Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

29 травня 2023 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою,\~ в обґрунтування якої вказав, що з 28 квітня 2007 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сім`я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Cторони не ведуть спільного господарства та разом не проживають. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, майновий спір між сторонами наразі відсутній. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 28 квітня 2007 року\~ Центрально Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №198. Ухвалою суду від 30 травня\~ 2023 року позовна заява прийнята судом до розгляду\~ та призначено судове\~ засідання (а.с. 18). Ухвалою суду від 28 червня 2023 року, за заявою відповідача, сторонам було надано строк для примирення тривалістю 2 місяці та зупинено провадження у справі (а.с.34). Ухвалою суду від 29 серпня 2023 поновлено провадження у справі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій він просить справу розглядати за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. (а.с. 40). Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 37). Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, суд,\~ ухвалює рішення на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 28 квітня 2007 року Центрально Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №198, дошлюбне прізвище відповідачки « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно ч.1 ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, про що висловлювалася в судовому засіданні, та наданий на клопотання сторони відповідача строк для примирення - не вплинув на прагнення позивача розірвати шлюб. Так, під час перебування справи в провадженні суду, сторонам, за клопотанням відповідача, надавався час для примирення, втім в судовому засіданні після спливу вказаного часу, позивач не висловив свого наміру на збереження сім`ї з відповідачкою та заявою наполягав на розірванні шлюбу, відповідач після спливу строку на примирення, будучи обізнаною про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, пояснень не надала. Отже, наданий судом сторонам строк для примирення до відновлення шлюбних відносин між подружжям не призвів, сім`я сторін у справі розпалась остаточно. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Крім того, в порядку ст.113 СК України, відповідач має право іменуватися прізвищем, отриманим нею після реєстрації шлюбу, також після його розірвання.

Outcome: approved