Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

У березні 2023 року представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд виселити громадянина [PERSON] з гуртожитка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , без надання іншої житлової площі та стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2 684 грн. В обґрунтування позову вказано, що відповідач проживає в гуртожитку Міністерства оборони України, що перебуває на балансі квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква. Відповідно до вимог ст. 129 ЖК України єдиною підставою для вселення є спеціальний ордер, однак [PERSON] не має жодних підтверджуючих документів, які б надавали йому право вселення та проживання. Він вважається таким, що самоправно зайняв житлове приміщення. 16.03.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 03.04.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з підготовчим судовим засіданням. В підготовчому судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідач на квартирному обліку не стоїть, ордер йому не видавався, тож відсутні підстави для продовження проживання в гуртожитку. Відповідач в одному з підготовчих судових засідання повідомив суд, що стоїть на обліку в міському відділі щодо отримання житла, а спірну кімнату йому виділив колишній начальник КЕВ в 2018 році. 27.06.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 30.08.2023 представник позивача Бака О. звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу без участі позивача, відносно заочного рішення не заперечує. 30.08.2023 відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до положення КЕВ м. Біла Церква, затвердженого наказом сил логістики ЗСУ № 254 від 30.06.2021, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква є державною установою, яка створена з метою організації виконання завдань з питань інженерно-інфраструктурного (квартирно-експлуатаційного) забезпечення військових частин, закладів, установ та організації Збройних Сил України у Фастівському, Білоцерківському, Миронівському, Кагарлицькому, Сквирському, Богуславському, Тетіївському, Маньківському, Жашківському, Монвстирищенському, Уманському, Христинівському, Городищенському, Черкаському, Золотоніському, Смілянському, Драбівському, Канівському, Чигиринському районах, Черкаської та Київської областей. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква відповідно до наданих повноважень, зокрема здійснює узагальнений облік осіб (військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби у запас), що потребують поліпшення житлових умов та здійснює контроль за використанням житлового фонду. [PERSON] проживає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та вважається таким, що самоправно зайняв житлове приміщення, оскільки жодних підтверджуючих документів, що давали б йому право для вселення немає, що вбачається з повідомлення КЕВ м. Біла Церква № 808 від 07.04.2022 про виселення з гуртожитку. Згідно з листом Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 1-13-752 від 10.03.2011, гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , є власністю Міністерства оборони, тому розпоряджатись ним може тільки власник. Станом на 01.02.2023 на балансі КЕВ м. Біла Церква знаходиться будівля гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою КЕВ м. Біла Церква, [PERSON] на обліку в квартирних чергах військових частин в зоні відповідальності КЕВ м. Біла Церква станом на 24.02.2023 не перебуває. Згідно отриманої судом відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області відповідач [PERSON] зареєстрований з 25.02.1998 року за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Правовідносини щодо користування жилою площею у гуртожитках врегульовані окремою главою 4 розділу ІІІ ЖК України. Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Згідно із ч. 2 ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Згідно із ст. 129 ЖК України та ст. 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 року № 208, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Отже, законом установлено, що єдиною підставою для вселення на жилу площу в гуртожитку є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного з профспілковим комітетом рішення про надання жилої площі в гуртожитку. Судом встановлено, що відповідач вселився до кімнати [ADDRESS] , не маючи на те жодних документів на право заняття спірної кімнати, на вимоги позивача про виселення не реагує, при цьому доказів протилежного суду не надано. У частині третій статті 47 Конституції України проголошено, зокрема, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом (ч. 4 ст. 311 ЦК України). Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом, а ч. 1 ст. 109 ЖК України визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно із ч. 3 ст. 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи те, що відповідач самовільно вселилися до кімнати № кімнати [ADDRESS] , тобто без жодних на те правових підстав, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, знайшли своє підтвердження сукупністю наявних по справі доказів, тому підлягають задоволенню повністю. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved