Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

20.04.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 19 липня 2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1073, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, починаючи з квітня 2022 року їх відносини перестали відповідати поняттю подружнього життя, вони втратили почуття любові, у них склалися різні погляди на їх шлюб, подальше спільне проживання та збереження шлюбу на думку позивача не можливі, але від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON] [INFO] , тому він змушений звернутися до суду з позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на електрону пошту суду 27.07.2023 року заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, строк на примирення просила не надавати. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2016 року, який зареєстровано Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1073, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19.07.2016 року (а.с.10). Під час знаходження у зареєстрованому шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 12.04.2023 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису №152 (а.с.11), яка на даний час є малолітньою. Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають, спору щодо місця проживання дочки на час розгляду справи не має. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони однією сім`єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved