Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» про стягнення безпідставно стягнутих грошових коштів, в якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 69 642,79 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис, який був зареєстрований в реєстрі за № 1536. На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною 09 серпня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. Відповідно до копії листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 28 грудня 2022 року в рамках виконавчого провадження [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» з [PERSON] стягнуто грошові кошти у розмірі 69 642,79 грн. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року у справі №521/3203/20 виконавчий напис № 1536, вчинений 10.07.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, визнано таким, що не підлягає виконанню. Дане рішення суду набрало законної сили. Тому, оскільки виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, грошові кошти на його виконання стягнуті безпідставно, що підтверджено рішенням суду, та в силу статті 1212 ЦК України підлягають поверненню як безпідставно набуті. Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали суду разом з копією позовної заяви та додатків до неї направлялись відповідачу за місцем їх знаходження. До суду повернулось зворотнє повідомлення про отримання відповідачем ТОВ «Росвен інвест Україна» поштового відправлення 05.06.2023 року, отже відповідач повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, у зв`язку з чим на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Оцінивши надані суду докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований за № 1536 за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 114 495,50 грн. та 500 грн. за вчинення нотаріального напису. Виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання та 09 серпня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна відкрила виконавче провадження [NUMBER]. Як вбачається з копії листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 28 грудня 2022 року в рамках виконавчого провадження [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» з [PERSON] стягнуто грошові кошти у розмірі 69 642,79 грн. Позивач не погодилась із виконавчим написом нотаріуса та звернулась до суду з позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.09.2022 року по справі 521/3203/20 виконавчий напис № 1536, вчинений 10.07.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 20.10.2022 року. Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №753/15556/15-ц викладено позицію про те, що: «зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала». Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 року у справі №910/16664/18: «Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не грунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.» Згідно із постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20: "Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно". Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки судом встановлено, що рішенням суду, яке набрало законної сили, виконавчий напис нотаріуса був визнаний таким, що не підлягає виконанню, а представником відповідача у відзиві не заперечувався факт отримання коштів, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є абсолютно безпідставним як на час набуття, так і на моменту розгляду справи, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 69 642,79 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved