Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Яворський А.В., звернулася в суд із позовом до [PERSON] , в якому позивач просить: розірвати шлюб, зареєстрований 19 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №2103; стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2833 грн для кожної дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення ними повноліття. Позов обґрунтований тим, що 19 листопада 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . на даний час вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вказані обставини продовжують протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим. Вказала, що подальше спільне подружнє життя є неможливим, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам. Крім того, дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум. Відтак, вона вважає за доцільне просити суд про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. Так, відповідач працездатного віку, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому останній може сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Присутній в судовому засіданні представник позивача адвокат Яворський А.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився. Попередньо направив на адресу суду заяву про визнання позову, нотаріально посвідчену органами нотаріату Республіки Польща, в якій вказав, що повністю визнає позовні вимоги [PERSON] , зокрема про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі по 2833 грн на кожну дитини. Також просив розгляд справи проводити без його участі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 19 листопада 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №2103. За час спільного подружнього життя у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Згідно витягів з реєстру територіальної громади за №2023/003883027 та №2023/003883018 від 22 травня 2023 року, виданих Тернопільською міською радою, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . Що стосується вимоги про розірвання шлюбу. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, між ними припинилися подружні стосунки, та вони перестали вести спільне господарство. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки сторони підтримують викладені в позові обставини, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін. Що стосується вимоги про стягнення аліментів. У відповідності\~до статей\~180,\~181\~Сімейного кодексу\~України,\~батьки зобов`язані\~утримувати\~дитину\~до досягнення\~нею\~повноліття. Способи\~виконання\~батьками \~обов`язку\~утримувати\~дитину\~визначаються за\~домовленістю\~між\~ними. За\~домовленістю\~між\~батьками дитини\~той\~із\~них,\~хто\~проживає\~окремо від\~дитини,\~може\~брати\~участь у\~її\~утриманні\~в грошовій\~і\~(або)\~натуральній\~формі. За\~рішенням\~суду\~кошти на\~утримання\~дитини\~(аліменти)\~присуджуються\~у\~частці від\~доходу\~її\~матері,\~батька\~або\~у твердій\~грошовій\~сумі\~за вибором\~того\~з\~батьків або\~інших\~законних\~представників дитини,\~разом\~з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу вимог\~ст. 182 СК\~суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я\~та\~матеріальне\~становище дитини;\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~\~наявність\~у платника\~аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність\~на\~праві власності,\~володіння\~та/або\~користування\~у\~платника аліментів\~майна\~та\~майнових прав,\~у\~тому\~числі рухомого\~та\~нерухомого\~майна,\~грошових\~коштів,\~виключних\~прав\~на результати\~інтелектуальної\~діяльності,\~корпоративних\~прав;\~доведені\~стягувачем\~аліментів витрати\~платника\~аліментів,\~у\~тому\~числі на\~придбання\~нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума\~яких\~перевищує десятикратний\~розмір\~прожиткового\~мінімуму для\~працездатної\~особи,\~якщо\~платником\~аліментів не\~доведено\~джерело\~походження коштів;\~інші\~обставини,\~що\~мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів\~має\~бути необхідним\~та\~достатнім\~для забезпечення\~гармонійного\~розвитку\~дитини.\~\~Мінімальний гарантований\~розмір\~аліментів\~на одну\~дитину\~не\~може бути\~меншим,\~ніж\~50\~відсотків\~прожиткового\~мінімуму для\~дитини\~відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Встановлено, що відповідач [PERSON] на заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі, який просить стягнути позивач, про що подав письмову заяву. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] має можливість виконувати батьківські обов`язки по утриманню неповнолітніх дітей та не заперечив щодо розміру аліментів, який просить стягнути з нього позивач, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав неповнолітніх синів, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання синів. Враховуючи вищенаведене, з урахуванням викладеного та вимог статей 180, 182 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку, стан здоров`я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2833 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду 12 червня 2023 року, і до досягнення кожним з дітей повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Крім цього, відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений за подання позову про розірвання шлюбу, у розмірі 1073,60 грн, та стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн, оскільки позивач в силу вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору щодо вимог про стягнення аліментів. На підставі наведеного,

Outcome: approved