Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить суд встановити факт, що, вона та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з осені 2013 року до 10.12.2020 року. Вказані вимоги обґрунтовано тим, що вона проживала разом з [PERSON] , який помер [INFO] , з осені 2013 року як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований. Шлюб з померлим вони не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. У встановлений законом шестимісячний термін, вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.06.2021 року. 11 квітня 2023 року вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 177/02-31, якою нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що вона не надала документів, які підтверджують родинні відносини та інших відносин зі спадкодавцем, тому нотаріусом було роз`яснено її право звернутися до суду, порядок та особливості спадкування в даному випадку. Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а саме грошових коштів, що знаходяться на рахунках, відкритих на ім`я померлого чоловіка [PERSON] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», їй необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Факт спільного проживання з [PERSON] як чоловіка та дружини підтверджується довідкою № 211 від 03.07.2023 року, виданою виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради Байбузівського старостинського округу, про те, що у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , проживали [PERSON] , разом з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство без реєстрації проживання з осені 2013 року по грудень 2020 року. Крім того, цей факт підтверджується і актом № 27 від 03.07.2023 року, за підписом свідків, які проживають по сусідству. За час їхнього спільного проживання з [PERSON] вони вели спільне господарство, робили ремонт в будинку за адресою: [ADDRESS] , замінювали двері, встановлювали камеру спостереження, купували меблі, побутову техніку, що підтверджується договорами та чеками, які збереглися у неї. Позивач вказує, що за власні кошти здійснила поховання [PERSON] , що підтверджується договором-замовлення на організацію та проведення поховання, фіскальним чеком та накладною від 12.12.2020 року. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявниці для можливості реалізувати свої спадкові права. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, подавши до суду заяву про слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Мошнівської сільської ради у судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення вимог [PERSON] не заперечував. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності сторін. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною третьою статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що у грудні 2020 року у м. Черкаси у віці 60 років помер [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.06.2021 року. Із копії дубліката лікарського свідоцтва про смерть № 1165 від 15.12.2020 року, яке видано КУ "Черкаське обласне бюро СМЕ" вбачається, що причиною смерті [PERSON] стало неуточнене падіння вдома по [ADDRESS] у грудні 2020 року. З копії довідки, виданої виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, № 211 від 03.07.2023 року встановлено, що у домоволодінні за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , проживали [PERSON] [INFO] разом з гр. [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство без реєстрації проживання з осені 2013 року по грудень 2020 року. Відповідно до копії акту № 27 від 03.07.2023 року, затвердженого старостою Байбузівського старостинського округу Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області П. Лисенком, підписаного сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , останні встановили і підтвердили факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] [INFO] разом з гр. [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство без реєстрації проживання з осені 2013 року по грудень 2020 року. Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. від 11.04.2023 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих на ім`я померлого [PERSON] в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", оскільки спадкоємицею не надано документів, які б підтверджували факт родинних відносин зі спадкодавцем. На підтвердження ведення спільного господарства з [PERSON] заявницею долучено до заяви копію розрахунків вартості монтажу та пусконалагоджувальних робіт № 64013/20 у житловому будинку по [ADDRESS] від 03.04.2020 року, де контрагентами вказано [PERSON] та [PERSON] , копію договору підряду № 22-10-19 від 22.10.2019 року, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та ФОП [PERSON] та копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 05.11.2019 року за договором № 22-10-19 від 22.10.2019 року, який підписано між сторонами, копію квитанції № 17 про передачу коштів [PERSON] та [PERSON] ФОП [PERSON] . На підтвердження проведення поховання [PERSON] , заявницею долучено до заяви копії договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 12.12.2020 року, який укладено між [PERSON] та КП "Комбінат комунальних підприємств", квитанції про сплату коштів КП "Комбінат комунальних підприємств" на суму 2542,30 грн., накладної № 302 на суму 3930,00 грн., витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00031075637 від 04.06.2021 року. Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду 01.08.2023 року від приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М., після смерті [PERSON] , померлого у грудні 2020 року, заведено спадкову справу № 40/2021 30.06.2021 року. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори 30.06.2021 року звернулася [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. У матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини, а також дані про заповіти, посвідчені від імені [PERSON] . За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі статтею 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За вимогами пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Слід зазначити, що інститут фактичних шлюбних відносин введений у національне законодавство Сімейним кодексом України і закріплений, зокрема, у статті 74 СК України. Згідно з положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участь у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки, як ознака наявності сім`ї, на законодавчому рівні не визначена. Водночас, строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну сімейне життя, вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини», Суд визначив, що поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші сімейні de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» наголошено, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки відносини між подружжям мають, насамперед, глибоко особистий характер, то й правовому регулюванню особистих немайнових відносин у сімейному праві надається особливе значення. Суспільні зв`язки, що складаються в сім`ї, є глибоко особистими, багато в чому інтимними і ґрунтуються на почуттях любові та взаємної прихильності. В Сімейному кодексі України, порівняно з КЗпШС, збільшена кількість норм, які регулюють особисті немайнові відносини подружжя. Проте велика кількість особистих відносин між подружжям знаходиться поза сферою правового регулювання. В силу своєї делікатності та інтимності вони не піддаються зовнішньому впливу, що вказує на їх особливий характер. До особистих немайнових прав подружжя СК України відносить ті, які є найбільш важливими та на які можна впливати нормами сімейного права. Це право на материнство та батьківство; право на повагу до своєї індивідуальності; право на духовний розвиток; право на зміну прізвища; право на розподіл обов`язків та спільне вирішення питань життя сім`ї; право на особисту свободу. Загальними засадами регулювання особистих немайнових відносин між подружжям згідно зі ст. 7 СК України є здійснення їх з урахуванням права на таємницю особистого життя подружжя, права кожного з них на особисту свободу та неприпустимість свавільного втручання в сімейне життя; відсутність привілеїв чи обмежень кожного із подружжя за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками; здійснення прав та обов`язків кожним із подружжя на рівних засадах. Цей принцип базується на загальних положеннях ст. 24 Конституції України й означає право кожного з подружжя на особисту свободу; спільне вирішення питань материнства, батьківства, виховання й освіти дітей, інших питань життя сім`ї; право кожного з подружжя на повагу до своєї індивідуальності; обов`язок подружжя щодо побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільної турботи про матеріальне забезпечення сім`ї та розвиток дітей. Відтак, суд зазначає, що первісним чинником з метою визначення, чи перебувають особи у відносинах, тотожних загальновизнаному поняттю сім`ї, є встановлення наявності у осіб спільних особистих немайнових прав та обов`язків - врегульованих нормами сімейного права відносин стосовно особистих немайнових благ та інтересів осіб, які перебувають у шлюбі. Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 643/6799/17 роз`яснив, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту спільного проживання, ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України № 6-148цс12 від 12 грудня 2012 року, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (частина 4 статті 263 ЦПК України). З огляду на наведене, системний аналіз наявних у справі доказів, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, дозволяє суду дійти висновку, що заявниця, на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, надала суду належні і допустимі докази на підтвердження факту проживання однією сім`єю разом із [PERSON] у період з осені 2013 року до грудня 2020 року, якими довела наявність спільного побуту та проживання, покращення умов проживання, тобто відносин, що за своєю суттю відповідають відносинам, притаманним подружжю. Відтак, суд вважає встановленим, що у період з осені 2013 року до дня смерті [PERSON] , тобто до [INFO] , [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки у цей період вони жили разом, вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, та не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку, судом не встановлено. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу має для заявниці юридичне значення, оскільки відсутність документів про родинний зв`язок із спадкодавцем унеможливлює оформлення нею спадщини, тому звернення до суду є правомірним. Вирішення цього питання в іншому порядку, окрім судового, є неможливим. Під час розгляду даної заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу спору про право виявлено не було. Враховуючи вищенаведене, інтереси заявниці, відсутність спору та інших шляхів захисту прав [PERSON] , суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявниці у повному обсязі. Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved