Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивач Обслуговуючий кооператив «ЖБК Еталон» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань за несвоєчасне виконання договору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 вересня 2019 року між [PERSON] , [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «ЖБК Еталон» укладено договір про переведення боргу (далі по тексту рішення Договір про переведення боргу). Відповідно до п. 3 цього договору [PERSON] переводить на нового боржника [PERSON] свій борг перед кредитором, який існує у боржника [PERSON] відповідно до договору № 32 від 05 січня 2017 року і договору № 10 Г від 19 липня 2018 року, а саме за квартиру [ADDRESS] в сумі 109\~840 гривень і за гараж площею 21 м? у цьому ж будинку в сумі 250\~000 гривень, а загалом переводить суму боргу в розмірі 359\~840 гривень на нового боржника [PERSON] . Згідно з п. 5 Договору про переведення боргу відповідач зобов`язався погасити борг перед позивачем в сумі 109\~840 гривень до 30 листопада 2019 року, а решту суми 250\~000 гривень до 31 грудня 2020 року. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2020 року (справа № 161/20059/19) з [PERSON] стягнуто на користь Обслуговуючого кооперативу борг в розмірі 109\~840 гривень за Договором про переведення боргу, а також судовий збір в розмірі 1921 гривень, а всього 111\~761,00 гривень. Примусове виконання вказаного рішення суду здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І. С. На виконання Договору про переведення боргу та рішення суду [PERSON] добровільно, а також у примусовому порядку сплатив 79\~827,25 гривень. Наразі розмір боргу відповідача за Договором про переведення боргу становить 31\~933,75 гривень (111\~761, 75 гривень - 79 827,25 гривень). Крім того, відповідач не виконав свого своїх зобов`язань за Договором про переведення боргу щодо боргу за гараж в розмірі 250\~000 гривень, строк сплати якого закінчився 31 грудня 2020 року. Рішенням Луцького\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 12\~травня 2021\~року (справа\~№ 161/2220/21)\~з [PERSON] \~в користь\~ Обслуговуючого\~кооперативу «ЖБК\~Еталон» стягнуто\~борг в\~розмірі 250\~000\~гривень за Договором про переведення боргу та 3\~750,00 гривень судового збору. Отже, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому має обов`язок сплатити позивачу три проценти річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. За розрахунками позивача інфляційні втрати, виходячи з суми боргу за відповідний строк прострочення виконання зобов`язання, 3 % річних в загальному розмірі становить 21\~163,56 гривень, інфляційні втрати 116\~584,56 гривень. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон» інфляційні втрати в загальному розмірі 116\~584,56 гривень та 3 % річних в розмірі 21\~163,56 гривень, а разом 137\~748,12 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача в свою користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~481,00 гривень. Ухвалою судді від 26 грудня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого\~статтями 274-279 ЦПК України,\~з повідомленням (викликом) учасників справи. 24 січня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, відповідач зазначає, що Договір про переведення боргу від 13 вересня 2019 року він уклав, перебуваючи в тяжкому психоемоційному стані, адже на той час його син та дружина тяжко хворіли, всі сімейні заощадження та позичені кошти були потрачені на лікування. Договір про переведення боргу укладено ним на вкрай невигідних умовах, адже він поставив себе та свою сім`ю у скрутне матеріальне становище. Відповідач зазначає, що [INFO] після тривалої хвороби померла його дружина, [INFO] помер його старший син [PERSON] . Крім того, його менший син [PERSON] також тяжко хворіє з 2012 року. Аналізуючи умови договору № 32 про пайову участь у кооперативі від 05 січня 2017 року, який було укладено між ОК «ЖБК Еталон» та [PERSON] , відповідач зазначає, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , переходило до [PERSON] за умови сплати нею позивачу усіх пайових внесків. 13 вересня 2019 року укладено Договір про переведення боргу, а 24 вересня 2019 року [PERSON] зареєструвала за собою право власності на вищевказану квартиру. Вказана обставина, на думку відповідача, свідчить про відсутність заборгованості за Договором № 32 від 05 січня 2017 року та відсутність підстав для нарахування платежів, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивач не надав первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували заборгованість [PERSON] перед ОК «ЖБК Еталон». На підставі наведеного відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 161/2220/21 за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон» до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] , про стягнення боргу (а. с. 86). Ухвалою від 21 червня 2023 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача, голова ОК «ЖБК Еталон» Берекета О. Б. у судове засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 94). Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд установив, що 13 вересня 2019 року між [PERSON] , [PERSON] та ОК «ЖБК Еталон» було укладено Договір про переведення боргу (а.