Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання розміру часток у спільній сумісній власності. На підставу своїх вимог посилається на те, що вона є рідною дочкою [PERSON] , який помер [INFO] в м.Бориславі Львівської області, та внучкою [PERSON] , яка померла [INFO] в Бориславі Львівскьої області. Батько позивачки [PERSON] до дня своєї смерті проживав в квартирі [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. У відповідності до ст.1261 ЦК України єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є позивачка [PERSON] , як його рідна дочка. [PERSON] , прийняла спадщину після смерті свого батька, так як на час його смерті, у передбаченому законом порядку, була зареєстрована та проживала разом з ним у квартирі [ADDRESS] . На час смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому майно. Зокрема, батьку належала квартира [ADDRESS] , 1/3 частка якої належала батьку на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого виконкомом Бориславської міської Ради народних депутатів 23 вересня 1996 року, зареєстрованого в Дрогобицькому МБТІ 23 09.1996р. у реєстровій книзі за реєстровим номером 4194, а 2/3 частки якої належали на підставі цього ж Свідоцтва про право власності на квартиру та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Єдин Л.В. 29.07.2005р. за реєстровим №1-2344, зареєстрованого в Дрогобицькому ДКМБТІ та ЕО 29.07.2005р., в книзі 13, номер запису 4194, реєстраційний номер: 11509025, [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був батько позивачки [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Також, [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з бабусею [PERSON] та відповідачем [PERSON] належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер: 4610300000:03:020:0077, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №563087, виданого 02 лютого 2006 року Бориславською міською радою. [INFO] в м.Бориславі Львівської області померла бабуся позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на час смерті майно, а саме на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , а також на належну їй частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер: 4610300000:03:020:0077, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №563087, виданого 02 лютого 2006року Бориславською міською радою. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті бабусі [PERSON] був рідний батько позивачки [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті бабусі, так як на час її смерті був зареєстрованим та проживав разом з нею, однак за життя не оформив своїх спадкових прав. 14.03.2023року приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Паньків Г.О. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] Щодо оформлення спадщини на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер: 4610300000:03:020:0077, то приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Паньків Г.О. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через неможливість встановити склад спадкового майна, а саме, визначити розмір належної спадкодавцю частки у праві власності на дану земельну ділянку, та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. У зв`язку з вищенаведеним, просила визнати за нею, право власності на 2/3 частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер: 4610300000:03:020:0077, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер - [INFO] в м.Бориславі Львівської області. А також просила визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: 4610300000:03:020:0077, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд», що розташована по [ADDRESS] : [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка. Ухвалою судді від 22.05.2023 було відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.06.2023 задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Паньків Г.О.спадкову справу [PERSON] , який помер [INFO] . 10.07.2023 на ухвалу суду надійшла відповідь від приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу у Львівській обл. Паньків Г.О., а саме засвідчені копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , ( [INFO] ), який помер [INFO] . Представник позивача адвокат Петруняк О.Б у судове засідання з`явилася, надала пояснення аналогічні позовній заяві, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання з`явився. Позовні вимоги відповідачки визнав. Представник відповідача - адвокат Наминанік О.С. не заперечувала щодо визнання позову її довірителем. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу у Львівській обл. Паньків Г.О. у судове засідання не з`явилась. Про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив до суду не подала або інформації про поважність причин неподання відзиву. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, а тому та підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Вирішуючи спір, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), 21.01.2021, актовий запис №47. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема, на квартиру [ADDRESS] , 1/3 частка якої належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого виконкомом Бориславської міської Ради народних депутатів 23 вересня 1996року, зареєстрованого в Дрогобицькому МБТІ 23 09.1996р у реєстровій книзі за реєстровим номером 4194, а 2/3 частки якої належали на підставі цього ж Свідоцтва про право власності на квартиру та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Єдин Л.В. 29.07.2005р. за реєстровим №1-2344, зареєстрованого в Дрогобицькому ДКМБТІ та ЕО 29.07.2005р., в книзі 13, номер запису 4194, реєстраційний номер: 11509025, [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] та відповідачем [PERSON] , належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер: 4610300000:03:020:0077, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №563087, виданого 02 лютого 2006 року Бориславською міською радою (а.с. 26). [INFO] в м.Бориславі Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області 05.04.2016, актовий запис №154. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на час смерті майно, а саме на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , а також на належну їй частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер: 4610300000:03:020:0077, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №563087, виданого 02 лютого 2006 року Бориславською міською радою. Щодо оформлення спадщини на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер:4610300000:03:020:0077, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», то приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Паньків Г.О. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через неможливість встановити склад спадкового майна, а саме: визначити розмір належної спадкодавцю частки у праві власності на дану земельну ділянку і порекомендувала звернутися до суду із відповідним позовом (а.с. 28). Згідно ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зважаючи на вимоги ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захист цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земель ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч.1ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.89 ЗК України земельна ділянка може належати на правіспільної сумісної власності лише громадянам,якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власност іперебувають земельні ділянки: а)подружжя; б)членів фермерського господарства, якщо інше не передбачано угодою між ними; в)співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом; поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Положеннями ч.4 ст.120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що частки [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер: 4610300000:03:020:0077, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», що розташована по [ADDRESS] , становить по 1/3 кожному. Щодо визначення частки відповідача [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер: 4610300000:03:020:0077, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», що розташована по [ADDRESS] , то суд приходить до висновку, що в цій частині слід відмовити, оскільки відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України та ч.1 ст.13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В даному випадку [PERSON] є відповідачем, за зверненням свого порушеного права не звертався, позивач теж не обгрунтував порушення прав відповідача. Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності`частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. Згідно положень постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» міститься роз`яснення, що у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Нотаріус відмовляючи позивачу в оформленні свідоцтва про прийняття спадщини за законом, посилаючись на те, що не може визначити склад спадкового майна, а саме, яка частка земельної ділянки належала спадкодавцю у праві спільної сумісної власності, діяла правомірно та одночасно роз`яснила позивачу, що він має право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 4, 5ст. 89 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки; поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Враховуючи встановлені судом обставини та норми законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом першочергового визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності на земельну ділянку, що буде належним способом захисту, а тому у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку на праві спільної сумісної власності слід відмовити.

Outcome: partial