Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про позбавлення батьківських прав, яка обґрунтована тим, що з 16.08.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.04.2018 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Зазанчає, що відповідач після розлучення не проживає із позивачкою та донькою, з цього періоду з дочкою не спілкується, допомогу на утримання доньки не надає, будь яких стосунків з донькою не підтримує, не цікавиться її життям, не відвідує вдома, не відвідував також за час навчання у навчальних закладах. У зв`язку з цим відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.04.2018 року з відповідача були стягнуті аліменти, проте станом на 01.01.2021 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 47685,50 гривень. Вважає, що зазначені нею факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування батьком своїх обов`язків, ухилення від виконання батьківських обов`язків по догляду та утриманню малолітньої дитини. Відповідач не піклується про її фізичний та розумний стан, не приймає участі в її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. На підставі викладеного позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області до судового засідання не з`явилася, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та заяву в якій вказав справу розглянути без його участі, рішення ухвалити із урахуванням висновку Органу опіки та піклування. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив до суду не надав. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Втім, відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи, зокрема, за першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 3 частини першої статті 43 ЦПК України). На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Суд звертає увагу на те, що позивач ще в вересні 2021 року звернулася до суду із вказаним позовом. Справа неодноразово відкладалася, відкладення судового розгляду даної справи буде мати негативний вплив в першу чергу на дотримання прав та інтересів дитини, на рівень її забезпечення, на її духовний та фізичний розвиток. На даний час у суду відсутні причини, які обумовлюють неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України. Ухвалою суду від 17.08.2023 року вирішено розгляд справи проводити у заочному порядку. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.06.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.04.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 30.10.2020 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що зроблено відповідний актовий запис за № 296, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого останній було присвоєно прізвище «[PERSON] ». Відповідно до Довідки-розрахунку про отримання аліментів від 16.07.2021 р. №АСВП-56423554, наданої Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що [PERSON] станом на 01.07.2021 року має заборгованість у розмірі 47685,50 грн. Відповідно Довідки №141332 від 19.07.2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Центра надання адміністративних послуг м. Слов`янська, в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані позивач [PERSON] , [INFO] та її дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно акту № 45 від 27.08.2021р., складеного керівником Житлово-будівельного кооперативу №33 «Лісний» та засвідченого сусідами [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , мешкає [PERSON] разом з дочкою [PERSON] , [INFO] . Згідно Характеристик [PERSON] , [INFO] , наданих керівником танцювального клубу «Вдохновение» та студією раннього розвитку «Clever kids», остання відвідує зазначені заклади. Дитину завжди приводить мати або вітчим ( [PERSON] ), вони також сплачують навчання. Батька дитини вони ніколи у закладі не бачили. Згідно довідки № 25 від 13.07.2021 року, виданою КЗ «Дошкільний навчальний заклад №8 «Орлятко» відділу освіти Слов`янської міської ради, дитина [PERSON] , [INFO] , відвідує КЗ ДНЗ №8 з вересня 2017 року. Батько дитини у житті дитячого закладу участі не приймав, приводила до садочку та забирала дитину лише мати. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської ради від 18.01.2022 року, №29/03-221, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відносно своїх дітей батьки мають як права так і обов`язки стосовно її виховання. Так, відповідно до приписів ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам, мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що матеріалами справи достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що [PERSON] протягом тривалого періоду часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки, не займається її вихованням, не спілкується із нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не утримує належно в матеріальному плані, не цікавиться станом її здоров`я, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не проявляє до дитини турботи та уваги, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не опікується духовним розвитком та підготовкою до самостійного життя, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного і належного харчування та медичного догляду. Доказів, які б спростовували такі доводи позивача [PERSON] до суду не надав. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Судом звільнено від сплати судового збору позивачку [PERSON] , у зв`язку із чим судовий збір підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. Отже, оскільки позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved