Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

07 червня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог вказав, що [INFO] померла його дружина - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на право власності на 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Спадкодавця, за свого життя, не встигла належним чином виготовити документи котрій посвідчують її право власності. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину. З метою отримання свідоцтва про спадщину за законом після померлої [PERSON] позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Миргородської Державної нотаріальної контори однак отримала відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Позивач прохав суд встановити факт належності [PERSON] 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та визнати за ним право власності на спірну 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 07 червня 2023 року відкрито провадження у даній справи та призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 24). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представники [PERSON] (за довіреністю) та адвокат Жиліна О.В. вимоги позову підтримали та прохали задовольнити. Представник Комишнянської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла дружина позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8). За життя [PERSON] , рішенням Зуєвецької сільської ради № 14 від 05.03.1997 передано у власність 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 25.03.2010 року видано свідоцтво про право спільної часткової власності, щодо спірного домоволодіння, де [PERSON] значиться одним із його співвласників (а.с.10). Згідно відомостей ДКП «Миргородтехінвентаризація» право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині за кожним (а.с.16).. З постанови державного нотаріуса Першої миргородської державної нотаріальної контори від 03.05.2023 № 214/02-31 вбачається, що підставою для відмови у видачі єдиному спадкоємцю - [PERSON] , свідоцтва про спадщину за законом на 1/3 частину спірного будинковолодіння, слугувало відсутність належного правовстановлюючого документу, що посвідчував право власності спадкодавця [PERSON] на спірне майно (а.с.17). У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. В ході даного судового розгляду, встановлено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, було видано з порушеннями законодавства, адже видане вже після смерті одного із співвласників майна, а саме - [PERSON] . Проте на переконання суду, свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Свідоцтво про право власності видане належним суб`єктом, на підставі рішення органу місцевого самоврядування, а право власності зареєстроване у відповідному Державному реєстрі нерухомого майна. З моменту видачі свідоцтва минуло понад тринадцять років, що на переконання суду являється тривалим терміном. За цей час, жодна із заінтересованих осіб, не оскаржувала прав [PERSON] на відповідне майно. В контексті наведеного суд бере до уваги рішення ЄСПЛ від 20.10.2011 в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування ст.1 Першого протоколу до конвенції, зокрема щодо необхідності додержання принципу належного врядування при втручанні держави в право особи на мирне володіння своїм майном. У п.71 рішення у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип належного врядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. Разом з тим, потреба виправити допущену в минулому помилку не повинна непропорційним чином утручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки держоргану має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип належного врядування може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові. Оскільки, держава, в особі уповноважених нею органів, визнала за [PERSON] право власності на нерухоме майно, видавши відповідний правовстановлюючий документ, тому обмеження спадкоємців в спадкуванні відповідного майна через помилку при посвідченні права спадкодавця становитиме непропорційне втручання в право особи на мирне володіння майном, передбачене Протоколом 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зважаючи, що правочин, на підставі якого [PERSON] набула право власності чи свідоцтво, яким посвідчено право власності судом недійним не визнавалися, тому суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Зуєвецької сілької ради № 14 від 05.03.1997 року та посвідченого свідоцтвом про право власності від 25.03.2010. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги, котрий прийняв спадщину після смерті [PERSON] , у встановленому законом порядку набув право власності на 1/3 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. За змістом ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки відсутність належного правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця [PERSON] право власності на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачу [PERSON] оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на 1/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що позивач в силу закону звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати покладаються на державу.

Outcome: approved