Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що її син [PERSON] проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] . У цьому шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Батько дітей, її син в цей час проходить військову службу, тому діти проживають з нею та перебувають під її опікою. Відповідачка з дітьми не проживає, протягом тривалого часу з ними не спілкується та не піклується про них. Зважаючи на те, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не займається підготовкою до самостійного життя, не цікавиться їх станом здоров`я, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, то є всі законні підстави для позбавлення її батьківських прав щодо малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] . Представник служби у справах дітей Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області Римарук В.В. у судовому засіданні заявлений позов підтримав з викладених підстав та просив його задовольнити. Вказав, що відповідачка тривалий час не виконує свої обов`язки щодо малолітніх дітей і зовсім не цікавиться їхнім життям та потребами. Вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дітей. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивачки, представника органу опіки та піклування, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Актами обстеження умов проживання від 12.06.2023 року, 20.06.2023 року, 28.06.2023 року встановлено, що відповідачка неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо неповнолітніх дітей, часто залишає їх, догляд за дітьми здійснює бабуся (а.с. 33, 34, 35). Наказом Служби у справах дітей Богородчанської селищної ради №40-ОД від 05.07.2023 року неповнолітні діти були взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.39). Оскільки матір дітей малолітніми дітьми не займається, залишає їх самих, батько дітей проходить служюу в Збройних Силах України (а.с.37), наказом Служби у справах дітей Богородчанської селищної ради №41-ОД від 05.07.2023 року неповнолітні діти влаштовані на виховання бабусі [PERSON] (а.с.38). Відповідно до протоколів бесіди начальником служби у справах дітей Богородчанської селищної ради [PERSON] з [PERSON] 12.06.2023 року, 20.06.2023 року, 28.06.2023 року було проведено бесіду, вона була попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с.17, 18, 19). Згідно з висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Богородчанської селищної ради від 11 липня 2023 року №851-49/2023, відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тому доцільно позбавити її батьківських прав щодо неповнолітніх дітей (а.с.20-22). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви відповідачки від 27.06.2023 року [PERSON] не заперечила проти позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з відповідачкою. Вказала, що відповідачка в даний час не проживає з дітьми і діти проживають з бабусею. Зазначила, що за час проживання вона часто залишала дітей самих. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки. Раніше в сусідній квартирі проживала й відповідачка. Вказала, що остання протягом тривалого часу не проживає з дітьми, не піклується про них. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що відповідачка не виконує своїх материнських обовязків, дітьми не цікавиться, веде аморальний спосіб життя, то наявні підстави для позбавлення її батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки обов`язки щодо виховання та утримання дітей покладено на [PERSON] суд вважає, що на користь останньої з відповідачки слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову. Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованим, а тому його слід задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України На підставі наведеного, ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved