Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі Банк) просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 47083,02 гривень. Вимоги обґрунтовано тим, що 14 грудня 2020 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2020/ОВР/461-000104 (далі Договір), за умовами якого Банк надав відповідачу безготівковий споживчий кредит шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на картковому рахунку відповідача. В Договорі визначені такі умови кредитування: строк кредитування 12 місяців, орієнтовна сума кредиту 10000,00 гривень, можлива сума кредиту до 300000,00 гривень, процентна ставка 36,00 % річних; процентна ставка на прострочений кредит 48% річних. Всупереч умовам договору відповідач не виконував взятого на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за його користування, у зв`язку із чим станом на 17 лютого 2023 року у нього перед Банком виникла кредитна заборгованість в загальній сумі 47083,02 гривень, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту в сумі 34879,57 гривень та простроченої заборгованості по процентах в сумі 12203,45 гривень, які Банк з метою захисту своїх майнових прав просить стягнути в примусовому порядку. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 10 липня 2023 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали з примірником позову особисто 01 серпня 2023 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 10 липня 2023 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 14 грудня 2020 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] підписано Заяву-Договір № 2020/І_С/461-000288 (Договір карткового рахунку), у пункті 2.1 якої зазначено, що ця заява-договір з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», Тарифним планом, умовами банківських Продуктів/пакетів є договором комплексного банківського обслуговування. У цій же Заяві-Договорі, а саме в пункті 4 сторони уклали договір про споживчий кредит № 2020/ОВР/461-000104, за умовами якого: орієнтовна сума споживчого кредиту 10000 грн, можлива сума кредиту 300000 грн, строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації, річна процентна ставка 36,00%, процентна ставка на прострочену заборгованість 48,00%. Відповідач власноручним підписом підтвердив отримання від Банку платіжної картки за укладеним кредитним договором. З наданого Банком розрахунку заборгованості, підтвердженого випискою із особового рахунку з 14 грудня 2020 року по 17 лютого 2023 року, вбачається, що відповідач [PERSON] використав кредитних коштів на загальну суму 41867,52 гривень, з яких погасив 6987,95 гривень; за користування цими кредитними коштами йому нараховані проценти в загальній сумі 13583,71 гривень, з яких він погасив 1380,26 гривень. Отже, кредитна заборгованість відповідача [PERSON] перед Банком складається із простроченої заборгованості по кредиту в сумі 34879,57 гривень та заборгованості по прострочених процентах в сумі 12203,45 гривень, а всього 47083,02 гривень. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Приписами ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язуватися повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З огляду на викладені законодавчі норми та встановлені фактичні обставини справи, на підставі укладеного між сторонами письмового договору, у них відповідно до ст.11 ЦК України виникли права та обов`язки, які виникають із договору споживчого кредиту. Досліджені письмові докази свідчать про те, що укладений між сторонами кредитний договір містить усі істотні умови цього правочину, був підписаний особисто відповідачем [PERSON] , а відтак йому достеменно було відомо про зміст кредитного договору та усі його суттєві умови. Існування у відповідача заборгованості перед Банком підтверджується доданими до позову належними і допустимими доказами, якими є розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку відповідача. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані Банком докази, які відповідають критеріям належності, допустимості та достатності. Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконував, тим самим порушив умови договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість в загальній сумі 47083,02 гривень, яка підлягає стягненню в користь Банку в судовому порядку. Виходячи з викладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в сумі 2684,00 гривень підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved