Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві користування належить квартира [ADDRESS] , ордер на право користування житлом № 760. В даній квартирі також зареєстровані донька позивача [PERSON] її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , рідний племінник позивача [PERSON] та син її чоловіка [PERSON] , який в квартирі не проживає більше 10 років. На неодноразові прохання знятися з реєстрації відповідач відповідає різними відмовками, а останні п`ять років взагалі не іде на спілкування. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але фактично нараховуються на зареєстрованих у жилому приміщені осіб, чим об`єктивно порушуються права позивача. Наведене стало підставою для звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідачів, з огляду на що відповідачі, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на праві користування належить квартира [ADDRESS] , ордер на право користування житлом № 760. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №739 від 31.05.2023р. вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як вказує позивач [PERSON] зареєстрований, але не проживає більше десяти років за адресою [ADDRESS] , речей своїх не зберігає, комунальні послуги не сплачує. Крім того, наведене підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Так, допитаний 20.07.2023р. свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] вона добре знає, однак не бачила його в будинку років 10. В квартирі за адресою [ADDRESS] проживає позивач зі своєю родиною. Крім того, допитаний 20.07.2023р. в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що [PERSON] він знає, оскільки проживали з ним в одному будинку. Разом з тим, років 10 назад він поїхав до росії і більше не повертався. В квартирі за адресою [ADDRESS] проживає позивач зі своєю родиною. У разі відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і у межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 та 5 частини третьої та четвертої статті 71 Житлового Кодексу України. Частиною першою статті 71 Житлового Кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 26 Правил Реєстрації місця проживання, постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з положень ст. 379 ЦК України, Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Наведені вище норми цивільного законодавства України надають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved