Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 4000 грн щомісячно з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов обґрунтовує тим, що з 03 травня 2014 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. За час перебування в шлюбі, у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . 14 квітня 2022 року рішенням Луцького міськрайонного суду у справі № 161/3182/22 шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач, ухиляється від належної участі у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, внаслідок чого вона не має можливості належним чином утримувати сина, згоди між сторонами щодо матеріального утримання дитини та виховання не досягнуто. Вказує, що відповідач працевлаштований, має стабільний дохід орієнтовно 20 000 грн, інших дітей на утриманні не має. Ухвалою суду від 14.07.2023 року позовну заяву прийнято до судового розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає частково, не заперечує щодо стягнення аліментів у розмірі 1800 грн. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 03.05.2014 перебували в шлюбі, рішенням Луцького міськрайонного суду від 14.04.2022 у справі №161/3182/22 шлюб між сторонами розірвано (а.с.6-8). Під час шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Позивач в заяві вказала, що її місячний дохід станом на серпень 2023 року становить близько 11 500 грн. Позивач самостійно здійснює матеріальне забезпечення дитини, однак її доходів для повного утримання не вистачає. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина. Згідно довідки про доходи з ТзОВ «Яршевпродукт» від 04.08.2023 №1, [PERSON] займає посаду головного бухгалтера в ТзОВ «Яршевпродукт» та за період з 01.08.2022 по 31.07.2023 його дохід склав 96 000 грн. Крім того, відповідач позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак у сумі меншій, аніж заявлено позивачем, а саме у розмірі - 1800 грн. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утриманнянеповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 гривень на місяць, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також суд приходить до висновку, що згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1073,60 грн. судового збору. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: partial