с. 8). Зі змісту вказаного договору вбачається, що: - [PERSON] є замовником квартири [ADDRESS] , та вбудованого гаража у цьому ж будинку за цією ж адресою; - борг [PERSON] перед ОК «ЖБК Еталон» становить 359 840 грн, з яких борг за квартиру 109 840 грн, борг за гараж 250 000 грн; - борг утворився через причини, які не залежали від [PERSON] , і виходять із потреби вирішити цей «казус» у спосіб та строки, які є прийнятні для сторін договору; - [PERSON] переводить на [PERSON] свій борг перед ОК «ЖБК Еталон» на загальну суму 359 840 грн, з яких борг за квартиру 109 840 грн, борг за гараж 250 000 грн; - ОК «ЖБК Еталон» надав згоду на переведення боргу на загальну суму 359 840 грн, з яких борг за квартиру 109 840 грн, борг за гараж 250 000 грн на [PERSON] ; - [PERSON] перевів на себе борг [PERSON] на загальну суму 359 840 грн, з яких борг за квартиру 109 840 грн, борг за гараж 250 000 грн та зобов`язався погасити вказану заборгованість перед ОК «ЖБК Еталон» до 31 грудня 2020 року. - [PERSON] визнав, що приймає на себе борг добровільно, без будь-якого примусу з боку інших сторін договору і визнав, що борг, який утворився у [PERSON] перед ОК «ЖБК Еталон» є наслідком прикрих обставин, за які він приймає на себе фінансові зобов`язання [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2020 року (справа № 161/20059/19) стягнуто з [PERSON] на користь Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон» суму боргу за квартиру [ADDRESS] за Договором про переведення боргу в розмірі 109\~840 гривень, а також 1921 гривень судового збору (а. с. 10-13). Вищевказане рішення суду набрало законної сили 07 серпня 2020 року, постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженком І. С. від 04 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 62959869 з примусового виконання цього рішення суду (а. с. 16-17). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2021 року (справа № 161/2220/21) стягнуто з [PERSON] на користь Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон» суму боргу у розмірі 250\~000 гривень, як оплату за гараж у будинку [ADDRESS] , а також стягнуто 3750 гривень судового збору (а. с. 18-20). За результатами апеляційного перегляду, постановою Волинського апеляційного суду від 13 червня 2023 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2021 року (справа № 161/2220/21) залишено без змін (а. с. 88-90). Таким чином, судовими рішеннями встановлено наявність заборгованості [PERSON] перед ОК «ЖБК Еталон» за Договором про переведення боргу від 13 вересня 2019 року в розмірі 109 840 гривень та 250\~000 гривень. На підтвердження часткового виконання [PERSON] зобов`язань за Договором про переведення боргу позивачем долучено до матеріалів справи копії платіжних доручень (а. с. 21-41). Встановлено, що [PERSON] сплатив ОК «ЖБК Еталон» на виконання Договору про переведення боргу в загальному розмірі 79 827,25 гривень. Таким чином, розмір боргу [PERSON] за рішенням суду від 25 лютого 2020 року (справа № 161/20059/19) становить 31 933,75 гривень (111 761, 75 гривень - 79 827,25 гривень); за рішенням суду від 12 травня 2021 року (справа № 161/2220/21) 253\~750 гривень. Суд зазначає, що аргументи відзиву відповідача у цій справі фактично спростовуються у постанові Волинського апеляційного суду від 13 червня 2023 року, якою рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2021 року (справа № 161/2220/21) залишено без змін. Зокрема, апеляційний суд встановив безпідставність покликання [PERSON] на доданий ним акт звірки від 01 грудня 2018 року, оскільки він не підписаний усіма учасниками правочинів, а також не містить відбитку печатки ОК «ЖБК Еталон». Саме в договорі про переведення боргу сторони деталізували та конкретизували правовідносини, що виникли між учасниками договору та визначили суму заборгованості. Підписуючи цей договір, відповідач [PERSON] погодився з його умовами та власноручно скріпив підписом. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2022 року, яке залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсним договору про переведення боргу. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст.82 ЦПК України). Судовими рішеннями, які набрали законної сили, констатовано що позивачем не доведено існування сукупності умов для визнання оспорюваного ним договору про переведення боргу від 13 вересня 2019 року недійсним на підставі ст. 233 ЦК України, а саме: наявності тяжкої обставини, що змусила його вчинити вказаний правочин та що його було вчинено на вкрай невигідних для нього умовах, а також що внаслідок вчинення спірного правочину він отримав можливість усунути тяжку обставину, яка змусила його це зробити. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у [PERSON] перед позивачем простроченого грошового зобов`язання. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частина друга статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу (основне зобов`язання), суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та трьох процентів річних від простроченої суми. Платежі, встановлені ст. 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач прострочив виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення позивачу заборгованості за Договором про переведення боргу від 13 вересня 2019 року, розмір заборгованості відповідача підтверджена рішеннями суду та розрахунковими документами про часткове виконання зобов`язання, а тому у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу разом з сумою основного боргу три проценти річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, розмір яких визначений судом з урахуванням наданого позивачем розрахунку. Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних платежів, суд вважає його таким, що відповідає фактичним обставинам справи та є правильним. Належних і допустимих доказів на спростування указаного розрахунку та/або свого розрахунку відповідачем суду надано не було. Визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які їх регулюють, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з [PERSON] на користь Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон» 137\~748,12 гривень, з яких 116\~584,56 гривень - інфляційні втрати та 21\~163,56 гривень - 3 % річних. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2\~481 гривень.

Outcome: approved