Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей до відповідача [PERSON] . В позові посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований 22 квітня 2017 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №320 . У даному шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Їхнє спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові, поваги та довіри. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки немає, оскільки як у неї так і у відповідача на грунті сімейно - побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, а тому збереження їхньої сім`ї є неможливим. Зазначає, що вони не ведуть спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Просить суд, шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано 22 квітня 2017 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №320 - розірвати. Неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про причини не явки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 квітня 2017 року підтверджується, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований 22 квітня 2017 року Святошинським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №320 (а.с.3). Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 03 січня 2018 року та серія [NUMBER] від 29 травня 2020 року підтверджується, що у подружжя [PERSON] та [PERSON] народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.4.5). Довідкою БФ «Місто добра» від 11 липня 2023 року підтверджується, що позивачка [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] тимчасово проживають в Кризовому центрі для матері та дитини «Місто добра» за адресою м.Чернівці, вул.. Річна, 10 з 30.06.2023 р. та повідомили, що дана сім`я поступила в кризовий центр у зв`язку із домашнім насиллям (а.с.9). Відповідно до ст. 110 СК України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, тривалий час не проживають разом, а тому їхню сім`ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін. Малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] слід залишити проживати з матір`ю. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 18.07.2023 року позивачка [PERSON] звільнено від сплати судового збору. За таких обставин суд приходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог та звільненням позивачки від сплати судового збору, вартість судового збору в розмірі 1073,60 гривень слід стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved