Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, посилаючись на те, що з 14.08.1999 до 25.12.2002 він проживав в цивільному шлюбі із [PERSON] . 25.12.2002 між сторонами було укладено офіційний шлюб. За часи спільного проживання в 2007 році був добудований приватний будинок за адресою: [ADDRESS] та в наступному році придбано дві квартири в м. Києві в одному парадному за адресою: [ADDRESS] . 20.01.2016 шлюб між сторонами було розірвано. Постановою Київського апеляційного суду від 11.09.2020 квартири в м. Києві були поділені з виділенням частки в кожній квартирі кожному. З липня 2020 року посилилися прояви зі сторони відповідачки домашнього психологічного насильства. В зв`язку із проявами домашнього психологічного насильства з боку відповідачки, позивач неодноразово звертався із заявами до правоохоронних органів. З 2015 року відповідачка постійно створює позивачу перешкоди у користуванні будинком в [ADDRESS] , погрожує. Завдяки постійним конфліктним ситуаціям, створеним відповідачкою, у позивача значно погіршилося здоров`я, загострилися хронічні хвороби. Крім того, відповідачка постійно відвідувала останнє місце роботи позивача із брудною інформацією та листівками. З огляду на вищезазначене, проживання в будинку в [ADDRESS] , за місцем реєстрації позивача, є єдиним засобом уникнення домашнього насильства та збереження здоров`я позивача. Просить зобов`язати відповідачку не чинити будь-яких перешкод в користуванні будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельною ділянкою, на якій розташований будинок. Зобов`язати відповідачку передати позивачу копію ключів від дубових вхідних центральних дверей будинку що знаходиться за адресою [ADDRESS] в термін 7 днів після набуття рішення за даною справою законної сили. Зобов`язати відповідачку в випадку екстреної технічної необхідності заміни замків центральних вхідних металевих воріт або дубових вхідних центральних дверей передати копію ключів позивачу в день заміни замків, а в разі його відсутності надіслати поштовим відправленням в день заміни замків, а якщо цей день припадає на вихідні, то не пізніше наступного робочого дня. Стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.04.2021 зменшено розмір судового збору за подання даного позову до суду до 200,00 грн. на підставі поданих суду документів та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.10.2021 провадження в даній цивільній справі було зупинено. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.01.2023 провадження в даній цивільній справі було поновлено. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила провести розгляд справи у її відсутність. В разі задоволення позову просить відтермінувати виконання рішення до завершення війни в Україні. Позов визнає в частині зобов`язання не чинити будь-яких перешкод в користуванні будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельною ділянкою, на якій розташований будинок. В решті позовних вимог просить відмовити. При розподілі судових витрат врахувати частковість задоволення позовних вимог, їх часткове визнання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: 25.12.2002 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 15). Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 05 вересня 2008 року, відповідач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.31) та земельної ділянки,\~на якій\~розташований будинок,\~що підтверджується\~копією Державного\~акта серії\~ВН 102 ( а.с.32). Позивач з 30.06.2006 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта останнього (а.с.12) та довідкою відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради від 14.05.2018. (а.с.43) Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.01.2021 [PERSON] відмовлено в позові про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] . Постановою Верховного Суду від 13.07.2022 вказане рішення залишено в силі (а.с.134-138) Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в конфліктних відносинах. Позивач на підтвердження своїх позовних вимог до позовної заяви надав копію ухвали Верховного Суду від 26.02.2021 про відкриття касаційного провадження та зменшення розміру судового збору у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на нерухоме майно та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права приватної власності на нерухоме майно (а.с. 15-17) та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 18-19), а також копію заяви про видачу обмежувального припису ( а.с. 24-30, 35-37, 67, 68). Також позивачем було надано копію постанови Вінницького апеляційного суду від 13.04.2021 та копію постанови Київського апеляційного суду від 17.08.2021 (а.с. 63-66, 139-140). 26.03.2021 позивачем до Національної поліції України\~була направлена заява про скоєння [PERSON] адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП (а.с. 20-22). 05.03.2021 позивачем до Національної поліції України\~\~була направлена заява про скоєння [PERSON] кримінального злочину за ч.1 ст.182 КК України (а.с.22, 23). Відповідач надсилав позивачу на мобільний додаток «Вайбер» повідомлення принизливого характеру, згідно наданих позивачем роздруківок (а.с. 19,20). 21.06.2016 за заявою [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження №12016020220000566 за фактом вчинення крадіжки відносно неї [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32-34). 23.04.2021 складено протокол відносно [PERSON] про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП серія ВАБ №382835 за заявою [PERSON] (а.с. 94-97). Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (частина четверта статті 9 ЖК України). У частині першій статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до статті 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Право користування чужим майном передбачено у статтях 401-406 ЦК України. Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначено у статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Припинення сімейних правовідносин, втрата статусу члена сім`ї особою, саме по собі не тягне втрату права користування житловим приміщенням. Отже, при розгляді питання про припинення права користування колишнього члена сім`ї власника житла, суди мають приймати до уваги як формальні підстави, передбачені статтею 406 ЦК України, так і зважати на те, що сам факт припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, та вирішувати спір з урахуванням балансу інтересів обох сторін. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 13 грудня 2021 року у справі № 607/6395/20 (провадження № 61-7316св21). У справі встановлено, що позивач тривалий час (і дотепер) зареєстрований у цьому будинку, проте потрапити до нього не може, так як відповідач перешкоджає йому у цьому, а тому він має право користування цим житловим приміщенням. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Статтею 63 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до вимог пунктів 2,4 ст. 65 СК України, під час укладання договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Тобто зазначені норми матеріального права презумують факт спільної сумісної власності подружжя, доки не доказано інше кимось із подружжя. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, суд вважає що порушені права позивача підлягають захисту, шляхом зобов`язання відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні спірним будинком. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача передати позивачу копію ключів від дубових вхідних центральних дверей будинку що знаходиться за адресою [ADDRESS] в термін 7 днів після набуття рішення за даною справою законної сили та зобов`язання відповідача в випадку екстреної технічної необхідності заміни замків центральних вхідних металевих воріт або дубових вхідних центральних дверей передати копію ключів позивачу в день заміни замків, а в разі його відсутності надіслати поштовим відправленням в день заміни замків, а якщо цей день припадає на вихідні, то не пізніше наступного робочого дня, слід відмовити так як вони є похідними основної вимоги про усунення перешкод в користуванні будинком та земельною ділянкою, як спір про право, та є передчасними, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому. Враховуючи вищевикладене, та те що відповідач [PERSON] позовні вимоги щодо усунення перешкод в користуванні будинком та земельною ділянкою на якій він розташований визнала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити, в задоволенні вимоги відповідача щодо відтермінування рішення суду в разі його задоволення до завершення війни в Україні слід відмовити, так як така вимога не обґрунтована та порушує права позивача, а термін відтермінування виконання рішення не передбачений законодавством. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial