Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

17 січня 2023 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою, у якій просив встановити факт що має юридичне значення, а саме: юридичний факт, що [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] , 1937 року народження, який помер [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння його майном. Ухвалою Дзержинського\~районного суду\~міста Харкова\~від 28\~лютого 2023\~року прийнято\~до розгляду\~та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Рудаєва Вікторія Олександрівна, Гаражно-будівельний кооператив «Ювілейний-2» про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на грошові кошти, майнове право на пай кооперативу у порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 травня 2023 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Рудаєва Вікторія Олександрівна, Гаражно-будівельний кооператив «Ювілейний-2» про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на грошові кошти, майнове право на пай кооперативу у порядку спадкування за заповітом. В судове засідання, позивач не з`явився, про судове засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, подав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити. Відповідачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, подала заяву, в якій просила провести слухання справи без її участі, вказала що з позовом не погоджується, оскільки позивач і так є власником майна після смерті спадкодавця. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Рудаєва Вікторія Олександрівна в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, 25 травня 2023 року подала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Представник гаражно-будівельного кооперативу «Ювілейний-2» в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, подав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на грошові кошти, майнове право на пай кооперативу у порядку спадкування за заповітом. 07 травня 2012 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений головним лікарем Комунального закладу охорони здоров?я "Харківська міська поліклініка №18 м. Харкова" Шерстюк Людмилою Григорівною, зареєстрований в реєстрі за №181, який зареєстрований у Спадковому реєстрі за №54296667 від 25.03.2013 року. За заповітом він розпорядився своїм майном таким чином. Все належне йому майно та банківські заощадження де б вони не знаходилися та з чого б не складалися він заповів своєму синові [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 22 вересня 2012 року серія [NUMBER] . [PERSON] на момент своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом від 07.05.2012 року після смерті батька [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке знаходиться, за адресою реєстрації [PERSON] : [ADDRESS] . Позивач зазначає, що після смерті батька він, за спільні кошти родини провів поховання батька, забрав на зберігання та розпорядження документи, фото, частину грошових коштів, особисті та інші речі домашнього вжитку. Про вказане позивач повідомив усіх заінтересованих осіб. На момент смерті, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав разом з позивачем, про що свідчить: копія паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , з відповідною відміткою; лист Департаменту реєстрації виконавчого комітету Харківської міської ради за №1131/0/50-21 від 30.03.2021; Інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади міста Харкова за № 12-00011395-2021 від 02.04.2021. Згідно із частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини. Як зазначено в частині 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо це стосується іншого будь-якого майна та/або майнових прав, які не обтяжені, та щодо якого не здійснюється державна реєстрація, спадкоємець, який прийняв спадщину має право звернутися до суду згідно діючого законодавства. Відповідно до норм частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Одержання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину щодо майна та/або майнових прав, які не обтяжені, та/або щодо якого не здійснюється державна реєстрація, є його правом, а не обов`язком і не одержання цього свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину на таке майно. Позивач за законом має право на спадкування у першу чергу, є членом сім`ї спадкодавця - першого ступеня споріднення, про що свідчить: копія паспорта спадкодавця [PERSON] серії [NUMBER] , з відповідною відміткою; копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; копія повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 00013724403 від 09.04.2014 року. Також, Позивач за заповітом, який зареєстрований у Спадковому реєстрі за №54296667, є єдиним спадкоємцем і інших спадкоємців за заповітом немає та спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку також немає. На момент смерті [PERSON] йому належало на праві власності об`єкти рухомого майна у вигляді речей, у тому числі документи, фото, грошові кошти, особисті та інші речі домашнього вжитку, за адресою: його постійного проживання та реєстрації в квартирі [ADDRESS] . Також, Позивач за заповітом, який зареєстрований у Спадковому реєстрі за №54296667, є єдиним спадкоємцем і інших спадкоємців за заповітом немає та спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку також немає. 04 липня 2013 року, Позивач як єдиний спадкоємець [PERSON] , отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою Вікторією Олександрівною, яке зареєстровано в реєстрі за № 1730, спадкова справа №6/2012. Позивач постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини\~та вважається\~таким,\~що прийняв\~спадщину відповідно\~статті 1268\~ЦК України\~у вигляді\~спадкового майна,\~що залишилося\~на день\~смерті [PERSON] ,\~частина якого\~не була\~зазначена у\~складі спадкового\~майна у\~Свідоцтві про\~право на\~спадщину за\~заповітом посвідченого\~приватним нотаріусом\~ХМНО Рудаєвою\~В.О.,\~а саме: - грошові кошти (грошові заощадження) у сумі 19 509 767,60 грн (дев`ятнадцять мільйонів п`ятсот дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім гривень 60 копійок) в еквіваленті у вигляді частини іноземної валюти доларів США, які на момент смерті [PERSON] знаходились на збереженні у [PERSON] , про що свідчить її нотаріально засвідчена заява від 23.01.2023 року зареєстрована за № 121; Податкова декларація про майновий стан і доходи за звітний (податковий) період 2012 рік з доповненнями до податкової декларації відповідно до п. 46.4 ст. 46 ПК України за датою фактичного прийняття 24.06.2021 року; повторна податкова декларація про майновий стан і доходи за звітний (податковий) період 2012 рік з доповненнями до податкової декларації від 02.09.2022 року за №l52638; Постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2022 року по справі № 520/14122/21 за адміністративним позовом [PERSON] до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; - майнове право на пай Гаражно-будівельного кооперативу "Ювілейний-2" (код 24330216) у вигляді гаражного боксу N° 1103 літ. "АА-І", про що свідчить довідка № 86 від 01.04.2021 року ГК "Ювілейний-2"; - рухоме майно у вигляді побутової техніки, документи, фото, особисті та інші ро домашнього вжитку [PERSON] , що на час відкриття спадщини знаходилися, адресою: [ADDRESS] . 24 січня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського місько нотаріального округу Рудаєвої Вікторії Олександрівни за місцем знаходження спадкової справи з відповідною заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на недоотриману частку майна: грошові кошти (грошові заощадження), майнові права на пай в гаражному кооперативі. Однак, Позивач отримав відмову. Нотаріус у своїй відмові вказала, що надані документи не є достатніми для підтвердження того, що він вважається таким, що прийняв спадщину на праві спадкоємця як власник, у тому числі документів, фото, грошових коштів, особистих та інших речей домашнього вжитку. Оформити спадщину в нотаріуса позивач не може оскільки Постановою нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Рудаєвої В.О. про відмову у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на недоотриману частку майна йому відмовлено. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на недоотриману частку майна за заповітом об`єктів рухомого майна речей, у тому числі документів, фото, грошових коштів, особистих та інших речей домашнього вжитку, які належали на праві власності - спадкодавцю [PERSON] , [PERSON] просить суд встановити факти прийняття спадщини та визнати право власності на грошові кошти, майнове право на пай кооперативу у поряд спадкування за заповітом. Відповідач [PERSON] , на час відкриття спадщини також проживала разом із спадкодавцем, але була зареєстрована в іншому місці. Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1ст.\~13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.\~12\~ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В п. 27\~постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно зі ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями ст.77, 78, 79, 80\~ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Статтею 82\~ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також, ч.ч. 4, 5 ст.\~82\~ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч.1\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з положеннями ч. 2 ст.\~1120\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Разом з тим, ст.ст.1216, 1220-1221\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.1222ЦК України\~спадкоємці за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують права на спадкування почергово.\~ Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.\~Статтею 1269 ЦК України\~передбачено подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Однак, відповідно до ч. 1ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Одним із видів речей згідно із ст. ст.179,184,192\~ЦК України є грошові кошти, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки. Щодо вимоги про визнання за позивачем майнового права - на пай Гаражно-будівельного кооперативу "Ювілейний-2" Згідно із положеннями статей 1216,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про кооперацію» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 червня 1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно- будівельних кооперативів» роз`яснено, що у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (стаття 15 Закону України «Про власність»). Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 5 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтвердженими доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved