Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

27.04.2020 р. [PERSON] звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно, в якому просила: - Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.01.2018 року, зареєстроване в реєстрі за № 1, щодо квартири [ADDRESS] , житловою площею 19,4 кв.м., загальною площею 33,6 кв.м., видане [PERSON] , [INFO] , державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В., скасувавши його державну реєстрацію; - визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] , за малолітнім [PERSON] , [INFO] ; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.01.2018 року, зареєстроване в реєстрі за № 2, щодо земельної ділянки загальною площею 2,1298 га, яка розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, Молодецька сільська рада, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 7123185500:02:002:1010, склад угідь: рілля - 2,1298 га., видане [PERSON] , [INFO] , державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В., скасувавши його державну реєстрацію; - визнати в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,1298 га, яка розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, Молодецька сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 7123185500:02:002:1010, склад угідь: рілля - 2,1298 га., за малолітнім [PERSON] , [INFO] ; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.02.2018 року, зареєстроване в реєстрі за № 73, щодо грошового вкладу, що знаходиться в АТ «УкрСибБанк» на картковому рахунку № [NUMBER] на суму 6553,16 грн. , видане [PERSON] , [INFO] , державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С. В., скасувавши його державну реєстрацію. - стягнути з [PERSON] на користь малолітнього [PERSON] , [INFO] , в прядку спадкування за законом після смерті [PERSON] грошовий вклад на суму 6553,16 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 417 від 23.04.2019 року її призначено опікуном над малолітнім \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , надано права і покладено обов`язки законного представника малолітнього згідно чинного законодавства. [INFO] помер [PERSON] , з яким мати позивачки - [PERSON] проживала у цивільному шлюбі з 1985 року по 1990 рік. У цей період у них народилася донька - [PERSON] . У результаті одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] вона народила сина [PERSON] . 23.07.2013 р. рішенням суду шлюб [PERSON] було розірвано. [INFO] [PERSON] померла. Рішенням виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 34 від 23.10.2015 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2016 року справа № 695/244/16-ц [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON] [INFO] . Після смерті доньки її мати - [PERSON] , згідно розпорядження № 76 від 20.04.2016 року Золотоніської районної державної адміністрації «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON] » була призначена опікуном над своїм онуком [PERSON] . У 2018 році [PERSON] стало відомо від знайомої про те, що її колишній чоловік [PERSON] помер та після його смерті залишилось спадкове майно. [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті свого діда [PERSON] , з правом представлення, так як внуки спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Опікун зверталася до суду в інтересах малолітнього онука [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, але позов було залишено без розгляду через зміну опікуна. З копії спадкової справи № 136/2017 було встановлено, що спадщину після \~ \~ \~ \~померлого [PERSON] прийняв його племінник [PERSON] , якому були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON] , знаючи, що являється спадкоємцем п`ятої черги, оскільки спадкодавець мав онука [PERSON] , приховавши це, здійснив оформлення спадщини на себе. Нотаріус повідомила [PERSON] , що за вирішенням питання щодо спадкування необхідно звертатись виключно до суду. Позивач просила задовольнити позовні вимоги з метою захисту прав неповнолітнього. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 24.07.2020 р. до участі у справі залучено Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача. 01.03.2021 р. підготовче провадження в справі було закрите та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному порядку. Ухвалою суду від 01.10.2021 р. залучено в справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] . 07.06.2022 р. від відповідача надійшов відзив, в якому він просив відмовити в позові, оскільки позивач не надала суду доказів прийняття спадщини [PERSON] , відсутні докази звернення опікунами з відповідними заявами до нотаріуса та підтвердження нотаріусом прийняття ним спадщини, а також не підтверджено факт відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином позивачем при поданні позову не дотримано порядку досудового врегулювання спору при оформленні спадщини і на даний час відсутні підстави, які б надавали право [PERSON] звертатися до суду в інтересах [PERSON] . Спадкоємцем першої черги за законом після [PERSON] була його мати - [PERSON] . На момент відкриття спадщини вона була жива. [PERSON] являється бубусею відповідача, він проживав з нею та доглядав за нею. Відповідно до заповіту бабуся все своє майно заповіла йому, а також просила оформити на нього належну їй спадщину після сина [PERSON] . Відповідач вважає, що свідоцтва про право власності на спадщину за законом, видані на його ім`я є законними. Про наявність інших спадкоємців першої черги на момент прийняття та оформлення спадщини відповідач не знав. На момент отримання спадщини не було відомо про факт проживання в цивільному шлюбі в період з 1985 року по 1990 роки [PERSON] з [PERSON] , про народження [PERSON] та про факт встановлення батьківства [PERSON] відносно [PERSON] . Відповідач за власні кошти здійснив поховання дядька [PERSON] та бабусі [PERSON] . На похоронах ні [PERSON] , ні [PERSON] чи будь-кого з членів їх сім`ї не було. Про свої права на спадщину нотаріуса вони не повідомляли. Відповідач ствердив, що за життя він постійно спілкувався з [PERSON] і підтримував з ним родинні стосунки, часто бував у нього в гостях, однак він ніколи не розказував про наявність у нього доньки, онука. Відповідач у відзиві зазначає, що на даний час відсутні підстави та докази, які б вказували на недійсність виданих йому свідоцтв про право власності на спадщину за законом. Ухвалою суду від 27.09.2022 р. залучено в справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] . 03.04.2023 р. від представника малолітнього позивача адвоката Побиванця Ю.В. надійшла до суду заява про зменшення позовних вимог, в якій представник вказує, що [PERSON] придбала спірну квартиру ще 14.11.2019 р., натомість позивач звернувся з даним позовом 27.04.2020 р., тому [PERSON] являється добросовісним набувачем, тому позивач бажає зменшити позовні вимоги та викласти їх у наступній редакції: - Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.01.2018 року зареєстроване в реєстрі за № 1 щодо квартири [ADDRESS] житловою площею 19,4 кв.м. загальною площею 33,6 кв.м. видане [PERSON] , [INFO] , державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В., скасувавши його державну реєстрацію; - Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.01.2018 року, зареєстроване в реєстрі за № 2 щодо земельної ділянки загальною площею 2,1298 га , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер №7123185500:02:002:1010, склад угідь: рілля - 2,1298 га видане [PERSON] , [INFO] , державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В., скасувавши його державну реєстрацію; - Визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 2,1298 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер №7123185500:02:002:1010, склад угідь: рілля - 2,1298 га, за малолітнім [PERSON] , [INFO] ; - Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.02.2018 року зареєстроване в реєстрі за № 73 щодо грошового вкладу, що знаходиться в АТ «УкрСибБанк» на картковому рахунку № [NUMBER] на суму 6553 грн. 16 коп., видане [PERSON] , [INFO] , державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В., скасувавши його державну реєстрацію; - Стягнути з [PERSON] на користь малолітнього [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] грошовий вклад на суму 6553 грн 16 коп. У судове засідання сторона позивача не з`явилася, але в матеріалах справи містяться заяви позивача, представника позивача про розгляд справи в його відсутність та відсутність позивача. Також в матеріалах справи міститься заява представника малолітнього про розгляд справи в їх відсутність, зменшені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи на стороні позивача - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, але скерував заяву , в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити врахувавши права та інтереси дитини. Представник третьої особи на стороні позивача - Органу опіки та піклування Золотоніської міської ради Засенко Н.І. в судовому засіданні 30.11.2021 р. позов підтримала, просила задовольнити. У наступні судові засідання представник не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] у судовому засіданні 30.11.2021 р. проти позову заперечував. У наступні судові засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. [PERSON] третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача в судове засідання не з`явилася, але скерувала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність, змінені позовні вимоги просила задовольнити. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно копії рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 23.04.2019 р. №417 [PERSON] призначена опікуном [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , являється дитиною-інвалідом, що стверджено копією корінця медичного висновку №1089/ІІ від 21.03.2017 р. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у с. Піщане, Золотоніського району Черкаської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] у с. Піщане, Золотоніського району Черкаської області, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2016 р. [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно свого сина [PERSON] . Розпорядженням Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області від 20.04.2016 р. над малолітнім [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуном над онуком [PERSON] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON] . Даний шлюб було розірвано рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2013 р. Згідно свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] [PERSON] визнаний батьком [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] , як спадкоємцю майна [PERSON] , державним нотаріусом Золотоніської міської нотаріальної контори видані свідоцтва на спадщину на законом на: - квартиру [ADDRESS] (свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №1 від 05.01.2018 р.); - земельну ділянку площею 2,1298 га, кадастровий №7123185500:02:002:1010, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, Молодецька сільська рада (свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №2 від 05.01.2018 р.); - грошовий вклад в АТ «УкрСиббанк» на картковому рахунку № [NUMBER] на суму 6553,16 грн. (свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №73 від 05.02.2018 р.). Копії свідоцтв містяться в матеріалах справи. З копії спадкової справи №136/2017, наданої на запит суду, вбачається, що 14.08.2017 р. [PERSON] звернувся в Золотоніську міську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 05.07.2017 р. встановлено факт, що [PERSON] є племінником [PERSON] 05.01.2018 р. [PERSON] подав до нотаріуса заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , в якій зазначив, що крім нього інших спадкоємців немає. [PERSON] , як спадкоємцю майна [PERSON] , державним нотаріусом Золотоніської міської нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину на законом на: - квартиру [ADDRESS] (свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №1 від 05.01.2018 р.); - земельну ділянку площею 2,1298 га, кадастровий №7123185500:02:002:1010, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, Молодецька сільська рада (свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №2 від 05.01.2018 р.). 05.02.2018 р. [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вклад померлого [PERSON] та отримав свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за №73 від 05.02.2018 р. на грошовий вклад в АТ «УкрСиббанк» на картковому рахунку № [NUMBER] на суму 6553,16 грн. Копії свідоцтв містяться в справі. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області заведена спадкова справа №63/2019, копія якої була надана суду на запит. Підставою її заведення була заява опікуна малолітнього [PERSON] (сина померлої) [PERSON] від 25.11.2019 р. З заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] 27.11.2019 р. звернулися [PERSON] , [PERSON] та опікун малолітнього сина померлої [PERSON] [PERSON] 27.11.2019 р. нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №121695088 право власності на квартиру [ADDRESS] з 06.04.2018 р. зареєстроване на [PERSON] . З 14.11.2019 р. право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] , що стверджено копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №310120885 від 19.09.2022 р. Відповідно до вимог ст.1241 ЦК України малолітні і неповнолітні діти спадкодавця незалежно від змісту заповіту спадкують половину тієї частки, яка б належала їм у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Тобто законодавець захистив дітей спадкодавця на той випадок, коли є заповіт на користь іншої особи. Обов`язкова частка має складати половину від розміру, який би успадкувала дитина у разі, якщо б заповіту не існувало і спадкування було б не за заповітом, а за законом. Цей розмір може бути зменшений судом за наявності обставин, які мають істотне значення, але повністю відмінити обов`язкову частку малолітніх і неповнолітніх дітей ніхто не має права. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом (стаття 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилами ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня (до 14 років) або неповнолітня (від 14 до 18 років) особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо не відмовилася від неї у встановленому порядку. Таким чином, законодавець з метою захисту прав дітей закріплює безумовний принцип прийняття ними спадщини. Це означає, що якщо спадкоємці на момент відкриття спадщини були малолітніми чи неповнолітніми дітьми, і з якихось причин батьки або опікуни чи піклувальники не подали заяву про прийняття ними спадщини від імені та в інтересах дітей спадкодавця і не відмовилися від спадщини, вважається, що спадщину діти прийняли і без подачі заяви до нотаріуса. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] за правом представлення і в силу вимог закону вважається таким, що прийняв спадщину. Його право на спадкування передує праву на спадкування відповідача, який є спадкоємцем п`ятої черги. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] отримав відповідач, який є спадкоємцем п`ятої черги, звертаючись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про прийняття спадщини, зазначив, що інших спадкоємців немає. Оскільки малолітній [PERSON] , в інтересах якого звернулась позивачка [PERSON] , не усунутий від права на спадкування в порядку вимог статті 1224 ЦК України, не відмовився від прийняття спадщини в порядку вимог статті 1273 ЦК України, являється спадкоємцем першої черги в порядку представлення, то відповідач, який є спадкоємцем наступної черги, не мав право отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18), від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15-ц (провадження № 61-2448св18) та від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17 (провадження № 61-23св18) викладено правові висновки, відповідно до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Враховуючи наведене, суд, оцінивши зібрані докази, повно та всебічно дослідивши обставини щодо яких виник спір, приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину на ім`я [PERSON] , оскільки даним фактом порушені спадкові права малолітнього [PERSON] . Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У зв`язку з вище викладеним, позов у частині заявлених вимог щодо скасування державної реєстрації не підлягає задоволенню. Разом із тим суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Виходячи зі змісту ст.392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Згідно ст.79 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом права власності. За приписом ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. З метою недопущення порушення спадкових прав позивача та відновлення його законних прав як спадкоємця в порядку спадкування за законом в порядку представлення, що відповідає верховенству права, суд вважає, що позов в частині визнання права власності на земельну ділянку підлягає до повного задоволення. Оскільки судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад, видано відповідачу, який не мав права на спадкування, то відповідно до ст.1301 ЦК України воно має бути визнано недійсним. Натомість позовна вимога щодо стягнення з відповідача грошового вкладу в сумі 6553,16 грн., не підлягає до задоволення, оскільки стороною позивача не доведено та не стверджено належними та допустими доказами, що відповідачем були зняті з рахунку успадковані грошові кошти. У зв`язку з вище викладеним суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. При подачі позову позивач на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2522,40 грн.

Outcome: partial