеріально. Зазначила, що за весь цей період батьки не змінили своє ставлення до неї, не порушували питання про її повернення до них, а тому повернення до них вона не бажає. Вказала, що розуміє зміст поданого в її інтересах органом опіки та піклування Кропивницької міської ради позову про позбавлення батьківських прав відносно неї та не заперечує щодо того, щоб її батьків, позбавили батьківських прав відносно неї. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. З огляду на викладене вище та приймаючи до уваги інтереси неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] до вчинення відповідних дій, які становлять зміст материнського/батьківського обов`язку, та наявність їх вини у невиконанні батьківських обов`язків, відсутність перешкод з боку інших осіб для належного виконання відповідачами батьківських обов`язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з кожного з відповідачів в дохід держави, приймаючи до уваги, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про позбавлення батьківських прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved