Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки з вимогою про визнання батьківства. Позивач просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , місце народження місто Бобринець, Бобринецького району Кіровоградської області та зобов`язати Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з серпня 2011 року мав стосунки сімейного характеру з [PERSON] . В даних відносинах у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після народження доньки вони з відповідачкою фактично почали проживати разом в цивільному шлюбі, але офіційно шлюб не реєстрували, оскільки на той момент він не досягнув шлюбного віку. Народження доньки було зареєстровано відповідно до ст. 135 СК України. В даних стосунках у них народився син [PERSON] , 2016 року народження та донька [PERSON] , 2022 року народження. 18.02.2023 року зареєстрували шлюб, тому має намір визнати батьківство. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.04.2023 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового розгляду. Ухвалою від 22.05.2023 замінено прізвище відповідачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » в зв`язку з укладенням шлюбу та назву третьої особи з Компаніївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства на Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в зв`язку з ліквідацією. Ухвалою від 05.06.2023 підготовче судове засідання закрито, призначено справу до розгляду. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Представник третьої особи Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка - це її донька. З позивачем донька стала зустрічатись приблизно з 2009 р., потім стали жити разом, в них народилась донька [PERSON] , але її батьком в свідоцтві про народження позивач не був вказаний, оскільки позивач на той час був неповнолітнім. Крім [PERSON] , в Відповідачці є ще старша донька від іншого чоловіка та двоє дітей - [PERSON] , 2016 року народження та [PERSON] , 2022 року народження, батьком яких є позивач. Тобто приблизно з 2011 р. її донька та позивач мешкали разом як сім`я, вели спільне господарство, виховували дітей. Аналогічні пояснення надала в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача та відповідачки в судовому засіданні також пояснювали, що вважають позивача батьком [PERSON] . Позивач, відповідачка та діти, батьком яких вони вважають позивача, мешкають всі разом однією родиною. Стосунки в сім`ї добрі. Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Статті 12 та 81 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.ст. 141, 150, 153, 155 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до ч.3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За змістом ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У відповідності до ч.1,2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18.02.2023 року Компаніївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.(а.с.14) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.08.2012 року, Витягу № 00010911109 від 14.08.2012 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , здійснено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері. (а.с. 10, 13). Як вбачається з довідки-характеристики № 221 від 10.02.2023 року, наданої виконавчим комітетом селищної ради, позивач проживає разом з трьома дітьми, в тому числі з [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Під час проживання проявив себе виключно з позитивного боку, займається вихованням дітей, утримує сім`ю. (а.с. 17). Відповідно до звіту про встановлення батьківства ДНК, ймовірність встановлення батьківства [PERSON] дитині [PERSON] дорівнює 99,99998%. (а.с. 67-68). Згідно акту щодо проживання без реєстрації від 23.02.2023 року родина [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації за адресою по [ADDRESS] , з березня 2011 року по теперішній час з дружиною [PERSON] , [INFO] та дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с. 47). Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.02.2023 року та серії [NUMBER] від 11.02.2023 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 62-63). Тобто судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існували стосунки як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу приблизно з 2011 року по теперішній час. На даний час шлюб між сторонами офіційно зареєстрований. З пояснень свідків, досліджених документів, наведених вище вбачається, що сторони мешкають однією сім`єю, ведуть спільне господарство, виховують дітей. Під час спільного проживання сторін в [PERSON] народилася донька, [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якої в актовому записі про народження було зроблено за вказівкою матері на підставі ст.135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.10,13). Також під час сумісного проживання в сторін народилось ще двоє дітей - син [PERSON] , 2016 року народження та донька [PERSON] , 2022 року народження. Мати дитини [PERSON] стверджує, що позивач дійсно є батьком її доньки - [PERSON] , [INFO] . Позивач визнає своє батьківство. Також позивачем надано звіт про встановлення батьківства ДНК від 01.07.2023 року, згідно якого імовірність батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] становить 99, 99998% (а.с. 67-68). Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім' я, набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Також, держави-учасниці гарантують рівноправність дітей (ст.2); неприпустимість будь-яких форм дискримінації (ст.2); пріоритет інтересів дитини при вирішенні будь-якого питання, що стосується дітей, так званий принцип якнайкращого забезпечення інтересів дитини (ст.3); принцип забезпечення захисту і турботи про благополуччя дитини (ст.5); невід`ємність і пріоритет права на життя (на держави покладається обов`язок забезпечити їх виживання і розвиток, ст. 6); право дитини висловлювати свою думку, викладати інформацію про свої проблеми (діти мають право бути почутими, ст. 12-15); принцип збереження індивідуальності дитини (ст. 8); неприпустимість катувань та інших жорстоких, нелюдських і принижуючих гідність видів поводження і покарання (ст.37 а); принцип відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18). Рішення щодо визнання/встановлення батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Як встановлено ч.1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.20 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила), що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Приймаючи до уваги вищевикладене, з врахуванням визнання відповідачкою позовних вимог в повному обсязі, враховуючи в тому числі звіт про встановлення батьківства ДНК, суд вважає, що встановлені судом обставини і надані позивачем відомості свідчать про походження дитини [PERSON] , [INFO] , від позивача [PERSON] , тому позовні вимоги щодо визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження є такими, що підлягають задоволенню. Зі згоди позивача судовий збір залишити по фактично понесеному. Враховуючи викладене та

Outcome: approved