Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Адвокат Хомич Іван Олександрович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування необхідності ухвалення додаткового рішення зазначив, що 19.07.2023 судом було ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Проте під час ухвалення судового рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, які понесла відповідач, хоча у відзиві на позовну заяву зазначено про їх стягнення з позивача. Понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 15.05.2023, копією акту приймання-передачі від 24.07.2023, копією детального опису робіт (наданих послуг) адвокатом; копією платіжної інструкції від 24.07.2023. Просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Враховуючи наведене, додаткове рішення ухвалюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання підземної автостоянки. 19.07.2023 судом було ухвалене рішення, згідно з яким позов залишено без задоволення. Питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення від 19.07.2023 не вирішувалось. У відзиві на позовну заяву було заявлено, що розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу орієнтовно складають 10000 грн., та викладено вимогу про стягнення з позивача цих витрат. 15.05.2023 між [PERSON] та Адвокатським бюро «Івана Хомича» укладено договір про надання правової допомоги щодо представництва інтересів у справі №752/7832/23. Пунктом 4.1. договору від 15.05.2023 встановлено, що за надання правничої допомоги клієнт сплачує адвокатському бюро 5000 грн. протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення у справі №752/7832/23. Пунктом 4.2. договору від 15.05.2023 встановлено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт. 15.05.2023 Адвокатське бюро «Івана Хомича» видало ордер адвокату Хомичу І.О. на представництво інтересів [PERSON] у Голосіївському районному суді міста Києва. 24.07.2023 [PERSON] та Адвокатське бюро «Івана Хомича» склали акт прийому-передачі наданої правничої допомоги №1/20, згідно з яким замовник прийняв правничу допомогу та сплатив 5000 грн. Згідно з детальним описом робіт адвокат Хомич І.О. здійснив аналіз позовної заяви - 1000 грн. за 1 год., консультацію з правових питань -1000 грн. за 1 год., правова оцінка та аналіз судової практики -1000 грн. за 1 год., написання відзиву на позовну заяву - 1000 грн. за 1 год. Згідно з платіжною інструкцією №0.0.3115699737.1 [PERSON] сплатила Адвокатському бюро «Івана Хомича» 5000 грн. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат. 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 2 ст.141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Вивчивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, суд відзначає, що ЦПК України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд доходить висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн., що, на думку суду, відповідає вимогам розумності, справедливості, реальності та співмірності. Таким чином, вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Outcome: approved