Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 30.12.2021 року о 04 год. 53 хв. в [ADDRESS] , та просив стягнути на його користь з [PERSON] грошові кошти в сумі 222 896,94 грн. в якості відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2022 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2022 року було витребувано від [PERSON] відомості щодо обсягу та вартості проведеного ремонту КТЗ (VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ), з наданням підтверджуючих документів; витребувано від Вінницького міського суду Вінницької області справу про адміністративне правопорушення № 127/334/22 відносно [PERSON] ; призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року було поновлено провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2023 року було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Середенко М.М. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Дідиченко О.О. у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; такими збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Власником транспортного засобу - автомобіля марки (моделі) VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , є позивач [PERSON] (підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ). Таким чином, [PERSON] є належним позивачем у даній справі. Як вбачається з постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2022 року у справі № 127/334/22 (постанова набрала законної сили 18.02.2022 року), 30.12.2021 року о 04 год. 53 хв. в м. Вінниці, по вул. Шмідта, буд.24 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг, а саме рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу у русі транспортному засобу Volkswagen Transporter, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками; [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с. 4). Таким чином, [PERSON] є належним відповідачем у даній справі. Як вбачається з Висновку експерта № 1/23-21 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 127/20949/22, автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, ремонтувати економічно недоцільно. Дана обставина також підтверджується і Висновком експертного дослідження № ЕД-19/102-22/806-АВ від 24.01.2022 року, згідно якого відновлення автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, є економічно недоцільним. При цьому, суд критично оцінює висновок експерта у частині визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим; ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди; якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, суд звертає увагу, що ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Законом України № 5090-VI від 05.07.2012 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» викладено у новій редакції, згідно з якою визнання транспортного засобу фізично знищеним його власником не вимагається. Отже, на переконання суду, автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, слід вважати фізично знищеним, незважаючи на невизнання цього його власником та проведений ремонт. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 року у справі № 205/7747/18,у випадку фізичного знищення транспортного засобу потерпілому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП (в контексті відшкодування шкоди між потерпілим і винуватцем так як правило в Законі виписано для відносин між потерпілим і страховиком). Як вбачається з Висновку експерта № 1/23-21 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 127/20949/22, дійсна ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, у непошкодженому стані - 334 120,67 грн.; дійсна ринкова вартість пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску - 153 879,52 грн. При цьому, як було установлено у судовому засіданні, страховиком АТ СК «Країна» було виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн. (а.с. 31). Отже, стягненню з винної особи підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, зменшена на суму виплаченого страхового відшкодування, а саме 50 241,15 грн. (334 120,67 грн. - 153 879,52 грн. - 130 000 грн.). Таким чином, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50 241,15 грн. матеріальної шкоди. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 501,52 грн. судового збору.

Outcome: partial