Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

У липні 2023 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, у якій послалася на таке. [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, земельної ділянки для будівництва та обслуговування цього житлового будинку, розташовані по [ADDRESS] . Заявниця є спадкоємцем першої черги за законом. За звернення до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та не підтвердження сумісного проживання з померлим на день відкриття спадщини. На момент смерті чоловіка вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживала з чоловіком з моменту реєстрації шлюбу за адресою його проживання та реєстрації: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, заявниця просила суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала та просила про її задоволення. Представник заінтересованої особи Снігурівської міської ради Самойленко І.І. подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви заперечень не мають (Вх.№2277/23 Вх. від 14.08.2023р.). Заітересована особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення задоволення заяви заперечень не має (Вх.№ЕП793/23 вх.від 22.08.2023р.). Дослідивши докази по справі, суд прийшов до такого. Судом встановлено, що [INFO] в м.Снігурівка Баштанського району Миколаївської області у віці 55 років помер [PERSON] , актовий запис про смерть № 626 складено 03 грудня 2021 року у Снігурівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) і на його підставі видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,1 га. для будівництва та облуговування жилого будинку та господарчих споруд за вказаною адресою, на підтвердження такого заявницею надана копія нотаріально посвідченого договору дарування від 01 квітня 1989 року, на підставі якого за [PERSON] Снігурівським БТІ 19 квітня 1989 року зареєстровано право власності, про що внесено запис у реєстрову книгу за №891; копія державного акту на право власності на землю серії МК, виданого 28 травня 1993 року Снігурівською міською Радою народних депутатів на підставі рішення № 130 від 13 травня 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 439 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер 4825710100:38:026:0014, номер витягу НВ-0500242832023, сформованого 03 березня 2023 року (а.с.8-13). Заявниця у справі [PERSON] є дружиною спадкодавця та спадкоємицею першої черги за законом. Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12 січня 1991 року (а.с.7). Місцем її реєстрації з 1990 року є [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у її паспорті громадянина України серії [NUMBER] , та копією витягу з домової книги, заведеної 16 січня 2009 року за адресою [ADDRESS] (а.с.16-19). Інші спадкоємці, діти спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] про вступ у спадкові права не заявили. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується листом завідувача Снігурівської державної нотаріальної контори Ю.Коваль від 01 серпня 2023 року №526/01-16 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №73403584 (а.с.36-37). Згідно з довідкою №79 від 19 січня 2023 року Снігурівської міської ради, гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зерєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним на день смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с.14). 04 липня 2023 року приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Бондар Н.В. заявниці роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] за звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини поза шестимісячним строком після смерті спадкодавця і непідтвердження факту прийняття спадщини внаслідок постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 5). Згідно з актом про фактичне місце проживання (не проживання) громадян на території Снігурівської міської територіальної громади за адресою [ADDRESS] , від 24 липня 2023 року, посвідченого підписами двох свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). Свідки [PERSON] та [PERSON] , сусіди заявника, суду підтвердили, що [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , з своїм чоловіком [PERSON] , до його смерті, та проживає на даний час. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. З цього слідує, що особа є вільною у виборі місця проживання і може мати декілька місць проживання, а зареєстрованим може бути лише одне місце проживання. Відмінність місця реєстрації заявника і фактичного місця проживання не суперечить вимогам закону. Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі викладеного, суд приходить висновку, що заявниця довела факт постійного проживання зі спадкодавицем на час відкриття спадщини. Такий факт породжує юридичні наслідки, оскільки є необхідною умовою одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Спір про право відсутній, оскільки даних про те, що після смерті [PERSON] є інші спадкоємці, у яких виникло право на спадщину, немає. На підставі вище викладеного, суд ухвалює про задоволення заяви.

Outcome: approved