Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 12.06.2023 року до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування вартості безпідставно набутого майна, грошові кошти в сумі 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. Стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1073,60 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. Позов позивач мотивує тим, що 19.01.2023 року ним за власні кошти було придбано бетонозмішувач, ємністю 125 л. у ФОП [PERSON] , факт придбання бетонозмішувача підтверджує копією накладної від 19.01.2023 року та чеком про оплату бетонозмішувача від 18.04.2023 року (фіскальний чек було видано із запізненням у зв`язку з відсутністю електропостачання в день придбання товару). В подальшому, 19.01.2023 року бетонозмішувач був переданий [PERSON] на зберігання, на період до початку весни 2023 року. Після чого [PERSON] протиправно привласнив бетонозмішувач, і як особисто повідомив - продав. [PERSON] звертався до Звенигородського РВП ГУНП про притягнення до відповідальності [PERSON] за фактом шахрайства та за фактом привласнення майна. На підставі заяви були внесені відомості до ЖЄОЗП про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події № 3487 від 18.04.2023 року та здійснено перевірку, за результатами якої позивач отримав довідку, зі змісту якої вбачається, що дійсно [PERSON] отримав від [PERSON] бетонозмішувач, який вподальшому продав невідомій особі. Також в довідці містився висновок про наявність цивільно-правових відносин, у звязку з чим останній і змушений звертатися до суду. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив, в якому позов не визнав та пояснив наступне: 19 січня 2023 року [PERSON] придбав за власні кошти бетонозмішувач, ємністю 125 л. у ФОП [PERSON] , а не у ФОП [PERSON] , як зазначив позивач у позовній заяві, що підтверджує копією товарного чеку від 19.01.2023 року ФОП [PERSON] на бетонозмішувач FORTE на суму 8500 грн. Після чого він разом з позивачем доставили бетонозмішувач до [PERSON] додому та [PERSON] сказав, що дарує йому вказаний бетонозмішувач, при цьому передавши інструкцію користувача та товарний чек. Про передачу на зберігання мова не велася. [PERSON] намагається ввести суд в оману, надавши копію накладної без номера з приміткою «не було світла, комп`ютер не працював», що не відповідає дійсності, та, надавши копію фіскального чеку від 18.04.2023 року ПП [PERSON] про придбання бетонозмішувача, не зазначає де знаходиться оригінал фіскального чеку. Крім того, ту обставину, що позивач подарував бетонозмішувач підтверджує свідок [PERSON] , який був опитаний працівниками поліції при перевірці заяви [PERSON] . Твердження позивача відносно того, що [PERSON] буде доглядати за його домоволодінням та виконувати підсобні роботи по догляду за його будинком та територією в розрахунок отриманого бетонозмішувача, не відповідають дійсності. За виконані ним роботи по господарству [PERSON] , перевезення його до м. Київ, ремонт його автомобіля, позивач мав сплатити відповідну суму коштів. Від оплати по усному договору на виконання вказаних робіт [PERSON] відмовився. Тому вважає, що 19.01.2023 року між ними був укладений усний договір дарування бетонозмішувача FORTE 125 л. Враховуючи вище викладене, просить відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог повністю та не стягувати судові витрати. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.07.2023 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків. 20.07.2023 року ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії накладної б/н від 19.01.2023 року, завіреної печаткою ФОП [PERSON] , у графі найменування значиться бетонозмішувач 125 л., 1 шт., ціна 8500 грн., доставка 150 грн., разом 8650 грн. Зверху міститься примітка: не було світла, комп`ютер не працював. (а.с. 13). Згідно до копії чеку від 18.04.23 року о 12.18 год. ПП [PERSON] , бетонозмішувач 125 л., 1 шт., 8500 грн. Також дописано: +150 грн. (доставка) = 8650 грн. Підпис. (а.с. 14). Відповідно до копій матеріалів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області № 3002 по факту повідомлення [PERSON] (а.с. 15- 25). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: необхідно, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої; необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої особи відбулось без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, або коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Отже, із змісту вищевказаної норми вбачається, що для з`ясування, чи набула особа відповідного зобов`язання, визначеного ст. 1212 ЦК України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для отримання майна. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Статтею 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Як зазначав Верховний Суд, норми ст.ст.1212, 1213 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. Відповідно, якщо суд встановлював наявність між сторонами договору, то визнавав застосування до таких відносин ст. 1212 неправильним (постанова від 14.10.2014 р. у справі №3-129гс14, постанова від 25.02.2015 р. у справі №3-11гс15, постанова від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15 та ін.). Водночас у постанові ВСУ від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15 суд відзначив, що конструкція ст.1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм гл.83, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише у момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Узагальнюючи викладене, можна сказати, що норми ст.ст.1212, 1213 ЦК України, застосовуються у таких випадках: зобов`язання між сторонами виникло не на підставі договору; набуття або збереження майна є абсолютною безпідставним; безпідставне збагачення однієї особи через іншу не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. З доказів, які не викликають сумнівів у їх належності та допустимості та які досліджені судом під час розгляду справи встановлено, що будь-яких зобов`язань, які виникають із договорів чи актів цивільного законодавства між сторонами не існувало. Бетонозмішувач FORTE 125 л. був отриманий відповідачем без будь-якої на те підстави, а відтак підлягає поверненню позивачу як безпідставно набуте майно в розумінні ст.1212 ЦК України. Факт отримання вказаного бетонозмішувача від позивача визнається відповідачем, так само як і факт його неповернення. До посилань відповідача у відзиві на неточності між фіскальним чеком та накладною не спростовують висновків суду, оскільки сам відповідач у відзиві визнає, що вказаний бетонозмішувач був придбаний не ним, а позивачем і в подальшому переданий йому. В даному випадку безпідставне збагачення відповідача за рахунок майна позивача не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту, оскільки наявності договірних або деліктних відносин між сторонами судом не встановлено. Посилання відповідача про те, що вказаний бетонозмішувач був отриманий відповідачем в якості подарунка суд розцінює як обрану позицію захисту, жодного доказу укладення договору дарування відповідачем не надано. Крім того відповідачем не заперечується та не спростовано, що вказаний бетонозмішувач на час розгляду справи у нього відсутній. Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ч. 2 ст. 78 ЦПК України. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов задовольняється повністю, у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача, в розмірі 1073,60 грн. та понесені судові витрати в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, а всього на загальну суму 5073,60 грн. На підставі ст.ст. 509, 1212 ЦК України,

Outcome: approved