Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Дергачівської міської\~ради Харківського\~району Харківської\~області про\~визнання дійсним\~договору купівлі-продажу\~житлового будинку\~з надвірними\~будівлями,\~визнання права\~власності. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] зазначила, що вона через Харківську товарну біржу 24.12.1997 року згідно договору №Н5-402\~придбала у [PERSON] и житловий будинок з надвірними будівлями,\~розташований на\~земельній ділянці\~площею 0,12\~га. житловою площею 39,45 кв.м., загальною площею 63,50 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Договір №Н5-402 від 24.12.1997 року між нею та [PERSON] був підписаний та зареєстрований на Харківській товарній біржі 24.12.1997 р. за №Н5-402. За домовленістю сторін продаж здійснено за 14293,00 грн., інвентаризаційна вартість 14293,00 грн. Покупець сплатив продавцю вищевказану суму до укладання угоди. Згідно до п.10 вказаного договору, на підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу»; правочини, які зареєстровані на Біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Право власності на вищевказаний житловий будинок нею було зареєстровано в «БТІ» за р.№5036. Між нею та [PERSON] , досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов договору та відбулося його виконання. На момент укладання угоди та за минулий час вони не мали претензій один до одного. Вона дізналася, що договір купівлі-продажу оформлений на біржі, не є документом, що посвідчує право власності, тобто невідповідність вимогам діючого на теперішній час законодавства правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі- продажу №Н5-402 від 24.12.1997, та необхідності визнання цього договору дійсним в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами у її відсутність, що суд вважає за можливе. Представник відповідача Дергачівська міська рада Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. На підставі статей 211, 223 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] \~через Харківську\~товарну біржу\~24.12.1997\~придбала у [PERSON] и житловий будинок з надвірними будівлями,\~розташований на\~земельній ділянці\~площею 0,12\~га. житловою площею 39,45 кв.м., загальною площею 63,50 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , Договір №Н5-402 купівлі-продажу нерухомості від 24 грудня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був підписаний та зареєстрований на Харківській товарній біржі 24.12.1997 р. за №Н5-402. За домовленістю сторін продаж здійснено за 14293,00 грн., інвентаризаційна вартість 14293,00 грн. Покупець сплатив продавцю вищевказану суму до укладання угоди. Згідно до п.10 вказаного договору, на підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу»; правочини, які зареєстровані на Біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Право власності на вищевказаний житловий будинок [PERSON] було зареєстровано в «БТІ» за реєстровим №5036. Між [PERSON] та [PERSON] , досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов договору та відбулося його виконання. На момент укладання угоди та за минулий час вони не мали претензій один до одного. Позивачка дізналася, що договір купівлі-продажу оформлений на біржі, не є документом, що посвідчує право власності, тобто невідповідність вимогам діючого на теперішній час законодавства правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі- продажу №Н5-402 від 24.12.1997, та необхідності визнання цього договору дійсним в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Цивільний кодекс 1963 року, який діяв на момент посвідчення договору купівлі-продажу у ч.1 ст.227 передбачав, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст.657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. З 01.01.2004 нотаріальному посвідченню підлягають не лише договори купівлі-продажу, міни, дарування жилого будинку (як було передбачено статтями 227, 242, 244 ЦК УРСР) у разі, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а усі договори купівлі-продажу нерухомого майна незалежно від того хто є стороною такого договору. Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України/ в редакції 2004 року/ до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах , (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються. Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно п. 35 Інструкції вiд 03.03.2004 № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 ) Нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо за дотримання таких вимог: сторони домовились щодо усіх істотних умов договору; така домовленість підтверджена письмовим доказом; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення У разі позитивного рішення суду наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується, в такому випадку судове рішення має „компенсаторне" значення. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація на Харківській товарній біржі права власності на будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той час не суперечила чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею. Відповідно до ст. 210 ЦК України /в її редакції 2004 року/, діючої на час розгляду судом вказаного спору, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, передбачених законом, є вчиненим з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порідку (ст.16 Цивільного Кодексу України). Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved