Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову від 25.04.2023 року № 860/02-31 державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Тимко О.В., відповідно до якої їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] після смерті чоловіка [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь суму судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в сумі 1073,60 грн. Позов обґрунтовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28.04.2012 року. Чоловік помер [INFO] . Станом на день смерті чоловіка вони мали статус внутрішньо перемішених осіб, які перемістилися з Луганської області з міста Лисичанськ до міста Кропивницький та тимчасово мешкали разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради. Оскільки при житті чоловік не складав заповіту, а дітей в шлюбі в них не було, то відповідно до положень ст.1261 ЦК України вона і батьки чоловіка - [PERSON] та [PERSON] , є його спадкоємцями першої черги за законом. Після смерті чоловіка залишився лише автомобіль марки TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , який є сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний ними в 2013 році, в період шлюбу, за кошти сімейного бюджету. Цей факт підтверджується технічним паспортом на автомобіль. З метою належного оформлення права власності на частку автомобіля, що належить покійному чоловіку, 25.08.2022 року вона, в порядку ст.1221 ЦК України, надавши довідки про статус внутрішньо переміщених осіб на себе та чоловіка, які зареєстровані за вищевказаною адресою, звернулася із заявою про відкриття спадщини за останнім місцем проживання чоловіка до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1, яким було заведено спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі 69610564. Їй відомо, що батьки чоловіка із заявами про прийняття спадщини або про відмову про прийняття спадщини після смерті їх сина, а її чоловіка до органів нотаріату не зверталися, оскільки вважають, що автомобіль - це виключно її з чоловіком сумісна власність, яку вони придбали за сімейні кошти. Тобто у даному випадку батьки зайняли пасивну позицію щодо прийняття спадщини після смерті сина. Постановою 860/02-31 від 25.04.2023 року Тимко О.В. , яка є державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, Кіровоградська область, вул. Велика Перспективна,1б, їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний автомобіль після смерті її чоловіка [PERSON] . Зазначає, що саме Тимко О.В. , як державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1, 25.08.2022 року за її зверненням було заведено спадкову справу за № 69610564 після смерті чоловіка, про що у Спадковому реєстрі мається відповідна інформація. Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль державний нотаріус посилалася, зокрема: на постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці, у зв`язку з чим свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям лише після закінчення строку для прийняття спадщини; на відсутність заяв батьків померлого чоловіка про прийняття спадщини або заяв про відмову від спадщини після смерті їх сина мого чоловіка; на відсутність можливості отримати інформацію з реєстру мешканців міста Первомайська Луганської області для встановлення місця відкриття спадщини та встановлення кола спадкоємців, у зв`язку з тим, що Луганська область входить до переліку окупованих територій України. Вважає, що у даному випадку підстави про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль такими, що суперечать вимогам законодавства, у зв`язку з чим, грубо порушені її конституційні права на отримання у власність спадкового майна, а тому вона вимушена звернутись в суд з даним позовом і посилаючись на норми діючого законодавства, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 08.05.3023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. Відповідачем відзив на позов не надано, подано клопотання про розгляд справи без участі та направлено на адресу суду копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 07.06.2023 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог, представник відповідача причини неявки суду не сповістила. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками …, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. У свою чергу ст. 41 Конституції також гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені в тому числі ст. 24 Конституції, що гарантується ст.64 Конституції України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , з 28.04.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 44. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 334. Відповідно до положень ст.1261 ЦК України позивач і його батьки - [PERSON] та [PERSON] , є його спадкоємцями першої черги за законом. Станом на 04.08.2022 року - день смерті [PERSON] , він та позивач мали статус внутрішньо перемішених осіб, які перемістилися з Луганської області з міста Лисичанськ до міста Кропивницький та тимчасово мешкали разом за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджено довідкою Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (а.с. 20, 21). Як вбачається з копії спадкової справи № 490/2022, заведеної 04.08.2022 року після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась позивач 25.08.2022 року, спадкове майно складається з автомобіля марки TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] . Як зазначає позивач автомобіль є сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний нами в 2013 році в період шлюбу за кошти сімейного бюджету, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином спадкування є різновидом цивільних прав та обов`язків фізичних осіб. Згідно зі ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Постановою 860/02-31 від 25.04.2023 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Тимко О.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] після смерті мого чоловіка [PERSON] . Постанова нотаріуса мотивована положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці, у зв`язку з чим свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям лише після закінчення строку для прийняття спадщини; на відсутність заяв батьків померлого чоловіка про прийняття спадщини або заяв про відмову від спадщини після смерті їх сина мого чоловіка; на відсутність можливості отримати інформацію з реєстру мешканців міста Первомайська Луганської області для встановлення місця відкриття спадщини та встановлення кола спадкоємців, у зв`язку з тим, що Луганська область входить до переліку окупованих територій України. Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8)особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом. … Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Як випливає з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону, підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом та встановлено заборону нотаріусам щодо безпідставної відмови у вчиненні таких дій. Суд приходить до висновку, що виходячи з аналізу норм ст.49 Закону та конкретної ситуації позивача відсутні підстави, передбачені Законом, відповідно до яких державний нотаріус Тимко О.В. мала право відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль. Суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу або органу, уповноваженому на вчинення нотаріальних дій, заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Строк на прийняття спадщини по своїй суті є присічним, оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Статтею 1273 ЦК України передбачено право на відмову від прийняття спадщини, у зв`язку із чим, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Тобто подача спадкоємцем заяви протягом визначеного строку про відмову від прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця. Законодавець, як у ст. 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини», а тому п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» не підлягає застосуванню. Зазначених висновків дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд у постанові від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21. Положеннями глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, встановлено, зокрема: - п.п.3.2. п.3 для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття; - п.п. 3.13. п.3 для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - п.п.4.9. п. 4 свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. У зв`язку з цим, приймаючи до уваги вище викладене, ані положення п.3 постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року в частині зупинення перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини, ані відсутність заяв батьків померлого [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, враховуючи, що останні на момент його смерті не проживали разом з ним, так як з 23.01.2014 року [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , яке окуповано з липня 2014 року, і навіть відсутність можливості у державного нотаріуса Тимко О.В. встановити місце відкриття спадщини зважаючи, що саме нею 25.08.2022 року зареєстровано спадкову справу у Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі № 1, що у свою чергу є підтвердженням відкриття спадщини саме в м. Кропивницький та встановлення кола спадкоємців, у зв`язку з тим, що Луганська область входить до переліку окупованих територій України, не можуть і не могли бути підставами для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль після смерті чоловіка. На час розгляду справи Постановою КМУ № 469 від 09.05.2023 року пункт 3 постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в частині зупинення перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини виключено. Суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії є незаконною, у зв`язку із чим наявні підстави про визнання її незаконною та скасування. Питання про зобов`язання відповідача видати свідоцтво про право на спадщину, зокрема автомобіль, позивачем не ставиться, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Нотаріус вносить відповідну інформацію у Спадковий реєстр на підставі рішення суду про визнання його дій неправомірними чи у зв`язку зі скасуванням судом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таких висновків дійшов і Верховний Суд у своїх постановах, зокрема від 19.03.2018 року у справі № 754/16825/15-ц, від 10.04.2019 року у справі № 161/9939/17, від 01.03.2021 року у справі № 473/1878/19. Позивачем звертається увага на те, що як законослухняна та добросовісна громадянка України, підтверджувала відповідними документами, які пропонувала надати в копіях державному нотаріусу Тимко О.В., що у свою чергу свідчить про намагання з її боку вирішити це питання у досудовому порядку, як передбачено Законом України «Про нотаріат». Однак, остання відмовилася в неї їх приймати, виставивши зі свого кабінету в принизливій формі. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України встановлено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.10 ч.2 ст. 16 цього Кодексу можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1 073,60 грн.

Outcome: approved