Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.10.2004 року по 09.03.2011 рік. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Батько добровільно допомоги на утримання повнолітнього [PERSON] який продовжує навчання не надає. Позивач вказує, що самостійно вона не має можливості надати сину необхідне і достатнє утримання, а у відповідача є можливість надавати допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. У зв`язку з вищевказаним позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця з дати подачі позову до досягнення сином 23 років, за умови продовження навчання. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача (а.с.36). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с.35,37), причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, відзив на позов не подавав. Рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] з 30.10.2004 року по 09.03.2011 рік знаходилися у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). 07.07.2005 року рішенням Суворовського районного суду м.Одеси з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] (а.с.10-11). Відповідно до письмової довідки №141 від 15.02.2023 року Фахового коледжу морського транспорту національного університету «Одеська морська академія», [PERSON] дійсно є курсантом другого курсу денної форми навчання спеціальності: 271 «Морський та внутрішній водний транспорт», спеціалізація 271.02 «Управління судновими технічними системами і компонентами», форма навчання бюджет. Строк закінчення навчання 30 червня 2025 року (а.с.12). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 2ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст.199 Сімейного кодексу України\~передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно\~ст.200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У частині 1 та 2\~статті 182 СК України\~визначено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судому разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно роз`яснень викладених в п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», щодо встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 гривень. З урахуванням обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоров`я батька та матері дитини, матеріального становища платника, та враховуючи те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України) суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача має становити 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачем сумі (1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача) належними доказами не підтверджено. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial