Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Трембач Максим Вікторович, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування в особі Клішковецької сільської ради, Дністровського району, Чернівецької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.07.2020 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] . Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичною припинення між ними шлюбних відносин, відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи постійно виникали сварки. Крім того, відповідачка веде аморальний спосіб життя, що негативним чином впливає на сімейні відносини, що в свою чергу свідчить про низьку моральну свідомість її як дружини та матері, і сімейні цінності для неї не є важливими та першочерговим чинником життєвої свідомості. Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.06.2023 року шлюб між ними розірвано. Зазначає, що його колишня дружина веде аморальний спосіб життя, що негативно впливає на їхнього сина, зовсім відмовилася від піклування за дитиною, не здійснює за нею догляд та ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та її матеріального утримання. На теперішній час, його син тимчасово мешкає окремо від матері, з його братом - [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Такоє вказує, що 14.06.2023 року він звернувся до органу опіки та піклування Клішковецької сільської ради Дністровського району із заявою про вирішення питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина. 22.06.2023 року відповідачка подала до органу опіки та піклування Клішковецької сільської ради Дністровського району заяву про те, що вона відмовляється від батьківських прав по відношенні до їхнього малолітнього сина [PERSON] та просила орган опіки га піклування задовольнити це питання. Крім того вказує, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Просив прийняти рішення суду, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 03 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 08серпня 2023 року о 10:30 годині. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 24 серпня 2023 року на 09:30 годин. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовні заяві, та просив їх задовольнити, оскільки відповідачка свого ставлення до сина не змінила, дитиною не займається і не має наміру в подальшому його виховувати та доглядати за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав визнає в повному обсязі, займатися подальшим вихованням дитини та здійснювати опіку над нею не має наміру, вважає, що дане рішення буде в інтересах дитини, справу просить слухати у її відсутності. Начальник відділу служби у справах дітей Клішковецької сільської ради Вілянська Л.І.у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій зазначила, що служба у справах дітей Клішковецької сільської ради визнає позовні вимоги [PERSON] у справі №724/1383/23 про позбавлення батьківських прав [PERSON] , та просить суд розглянути справу без їхньої участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, пояснив суду, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина, його вихованням та доглядом не займається, веде аморальний спосіб життя, неодноразо залишала малолітнього сина на його дружину, а сама тривалий час була відсутня, зовсім не цікавиться дитиною. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, та заяви сторін, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що 24 липня 2020 року позивач [PERSON] [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.07.2020 року (а.с.7). Від шлюбних відносин у них народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13 жовтня 2020 року (а.с.6). Як вбачається із копії рішення Хотинського районного суду від 05 червня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8-9). Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, який затверджений рішенням виконавчого комітету Клішковецької сільської ради від 07 липня 2023 року за № 83/07-23, встановлено, що шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Хотинського райнного суду від 05 червня 2023 року. комісією встановлено, що мати малолітнього [PERSON] самоусуналася від виконання своїх батьківських обов`язків і веде аморальний спосіб життя, із пояснень сусідів вбачається, що [PERSON] не доглядала дитину, запрошувала у будинок чужих чоловіків, бродила із дитиною по ставках і барах. Із будинку, в якому проживала, була виселена господарем будинку і на даний час постійного місця проживання не має, тимчасово мешкає у випадково знайомих чоловіків. Вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітного сина [PERSON] [INFO] .(а.с.30-31). З наявних у матеріалах справи письмових пояснень [PERSON] вбачається, що [PERSON] неодноазово залишала свого малолітнього сина на неї, а сама приходила пізно додому, дитину в садочок не водила, поки її чоловік проходив службу в ЗСУ прогулювала його гроші, водила різних чоловіків, часто вживала алкогольні напої (а.с.33) З письмових пояснень [PERSON] , як власника будинку, де проживала відповідачка, вбачається, що остання проживала у його будинку, так як переїхала з Херсонської області, вела себе не коректно, не пристойно, часто була помічена у чоловічій компанії, вела розгульний спосіб життя, не доглядала за дитиною (а.с.34). Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що відповідачка не здійснює належного догляду відносно свого малолітнього сина [PERSON] , не турбується про нього та не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що свідчить про не належне виконання та ухилення [PERSON] від своїх батьківських обов`язків. Застосовані норми права. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.3 ст.166 СК України при задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду і просить стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Так, у відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Мотиви та висновки суду. З аналізу добутих у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідач самоусунулася від виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини, матеріально її не утримує, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, відмовилася від своїх батьківських прав на сина, що підтверджується заявою про визнання позовних вимог про позбавлення її батьківських прав, згідно якої відповідачка відмовляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не бажає займатися подальшим вихованням дитини та здіснювати опіку над сином. Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських прав по відношенню до малолітнього сина, не здійснює належного догляду за ним, не забезпечує необхідного медичного догляду, не надає матеріальної допомоги, а також не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, протягом останнього часу не приймає участі у вихованні сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, веде аморальний спосіб життя, що негативно позначаєтья на психологічному розвитку дитини, що не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав. Крім того,особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітнього сина також підлягають задоволенню. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення її батьківських прав, вона не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав було сплачено судовий збір, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 гривень. Крім того, оскільки позивач за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved