Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ.СІ» на користь [PERSON] - 100 000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що ним на початку травня було втрачено барсетку з документами, зокрема, паспорт та карту платника податків. У зв`язку з чим, він дав об`яву в місцевій газеті «Ніжинський ринок» з проханням повернути документи. Деякий час чекав, однак, документи так і не повернули, у зв`язку з чим, позивач почав процес відновлення втрачених документів. Через деякий час, йому повідомили, що він має кредитну заборгованість перед ТОВ «УГК Фінанс», ПАТ «Терра Банк» та АТ «Кристалбанк», проте стверджував у позові, що не має перед фінансовими установами жодних кредитних зобов`язань. Після цього на його мобільний телефон почали надходити дзвінки з вимогою сплатити заборгованість за кредитом. Посилається, що він направив на електронну адресу ТОВ «УГК Фінанс» листа з поясненням ситуації щодо втрати документів та ТОВ «УГК Фінанс» запевнив, що його працівники більше не будуть турбувати позивача з вказаного приводу. Вказує, що починаючи з початку 2021 року дзвінки відновилися та до нього також почали телефонувати представники ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі». Крім того, вказує, що працівники фінансових установ почали дзвонити з різних номерів друзям позивача, рідним і близьким, вимагаючи сплатити неіснуючий борг. Внаслідок таких багаторазових дзвінків та психологічного тиску у позивача погіршився стан здоров`я, що призвело до гіпертонічного кризу. Зазначає, що 14.07.2021 він був госпіталізований до реанімації неврологічного відділення з підозрою на інсульт, де пробув і лікувався два тижні. Посилається, що проблема зі здоров`ям не вирішена і йому з цим жити все життя. Також вказує, що внаслідок цього він втратив здатність працювати. Стверджує, що даними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. З урахуванням викладеного вище просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 06.10.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.10.2021 у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 06.10.2021, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками, представник якого отримав її 07.04.2022, про що є відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов відповідач у встановленому законом порядку строк не надав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Згідно зі ст. 23 ЦК України, моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із душевними стражданнями, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Відшкодування шкоди є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, застосування якого можливе за наявності усіх його елементів: протиправна поведінка; шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина або незалежно від вини у випадках, передбачених ст.ст.1173, 1174 ЦК України. Водночас, згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. В пункті 10 зазначеної Постанови зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службових осіб відповідача, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. На підтвердження своїх вимог позивачем до позовної заяви додано медичну документацію про стан здоров`я позивача, скрін-шот повідомлення про наявність боргу, копії листків непрацездатності, скрін-шот повідомлення позивача відповідачу, копію оголошення в пресі. Так, відповідно до наданого позивачем скрін-шот повідомлення про наявність боргу встановлено, що 22.09.2021 о 16.28 год. від відправника CREDITEXPR надійшло повідомлення засобами телефонного зв`язку наступного змісту: « [PERSON] , Ви відмовилися від сплати заборгованості по договору № 162080. Ваша відмова збережена. Справа передана на наступну стадію опрацювання. 0800605672» (а.с. 20). Разом із тим, із даного скрін-шот повідомлення не можливо встановити отримувача даного повідомлення. Будь-яких доказів того, що дане повідомлення надійшло саме позивачу матеріали справи не містять. Окрім цього, позивачем не надано до позовної заяви будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачу та його знайомим здійснювалися будь-які дзвінки від працівників відповідача щодо наявності у позивача боргових зобов`язань та необхідністю їх погашення. Суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач вказує, що моральна шкода йому була завдана неправомірними діями представників відповідача, які полягали у численних телефонних дзвінках позивачу та його знайомим із вимогою повернення боргу та погрозами, внаслідок чого у позивача погіршився стан здоров`я та стосунки зі знайомими. При цьому, позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження викладених обставин, а саме: здійсненням численних телефонних дзвінках позивачу та його знайомим представниками відповідача із вимогою повернення боргу та погрозами. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності протиправних дій представників відповідача, а тому суд констатує про недоведеність позивачем наявності протиправних дій з боку відповідача. Суд звертає увагу позивача, що навіть за наявності доказів в підтвердження здійснення телефонних дзвінків позивачу, останній зобов`язаний довести, що такі дзвінки були здійсненні саме працівниками відповідача, оскільки лише у разі протиправних дій своїх працівників під час виконання трудових обов`язків відповідач може нести відповідальність за спричинену ними шкоду. Окрім цього, наданий позивачем скрін-шот повідомлення не може судом братися до уваги як належний та допустимий доказ завдання відповідачем моральної школи позивачу, оскільки наразі відсутні докази надсилання такого повідомлення саме відповідачем, отримання такого повідомлення саме позивачем, а також підтвердження завдання позивачу моральної шкоди внаслідок надсилання такого повідомлення. Суд окремо зазначає, що надісланий текст повідомлення не містить будь-яких погроз та є змістом таким, що інформує особу про наявність у неї боргового зобов`язання, а також вказує про ухилення особи від виконання такого зобов`язання. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позивачем на надано до суду доказів наявності протиправних дій відповідача чи його працівників щодо нього, а також факту заподіяння позивачу моральної шкоди протиправними діями відповідача або його працівників. При цьому, надані позивачем копії медичної документації щодо стану здоров`я позивача у своїй сукупності не є доказом того, що стан здоров`я позивача погіршився саме внаслідок протиправних дій відповідача або його працівників. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного вище, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог як необґрунтованих.

Outcome: dismissed