Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

20.02.2023 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач та відповідач проживали в зареєстрованому шлюбі із 23.11.2012. Від даного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В подальшому, рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 22.12.2022 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. При розірванні шлюбу у [PERSON] та [PERSON] виник спір щодо місця проживання дітей. Позивач вважає, що діти не можуть проживати разом із батьком, оскільки він не зможе забезпечити дітям повноцінний догляд, умови для нормального розвитку та навчання, виховання й утримання дітей, оскільки не працює та часто вживає спиртні напої. Поряд з цим, позивач має стабільний заробіток, в будинку, де вона хоче проживати з дітьми, є комфортні умови. Позивачка дбайливо піклується про своїх дітей, дає їм материнське тепло, турботу, виховання, забезпечення та зобов`язується не чинити перешкод для участі відповідача у вихованні та спілкуванні із дітьми, щоб діти через розлучення батьків не були позбавлені піклування батька. Враховуючи викладені обставини, [PERSON] просить суд визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01.03.2023 провадження у справі № 141/128/23 відкрито та призначено підготовче судове засідання на 28.03.2023. До участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, орган опіки та піклування Володарської селищної ради Київської області, який зобов`язано в порядку ст. 19 Сімейного кодексу України надати письмовий висновок щодо розв`язання спору. 21.03.2023 на електронну адресу суду надійшло пояснення по справі № 141/128/23 начальника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Володарської селищної ради Київської області Л. Колдашової № 72 від 17.03.2023, зі змісту якого вбачається неможливість складення висновку про визначення місця проживання дітей з матір`ю [PERSON] , оскільки за адресою, яку позивач просить визначити місцем проживання дітей та яку зазначила у позовній заяві, а саме [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не проживають, в підтвердження чого надала акт № 28 від 16.03.2023 обстеження житлово-побутових умов будинку, який знаходиться по [ADDRESS] . Судове засідання, призначене на 28.03.2023, не відбулось та було відкладено на 27.04.2023, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача адвоката Панасюк Н.А. про відкладення розгляду справи, а також у зв`язку із неявкою сторін. Судове засідання, призначене на 27.04.2023, було відкладено на 30.05.2023, у зв`язку із залученням до участі у справі № 141/128/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, орган опіки та піклування Оратівської селищної ради Вінницької області, який зобов`язано надати письмовий висновок щодо розв`язання спору, в порядку ст. 19 Сімейного кодексу України, а також повторно зобов`язано орган опіки та піклування Володарської селищної ради Київської області в порядку ст. 19 Сімейного кодексу України надати письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою суду від 30.05.2023 закрито підготовче провадження у справі № 141/128/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.06.2023, визнано явку позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] обов`язковою. Викликано в судове засідання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , для заслуховування їх думки з приводу заявлених позовних вимог. Судове засідання, призначене на 29.06.2023, було відкладено на 08.08.2023 у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача адвоката Порхун О.П. про відкладення розгляду справи. Судове засідання, призначене на 08.08.2023 було відкладено на 24.08.2023, у зв`язку із викликом малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] для заслуховування їх думки. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просила суд повністю задовольнити позов. Представник позивача адвокат Порхун О.П. також позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просила суд позов задовольнити повністю, оскільки вважає, що малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , повинні проживати з матір`ю [PERSON] , так як позивач офіційно працює, має стабільний заробіток, в будинку, де вона проживає, є всі необхідні умови для проживання дітей, вона може забезпечити їх всім необхідним. Відповідач [PERSON] суду вказав, що для нього важлива думка дітей щодо їх місця проживання, оскільки у тому випадку, якщо діти матимуть бажання проживати з ним, то він готовий їх виховувати та має для цього всі необхідні умови. Однак, якщо діти бажають жити разом із матір`ю [PERSON] , то він жодним чином не буде суперечити цьому. Зокрема, оскільки [PERSON] , [INFO] , виявила бажання проживати разом з позивачкою, то він проти цього не заперечує. Представник органу опіки та піклування Володарської селищної ради Київської області Колдашова Л.В. просила суд визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Представник органу опіки та піклування Оратівської селищної ради Вінницької області Янкова Ю.М. у судовому засіданні зазначила, що [PERSON] проживає із двома своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Батько створив всі необхідні умови для проживання дітей та належним чином їх доглядає. Відтак, орган опіки та піклування Оратівської селищної ради Вінницької області вважає, що доцільно буде визначити місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін та представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, розглянувши матеріали справи № 141/128/23, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.01.2013, [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.09.2014, [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Також відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.03.2017, [INFO] народилася [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . 22.12.2022 рішенням Оратівського районного суду Вінницької області у справі №141/536/22 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з характеристики, виданої Оратівською селищною радою Вінницького району Вінницької області № 699 від 05.12.2022, [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] в житловому будинку, який належить її свекрусі разом із чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , працює в ТОВ «ТВФ «Наталка», компроментуючими матеріалами на [PERSON] старостинський округ не володіє. Згідно характеристики, виданої директором ТОВ «ТВФ «Наталка» Ласкаревським Ю.В. від 20.12.2022, [PERSON] працює оператором по очистці олії у ТОВ «ТВФ «Наталка», зарекомендувала себе як відповідальний та дисциплінований працівник, відносини з колективом склалися добрі. [PERSON] комунікабельна, ввічлива, неконфліктна. Як вбачається з довідки №1 від 09.02.2023, виданої ТОВ «ТВФ «Наталка», [PERSON] працює оператором лінії у виробництві харчової продукції та її заробітня плата за період грудень 2022-січень 2023 становила 13800,00 грн. Згідно характеристики Новоживотівського ліцею Вінницького району Вінницької області [PERSON] , 2012 року народження, останнє є ученицею п`ятого класу Новоживотівського ліцею Вінницького району Вінницької області. За період навчання зарекомендувала себе не зовсім з хорошої сторони, навчається в межах початкового рівня, майже не виконує домашнє завдання, на уроках неуважна, у спілкуванні з дітьми вживає просторічну лексику, неадекватна поведінка, не реагує на зауваження вчителів та потребує постійного контролю зі сторони батьків. Відповідно до характеристики, виданої Новоживотівським ліцеєм Вінницького району Вінницької області стосовно [PERSON] , [INFO] , останній є учнем третього класу Новоживотівського ліцею Вінницького району Вінницької області. За час навчання проявив себе як учень із середнім та початковим рівнем навчання, навчання дається важко, хоча бажання проявляє, потребує заохочення та допомоги, домашні завдання виконує не завжди. Артем добрий та дружелюбний, розуміє правила поведінки в школі, відповідно виконує незначні доручення в класі, спілкується з одноклассниками та учнями інших класів, має друзів. Зовнішній вигляд належний, заняття без причини не пропускає, забезпечений всім необхідним шкільним приладдям. Батьки приділяють увагу навчанню та вихованню сина, батько при потребі спілкується із класним керівником, реагує на прохання та зауваження. Як вбачається із педагогічної характеристики, виданої Оратівською селищною радою Вінницького району Вінницької області від 09.12.2022 № 1, [PERSON] , 2017 року народження, є вихованкою Новоживотівського ЗДО «Сонечко». Має охайний зовнішній вигляд, без поважної причини не пропускає заняття у садочку. Спокійна, проявляє зацікавленість, орієнтується в явищах і навколишніх предметах, мислення відповідає віку дитини, працює швидко та уважно, добре засвоює програму. Також, згідно довідки № 1478 від 09.12.2022, виданої відділом ЦНАП виконавчого комітету Володарської селищної ради, в будинку, власником якого є [PERSON] та який розташований по [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 1479 від 09.12.2022, виданої відділом ЦНАП виконавчого комітету Володарської селищної ради, в будину, що розташований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає три особи, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із акту обстеження житлово-побутових умов № 28 від 16.03.2023, виданого Володарською селищною радою Білоцерківського району Київської області, в будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , є чотири кімнати, кухня, веранда, їдальня, ванна кімната та туалет, будинок цегляний, газифікований, загальна площа 86 квадратних метрів, житлових 56 квадратних метрів, до будинку проведена вода, є водовідведення, в оселі є вся необхідна побутова техніка. В разі, якщо [PERSON] зі своїми малолітніми дітьми буде проживати в будинку, для дітей є всі необхідні умови для проживання: є дві кімнати, місця для відпочинку, необхідні меблі, кімнати відремонтовані, санітарно-гігієнічні умови задовільні. За цією адресою зареєстровані та проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 2 від 20.03.2023, виданої директором ПСП «Діар», [PERSON] працює в СПС «Діар» на посаді свинар з 18.04.2023. Також, як вбачається з характеристики від 02.08.2023, виданої ПСП «Діар», [PERSON] під час роботи зарекомендувала себе кваліфікованим працівником, вказівки керівництва виконує чітко та своєчасно, у колективі поводить себе виховано, чемно, неконфліктна, завжди допомагає іншим співробітникам, працьовита, має високу працездатність. Окрім того, як вбачається з довідки про доходи № 1 від 02.08.2023, виданої ПСП «Діар», [PERSON] з 18.04.2023 працює в ПСП «Діар» на посаді свинар згідно трудового договору із 17.04.2023 та її дохід за період із квітня 2023 по липень 2023 склав 40110,00 грн. Згідно довідки № 164 від 20.04.2023, виданої директором Володарського ліцею Володарської селищної ради Аврамчуком П., [PERSON] навчається у п`ятому класі Володарського ліцею в 2022/2023 навчальному році. Як вбачається з довідки-характеристики, виданої Володарським ліцеєм, [PERSON] навчається в ліцеї із 19.04.2023, зарекомендувала себе ученицею середнього рівня знань, особливих досягнень із того чи іншого предмету не має, доброзичлива, товариська, знаходить спільний контакт з однокласниками, прислухається до порад і зауважень. Мати, [PERSON] , цікавиться навчанням, поведінкою, успіхами та проблемами доньки, спілкується з класним керівником. Дівчинка має охайний вигляд, необхідним навчальним приладдям забезпечена. Відповідно до довідки № 9-141 від 22.08.2023, виданої Новоживотівським старостинським округом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] проживає разом з дітьми в житловому будинку по [ADDRESS] , власником якого є його мати [PERSON] . Згідно характеристики № 9-142 від 22.08.2023, виданої Новоживотівським старостинським округом Вінницького району Вінницької області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] в будинку його матері разом із сином [PERSON] , [INFO] , учнем Новоживотівського ліцею, та донькою [PERSON] , [INFO] , яка відвідує дошкільний навчальник заклад. Трудолюбивий, займається доглядом та вихованням дітей, на даний час офіційно не працює, працює по найму в односельчан, трудиться в домогосподарстві. Компроментуючими матеріалами на [PERSON] Новоживотівський старостинський округ Оратівської селищної радине володіє. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Володарської селищної ради від 25.05.2023 № 122, про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , орган опіки та піклування Володарської селищної ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання її матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Оратівської селищної ради від 25.05.2023 № 110, щодо визначення місця проживання дітей, виконавчий комітет Оратівської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Допитана в судовому засіданні 24.08.2023 свідок [PERSON] , матір [PERSON] , суду пояснила, у її будинку, що розташований по [ADDRESS] , є всі належні умови для проживання [PERSON] разом з дітьми. Для дітей виділено дві спальні кімнати, у будинку є ванна кімната та туалет. Також свідок [PERSON] вважає, що діти повинні проживати разом з матір`ю, оскільки у відповідача не створені умови для проживання дітей, в будинку немає водопостачання та туалету, опалення пічне, будинок в занедбаному стані, а сам [PERSON] офіційно не працює. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ч. 1 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У відповідності до частини третьої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Як вбачається зі змісту ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Із системного тлумачення наведених норм права випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суд має виходити із того, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; клопотати про призначення спеціального представника під час розгляду судовим органом справ, бути поінформованою про можливі наслідки реалізації своїх думок та про можливі наслідки будь-якого рішення (статті 3, 4 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Разом з тим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати та сприяти захисту прав та інтересів дитини (стаття 12 Конвенції про права дитини, стаття 171 СК України, стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства»). Суб`єктивне право дитини бути почутою є важливою цінністю та одним із головних принципів Конвенції про права дитини. Слід також брати до уваги, що мати, батько, баба, дід, інші особи, з якими проживають неповнолітні брати та сестри, зобов`язані сприяти їхньому спілкуванню (частина третя статті 259 СК України). З урахуванням викладеного, при вирішенні спору між розлученими батьками про визначення місця проживання дитини суд з урахуванням обставин справи має право розглянути питання щодо визначення місця проживання дитини з одним із батьків із забезпеченням контакту дитини з іншим з батьків чи застосувати спільну фізичну опіку з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного із батьків за відповідним графіком (зокрема, у постановах від 26 жовтня 2022 року у справі № 750/9620/20 та від 14 грудня 2022 року у справі № 742/2571/21 Верховний Суд звертав увагу на можливість застосування судами моделі спільної фізичної опіки батьків над дитиною у спорах про визначення місця проживання малолітньої дитини). Під час визначення місця проживання дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, необхідно проводити бесіду з останньою, головним завданням якої є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та з`ясування думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява N 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. Суд зауважує, що міжнародні та національні норми не містять норми, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20 вказано, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Також у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суд має враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Також при вирішенні спорів про визначення місця проживання дитини суд враховує спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; стосунки між дитиною і батьками в минулому; бажання батьків бути опікунами; збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання, школу, друзів; бажання дитини; безпекові питання. Органам державної влади слід враховувати чи страждатиме дитина через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки одного з батьків. Під час вирішення питання щодо можливості встановлення спільної фізичної опіки мають враховуватися: бажання кожного з батьків, щоб дитина проживала разом з ним, згода на участь у її вихованні та піклуванні; наявність у обох батьків сталих відносин з дитиною та бажання останньої спілкуватися з обома батьками; відсутність обставин, зазначених у частині другій статті 161 СК України, а також інших обставин, що можуть становити загрозу інтересам дитини; наявність у кожного з батьків часу та можливості, що дозволяє належним чином опікуватися дитиною; місце проживання кожного з батьків, що знаходиться не далеко від звичайного місця проживання дитини (сформованих місць життєвих інтересів дитини) тощо. Таким чином, обставини, встановлені у результаті детальної та поглибленої оцінки конкретної сімейної ситуації та фактори фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру приводять правила щодо визначення місця проживання малолітньої дитини судом в дію. Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини. Суд враховує, що після припинення шлюбних відносин між батьками, з 19.04.2023 малолітня [PERSON] за власним бажанням та фактичним погодженням батьків (ураховуючи відсутність заперечень батька) проживає разом з матір`ю, яка займається її вихованням, дитина відвідує навчальний заклад, має відповідні соціальні контакти. А малолітні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між батьками залишилися проживати разом з батьком [PERSON] та суду пояснили, що і надалі бажають залишатися проживати разом з ним. Відтак, суд, заслухавши думку малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка висловила переконливе бажання залишитися жити з матір`ю [PERSON] , з урахуванням її фактичного місця проживання, яке погоджене сторонами в добровільному порядку, усвідомлене і однозначне бажання дитини, якій на момент заслуховування судом думки було майже 11 років, проживати разом з матір`ю, не спростований факт зміни місця проживання дитини, а також приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Володарської селищної ради від 25.05.2023 № 122, доходить висновку, що визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] є виправданим та доцільним, відповідатиме найвищим інтересам дитини. Натомість, враховуючи думку малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зважаючи на висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Оратівської селищної ради від 25.05.2023 № 110, щодо визначення місця проживання дітей, та наявні у матеріалах справи № 141/128/23 докази та фактичні обставини, які склались між сторонами, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] задоволенню не підлягають. При цьому, суд зауважує, що зустрічних позовних вимог до позивача про визначення місця проживання дітей разом з батьком відповідач не заявляв. Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява № 39948/06) у рішенні від 18.12.2008 наголосив, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8 і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві". При ухваленні даного рішення суд також враховує вимоги п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 про те, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Разом з тим, суд наголошує, що сторони як батьки малолітніх дітей, незважаючи на різні місця проживання їх дітей, не обмежені у своєму праві на спілкуванні з дітьми та прийнятті участі у їх вихованні і можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування з дітьми або за рішенням органу опіки і піклування, або за судовим рішенням, що ними фактично не заперечувалось. Суд підкреслює необхідність налагодження між батьками співпраці з метою забезпечення належного контакту між кожним із них з їх малолітніми дітьми, встановлення можливості спілкування та спільного проведення часу. При істотній зміні обставин сторони мають право ініціювати визначення іншого порядку фізичної опіки щодо дітей. При цьому, суд відзначає, що інші доводи та усні пояснення сторін, надані ними у судовому засіданні, не спростовують висновків суду та встановлених судом фактичних обставин справи №141/128/23 і не можуть впливати на законність даного судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України та беручи до уваги те, що позов задоволено частково, а саме визначено місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 536,80 грн.

Outcome: partial