Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності. Позов мотивує тим, що [PERSON] доводилась дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті залишилась спадщина, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0561 для обслуговування і будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:015:0935, розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказує на те, що земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2001, реєстровий №6151, продавцем якої була [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 23.12.1999. Однак [PERSON] всупереч ст. 125 Земельного кодексу України не зареєстрував за собою право власності на вищевказану земельну ділянку за життя. Таким чином, на сьогодні право власності на успадковану земельну ділянку зареєстроване за попереднім власником [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.12.1999 року. З огляду на викладене, просив суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови площею 0,0561 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:015:0935, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Прокопцев С.В. у судове засідання не з`явилися. До суду надали зави про розгляд справи без їхньої участі на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач - представник Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.01.2022 року. Позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 09.08.2001 року. Згідно матеріалів справи, на майно померлого [PERSON] заведена спадкова справа №96/2023, що підтверджується Витягом із Спадкового реєстру №70556570 від 06.09.2022. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] оформила право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Наведене підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.04.2023, реєстровий №625, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72222532 від 22.04.2023, Витягом з Державного реєстру речових прав №329944060 від 22.04.2023 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії 22.04.2023 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0561 для обслуговування і будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:015:0935, розташована за адресою: [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності за померлим. Відповідно до вимог ч.1 ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] залишилася не успадкованою земельна ділянка площею 0,0561 для обслуговування і будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:015:0935, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2001 року, реєстровий №6151, продавцем якої була [PERSON] , якій належала вказана земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 23.12.1999 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] замовила технічну документацію на земельну ділянку з метою присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці і отримала Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5100550632023 від 07.06.2023 року. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд зазначає, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268 - 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для її прийняття (ч. 5 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції від 02.02.2010, що діяла на день відкриття спадщини), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст. 125 ЗК України (в редакції від 02.02.2010, що діяла на день відкриття спадщини) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (ст.126 ЗК України в редакції від 02.02.2010, що діяла на день відкриття спадщини). Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до п. "г" ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі наданих доказів, судом достовірно встановлено, що право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0561 для обслуговування і будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:015:0935, розташована за адресою: [ADDRESS] підтверджене належним правовстановлюючим документом, а саме Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2001 року, реєстровий №6151, продавцем якої була [PERSON] , якій належала вищевказана земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 23.12.1999 року. Право власності на спірну земельну ділянку входить до складу спадщини після померлого [PERSON] , а позивачка [PERSON] як спадкоємець за законом, після померлого чоловіка, прийняла спадщину в установленому законом порядку. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги яка прийняла спадщину набула право власності на спірну земельну ділянку належну спадкодавцю [PERSON] . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved