Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , є останнє місце його проживання [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] , отримавши поранення внаслідок військових дій під час виконання бойового завдання щодо оборони України в районі смт. Безіменне Херсонської області, загинув її єдиний син [PERSON] , 1996 року народження. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить лише рухоме майно, а саме: грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, що відкриті на його ім`я в банківській установі. Інше рухоме майно, а також нерухоме майно у його власності не перебувало. З метою прийняття спадщини після його смерті вона звернулася до Третьої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за результатами розгляду якої 03.02.2023 року відкрито спадкову справу № 70219930 (номер у нотаріуса 28/2023), про що нотаріусом внесено відповідний реєстраційний запис до Спадкового реєстру. Проте, під час звернення до нотаріуса після прийняття спадщини з приводу її оформлення, останнім їй було роз`яснено про неможливість встановити місце відкриття спадщини, оскільки [PERSON] на час смерті не був зареєстрований за фактичним постійним місцем свого проживання, що підтверджується відповідними матеріалами спадкової справи. При цьому, відсутні відомості про перебування у його власності нерухомого майна, а також відсутні дані про місцезнаходження основної частки рухомого майна. Зазначене унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, а тому їй рекомендовано звернутися до суду для встановлення місця відкриття спадщини після смерті її сина [PERSON] . У судове засідання заявниця не з`явилась, подавши до суду заяву про підтримання вимог заяви та розгляд справи без її участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Третьої Черкаської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, хоча про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції. Заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.01.1997 року серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] у с. Беземенне Великоолександрівського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.09.2022 року серії [NUMBER] . У довідці про причину смерті від 07.09.2022 року вказано, що [PERSON] 1996 року народження помер від ушкоджень, внаслідок військових дій. У витязі з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 623 від 27.02.2023 року зазначено, що травма та причина смерті [PERSON] , який помер [INFO] пов`язана із захистом Батьківщини. Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 71358378 від 03.02.2023 року, після смерті [PERSON] нотаріусом Третьої Черкаської нотаріальної контори Олексієнко К.П. 03.02.2023 зареєстровано спадкову справу № 28/2023. У довідці, яку видано виконавчим комітетом Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 12.09.2022 року № 4034 вказано, що [PERSON] [INFO] мав такий склад сім`ї: мати [PERSON] [INFO] . У довідці, яку видано Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області від 01.06.2023 року № 745 вказано, що [PERSON] на час смерті на території с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області не був зареєстрований, проте фактично проживав без реєстрації за адресою [ADDRESS] . На території села житла та майна не мав. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у частині 1 статті 315 ЦПК України і не є вичерпним. Так, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За правилами пункту 7 даної постанови Пленуму ВСУ суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Однією з таких справ може бути, зокрема, встановлення місця відкриття спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі статтею 1221 ЦК України (в редакції, яка діяла на день смерті спадкодавця ) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до пунктів 1.12-1.14 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини), місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місце відкриття спадщини підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»(у редакції, чинній на момент відкриття спадщини) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналіз наведених норм права та правил частини 1 статті 1221 ЦК України дає підстави стверджувати, що місцем відкриття спадщини є не місце реєстрації спадкодавця, а останнє його місце постійного проживання. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 24.08.2022 у справі № 538/2344/20. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, факт проживання спадкодавця [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації підтверджується довідкою, яку видано Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області від 01.06.2023 року № 745. Встановлення місця відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, оскільки надасть можливість належним чином прийняти спадщину після смерті сина [PERSON] . В іншому порядку встановити даний факт неможливо. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту місця відкриття спадщини, і факт, який просить встановить заявник підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Оскільки заявницю [PERSON] звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з заявою, так як вона є інвалідом I групи, судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved