Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

17 березня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька, який помер [INFO] . Позов мотивований тим, що позивач є єдиним спадкоємцем після свого батька першої черги за законом, 13 лютого 2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса, яким є третя особа у справі, із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак отримала письмову відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, обґрунтовану пропуском позивачем строку для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску нею встановленого законом строку для прийняття спадщини після смерті батька позивач вважає перебування її у пригніченому психологічному стані, значне погіршення здоров`я позивача на початку квітня 2022 року, перебування на її утриманні дитини 2015 року народження, призов чоловіка до лав Збройних Сил України 13 березня 2022 року, перебування позивача разом з дитиною в період з 14 квітня 2022 року по 30 червня 2022 року за кордоном через початок бойових дій на території України 24 лютого 2022 року, постійні ракетні обстріли країни, міста. Крім того, позивач зазначила, що вважала себе такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з батьком до його смерті, а після\~ вступила в управління та володіння спадковим майном. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса, яка є третьою особою у справі, копією спадкової справи після смерті батька позивача. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі з викладених у ньому підстав та обставин, також послалась із подання відповідних доказів на те, що в період з 01 липня 2022 року по 27 вересня 2022 року на території м. Дніпро за 89 днів повітряна тривога оголошувалась 389 разів, зафіксовано 24 повідомлення про вибухи, неодноразово були повідомлення про влучання ракет зі значними руйнуваннями та людськими жертвами. Відповідачі в судове засіданні повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому останній просить задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, вказує на проживання позивача із померлим батьком останні роки до його смерті через необхідність піклування. Відповідач Дніпровська міська рада правом на подання відзиву не скористалась. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин у відповідності до ст.ст.211, 223, 240 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд цивільної справи по суті за наведеної явки учасників розгляду справи. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого відкрилась спадщина на належне останньому майно, зокрема нерухоме. Після смерті спадкодавця саме позивач займалась його похованням та утримання спадкового майна. Викладені обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть, копією договору купівлі-продажу, копією Державного акту на право приватної власності на землю, копією матеріалів спадкової справи, копією рахунку-замовлення ритуальних послуг, копіями квитанцій. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є братом померлого спадкодавця, а позивач дочкою та єдиною спадкоємицею першої черги за законом, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про шлюб, про смерть, копією матеріалів спадкової справи. Як вбачається зі змісту акту про встановлення факту проживання громадянина від 09 березня 2023 року, копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого, а також стверджувалось позивачем та відповідачем [PERSON] у заявах по суті спору позивач в період з 30 серпня 2020 року по день смерті батька 27 березня 2022 року мешкала з ним разом за місце м проживання позивача за адресою [ADDRESS] , оскільки в той період часу батько позивача потребував догляду через свій стан здоров`я. Згідно копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон, оформленого на ім`я позивача, такий паспорт містить на сторінках 10-11 (« [PERSON] ») штампи про перетин державного кордону України з Республікою Польща 14 квітня 2022 року (виїзд) та 30 червня 2022 року (виїзд). 13 лютого 2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса ДМНО Новікової Н.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька та видачу свідоцтва про право на спадщину, у відповідь на що приватним нотаріусом свою постановою від 13 лютого 2023 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова мотивована тим, що позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, який було продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 на чотири місяці, тобто до 27 січня 2023 року. Викладене підтверджується копією матеріалів спадкової справи, зі змісту яких слідує, що відповідач [PERSON] спадщину після померлого спадкодавця також не приймав. У відповідності до ст.82 ч.3 ЦПК України суд вважає загальновідомими, а отже такими, що не потребують доведенню, факти початку військових дій проти України 24 лютого 2022 року, а також періодичні оголошення повітряних тривог, зокрема на території м. Дніпро, через ракетні обстріли, у заявлений позивачем період часу. Решта заявлених позивачем в обґрунтування свого позову фактичних обставин в якості поважних причин пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини не підтверджені жодними доказами. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказ Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №164, Положенням про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України 27 грудня 2004 року №142/5/310 (далі Положення). Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст.ст.1216, 1217, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Згідно ст.ст.1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За змістом норм ст.ст.1220, 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 ЦК України). Нормою ст.1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом ст.1269 ЦК України, пп.3.3 п.3 глави 10 розділу ІІ Порядку заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. Разом з тим, згідно пп.3.5, 3.23 п.3 глави 10 розділу ІІ Порядку якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Статтею 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, на дипломатичні представництва України. В свою чергу, за змістом п.1.3 глави 1, пп.3.11.3, 3.11.6 п.3.11 глави 3 Положення спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто консулу. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається консулом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до консула. Засвідчення справжності підпису не потрібне, якщо спадкоємець особисто з`явився до консула і подав заяву. У цьому разі консул установлює особу спадкоємця і перевіряє справжність його підпису, про що робить відмітку на заяві і вказує найменування документа, що посвідчує особу, його номер, дату видачі, найменування установи, яка видала документ, рік народження спадкоємця. Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №164 (в редакції, яка діяла в період з 29 червня 2022 року до 18 червня 2023 року, тобто в період після смерті батька позивача і до спливу встановленого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини) було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Згідно ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Так, спадкоємець, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Правила зазначеної норми можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви про прийняття спадщини; 2) ці обставини визнані судом поважними. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2)\~велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3)\~складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4)\~перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5)\~необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, тимчасова непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини. Схожі правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13 березня 2020 року по справі №314/2550/17, від 17 червня 2021 року по справі №942/416/20, від 07 липня 2021 року по справі №286/4213/19, від 26 липня 2021 року по справі №405/7058/19, від 21 жовтня 2021 року по справі №332/3796/19, від 08 грудня 2021 року по справі №751/8889/20, від 22 грудня 2021 року по справі №759/1510/21. Стосовно обставин спірних правовідносин сторін по справі, то в ході розгляду справи судом встановлено, що спадкодавець сторін помер [INFO] , а отже встановлений законом з огляду на зміст п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №164 (в редакції, яка діяла в період з 29 червня 2022 року до 18 червня 2023 року, тобто в період після смерті батька позивача і до спливу встановленого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини) строк для подання заяви про прийняття спадщини сплив 27 січня 2023 року. В той же час позивач обґрунтовує виникнення у неї об`єктивних перешкод для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини лише обставинами із посиланням на період їх виникнення та дії з 27 березня 2022 року до 27 вересня 2022 року, що вказує на наявність у позивача чотирьох місяців строку для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини. Однак з невідомих причин позивач цим додатковим строком не скористалась, поважних причин його пропуску не навела, що вже є самодостатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі. Більш того, посилання позивача на її пригнічений стан внаслідок смерті спадкодавця, погіршення її стану здоров`я на початку квітня 2022 року, мобілізацію її чоловіка до лав Збройних Сил України у березні 2022 року фактично є недоведеними жодними доказами та/або ж з огляду на існуючу усталену судову практику не можуть бути самодостатніми обставини для виникнення у позивача дійсних, об`єктивних, непереборних причин неможливості своєчасного подання заяви про прийняття спадщини. Щодо перебування позивача протягом тривалого періоду часу за кордоном та оголошення повітряних тривог та ракетних обстрілів м. Дніпра, то суд не вважає такі обставини поважними, а отже такими, що унеможливили подання позивачем заяви нотаріусу про прийняття спадщини, оскільки безпосередньо на території м. Дніпра саме активних, тривалих бойових в той період часу не велось. Крім того, позивач не була позбавлена об`єктивної можливості своєчасно або подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за допомогою поштового зв`язку, або своєчасно звернутись із відповідною заявою про прийняття спадщини до консульської установи України чи дипломатичного представництва України в період свого перебування за кордоном. Додатковою підставою для відмови у позові суд вважає ту обставину, що позивач у тексті позову фактично стверджує, підтверджуючи це поданням відповідного доказу (копія акту про встановлення проживання громадянина), що вона на момент смерті спадкодавця фактично постійно проживала з ним на час відкриття спадщини. Така обставина в контексті норми ст.1268 ч.3 ЦК України взагалі виключає необхідність надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки, за умови належного доведення факту постійного проживання зі спадкодавцем, позивач може вважатись такою, що вже прийняла спадщину. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: dismissed