Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Від КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради надійшла позовна заява до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради та Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради з вимогами: виселити [PERSON] , [INFO] , (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), із самовільно зайнятого жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що власником квартири [ADDRESS] була [PERSON] , [INFO] , яка померла (актовий запис про смерть № 4167 від 28.12.2005), інших зареєстрованих осіб у зазначеній квартирі немає. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.10.2021 квартира [ADDRESS] визнана відумерлою спадщиною та передана у власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради. Відповідно до статуту підприємства КП "ЖЕО № 2" предметом діяльності та обов`язком підприємства є , зокрема, забезпечення утримання та схоронності житлового фонду. Комісією встановлено, що в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] без реєстрації та документів, які підтверджують право користування жилим приміщенням, про що складено акти від 18.10.2022 та від 16.11.2022. З метою здійснення статутної діяльності підприємством, [PERSON] направлено лист за вих. № 1977/2022 від 17.08.2022 щодо надання документів на право користування вказаною квартирою за наявності таких, а в разі відсутності, звільнити квартиру. Рекомендований лист, направлений [PERSON] , повернуто КП "ЖЕО № 2" без вручення з відміткою "за закінченням терміну зберігання". [PERSON] , з яким у встановленому порядку договір найму жилого приміщення не укладався, на момент смерті наймача квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованим не був, ордер на жиле приміщення, який є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення, не одержував, а тому є таким, що самоправно зайняв жиле приміщення. Зазначене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Інші заяви по суті справи. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 02.03.2023 від начальника Управління майном комунальної власності міста Курнакової Н.О. надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких вона зазначила, що управління підтримує позовні вимоги позивача та просить їх задовольнити з наступних підстав. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.10.2021 у справі № 553/1308/21 визнано відумерлою спадщину померлої [PERSON] що складається з квартири [ADDRESS] та передано її у власність Полтавської міської територіальної громади. У вказаній квартирі без достатніх правових підстав проживає [PERSON] та ігнорує вимогу щодо добровільного звільнення квартири, що є підставою для його виселення відповідно до ст. 116 Житлового кодексу України. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 14.02.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.04.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 10:00 год. 12.05.2023. 12.05.2023, 12.06.2023 та 19.07.2023 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 13:00 год. 15.08.2023. 15.08.2023 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Від представника позивача - начальника КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради Ландара О. надійшла заява про розгляд справи без участі представника підприємства, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Від представника третьої особи - начальника Управління майном комунальної власності міста Курнакової Н.О. надійшла заява про розгляд справи без участі представника управління, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи - Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, про причини неявки не повідомив. Відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до положень пункту 4 частини 8, частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, судом не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.10.2021 заяву Управління майном комунальної власності міста, заінтересовані особи: Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, Перша Полтавська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою задоволено, визнано спадщину померлої громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається із квартири [ADDRESS] , відумерлою. Передано майно померлої громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] , у власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, що складається з квартири [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 23.11.2021 (а. с. 13-14). Згідно з частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що відповідно до пункту 5.4.7 Статуту, затвердженого рішенням одинадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 16.06.2017, КП «ЖЕО №2» виявляє самовільно зайняті квартири та забезпечує їх вивільнення у встановленому законом порядку із обов`язковим повідомленням та залученням власника житлового фонду та органу управління та, згідно пункту 5.4.10 Статуту звертається до суду з позовами про виселення з самовільно зайнятих квартир (а. с. 5-9). Відповідно до акту від 18.10.2022 та акту від 16.12.2022 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживала [PERSON] , яка померла [INFO] . На даний час у вказаній квартирі проживає [PERSON] , [INFO] (а. с. 11, 12). Також, судом встановлено, що позивачем вчинялись заходи досудового врегулювання спору. Так, листом від 17.08.2022 за вих. № 1977/2022 КП «ЖЕО №2» ПМР повідомлено мешканців квартири за адресою: [ADDRESS] з пропозицією у десятиденний строк від дати отримання даного листа звільнити вказане жиле приміщення та передати ключі від квартири до КП «ЖЕО №2» (вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава) або до Управління майном комунальної власності міста (вул. Соборності, 36 м. Полтава); у разі ігнорування даного листа КП «ЖЕО №2» попередило, що вимушене буде звернутися до суду із позовною заявою про виселення із самовільно зайнятого жилого приміщення. Вказане поштове відправлення № 3602307606160 було повернуто позивачу "за закінченням терміну зберігання" (а. с. 15-17). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частина 1 статті 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно частини 1 статті 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до статті 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно статті 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до частини 1 статті 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до статті 116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Самоправними визнаються дії, що свідчать про зайняття жилого приміщення особою, яка усвідомлювала, що права на це вона не мала, або зайняла помешкання після відмови відповідного органу в його наданні (без відповідного рішення про надання цього приміщення та ордера на житлове приміщення). Відповідно до частини 1 статті 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який с єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно з частинами 1 та 2 статті 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Судом встановлено, що ордер на вселення [PERSON] до спірної квартири не видавався, договір найму не укладався, тобто, [PERSON] самоправно зайняв спірну квартиру, користується нею без будь-яких правових підстав та з порушенням встановленого порядку. Отже, відповідач не має права на користування спірним житлом та відповідно до статті 116 Житлового кодексу України він підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а тому стягує з відповідача на користь КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved