Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 січня 1994 року Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради, згідно рішення № 59 від 28.01.1994, позивачам та [PERSON] в рівних долях на праві приватної власності належала квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за позивачами у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 04 червня 1999 року, за реєстровим номером 5013. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті, згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом № 2013 від 01.07.1999, позивач [PERSON] успадкувала 2/12 частки вказаної квартири, а позивач [PERSON] - 1/12 частку. 20.07.2023 позивачі, з метою реєстрації права власності в державному реєстрі прав на нерухоме майно звернулись до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації їх прав було відмовлено з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності на спірну квартиру. У зв`язку з чим, позивачі просять визнати за ними право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в наступних частках, за [PERSON] - 5/12 часток квартири, за [PERSON] - 1/4 частку квартири та за [PERSON] - 1/3 частку квартири. Позивачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву, згідно якої просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 січня 1994 року Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради, згідно рішення № 59 від 28.01.1994, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної приватної власності в рівних частках належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно реєстраційного напису до свідоцтва про право власності на квартиру від 28.01.1994, право власності на вказану квартиру зареєстровано у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 04 червня 1999 року, за реєстровим номером 5013. 01.07.1999 Авдіївською держнотконторою видане свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] на 1/12 частку на ім`я [PERSON] , на 2/12 частки на ім`я [PERSON] по реєстру № 2043. Згідно технічного паспорта від 14.07.2021, квартира [ADDRESS] має загальну площу 61,9 кв.м., житлову площу 40,9 кв.м., допоміжну (підсобну) 18,4 кв.м. Технічний паспорт виготовлений ТОВ Юридична компанія «Золоті Ворота» за замовленням [PERSON] , інвентаризаційна справа № 685д/07/21. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.12.1998, [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВВ № 237328, виданого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`янець Л.В. 01 липня 1999 року, спадкоємцями спадкового майна [PERSON] , померлого [INFO] є: на 2/3 частки спадкового майна - дружина спадкодавця [PERSON] , у тому числі на 1/3 частку на користь якої відмовився син спадкодавця [PERSON] , та дочка спадкодавця [PERSON] на 1/3 частку. Спадкове майно складається, зокрема з 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки № 329818030 від 21.04.2023, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Глущенко О.І. № 68525639 від 20 липня 2023 року, відмовлено у реєстрації права власності, з тих підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, оскільки об`єкт нерухомості знаходиться в зоні бойових дій (м. Авдіївка), відсутня можливість зробити запит щодо реєстрації права власності. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Авдіївка, що відноситься до Авдіївської міської територіальної громади Донецької області, включено до території активних бойових дій, а місто Донецьк, яке входить до Донецького району Донецької області віднесено до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням визнання позову відповідачем, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено їх право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території України (м. Донецьк) на даний час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їх права власності, у зв`язку з чим, заявлені ними позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved