Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до ТОВ "ТТВК" тм TUI Ukraine (далі - Турагент), мотивуючи його тим, що 20 січня 2022 року між приватним підприємством "Бі Муві", що діє від імені і за дорученням відповідача на підставі агентського договору № 5171-14 по реалізації туристичних послуг від 27.10.2014, та ним (далі - Турист) укладено договір на туристичне обслуговування № 27, згідно п. 2.1 якого туроператор зобов"язується відповідно до бронювання Турагента, здійсненого за замовленням замовника, надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а Турист зобов"язується на умовах цього Договору прийняти і оплатити їх. Бронювання здійснюється Турагентом в системі бронювання Туроператора відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою Туроператором формою. На виконання умов вказаного Договору ним 21.01.2022 було внесено передплату у розмірах, встановлених Додатком 1, а саме: 9100 грн, встановлених Додатком 2 - 7568 грн, встановлених Додатком 3 - 8312 грн, а всього внесено 24 980 грн як переплата вартості туристичного продукту (авіаквитки, обслуговування за кордоном, страховка), дати туру 13-22.06.2022. Однак в подальшому виникли обставини, які фактично унеможливили виконання даного договору сторонами, оскільки Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України запроваджено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року з подальшим продовженням його дії, внаслідок чого відбулося закриття регулярного пасажирського авіасполучення через державний кордон України та він не зміг скористатися послугами з туристичного обслуговування. Під час виконання умов договору на туристичне обслуговування було допущено порушення істотних умов договору та не виконано взяті на себе зобов"язання за цим договором, на даний час оплачені ним грошові кошти Туроператором не повернуті. Крім того, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 15.06.2022 у справі № 758/4214/22 на корпоративні права у вигляді 100% статутного капіталу ТОВ "ТТВК", які передані в управління АРМА Національним агенством накладено обтяження шляхом заборони розпорядження та/або користування. Наразі активи знаходяться на стадії підготовки до конкурсу, проводиться аналіз діяльності товариства, що включає в себе збір інформації стосовно фінансових показників, наявності заборгованості, внесків до статутного капіталу тощо. Оскільки відповідач не виконав передбачені умови договору, позивач не скористався послугами з туристичного облуговування, грошові кошти за послуги йому не повернуті, тому просить суд розірвати договір на туристичне обслуговування № 27 від 20.01.2022, укладений між ним та приватним підприємством "Бі Муві", що діє від імені та за дорученням ТОВ "ТТВК" тм TUI Ukraine, стягнути з відповідача на його користь кошти за неотримані послуги згідно договору № 27 від 20.01.2022 в розмірі 24 980 грн. Ухвалою судді від 04.07.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Будь-яких заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. Відповідач ТОВ "ТТВК" тм TUI Ukraine повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 01.08.2023 за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації його юридичної адреси. До суду повернулась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками з відміткою про їх невручення, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду. Про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 14.08.2023 відповідач ТОВ "ТТВК" тм TUI Ukraine повідомлявся через оголошення на офіційному веб сайті Червоноармійського районного суду Житомирської області. Будь-яких заяв та клопотань від нього, а також відзиву на позовну заяву на адресусуду не надходило. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та враховуючи неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з частиною п`ятою статті 279 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватного підприємства "Бі Муві" про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін повідомлений належним чином. Своїм правом на подання письмових пояснень в порядку ст. 181 ЦПК України не скористався, будь-яких заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,- Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін повідомлений належним чином. Надіслав до суду письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 15.06.2022 у справі № 758/4214/22 Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, передано в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст. ст. 1, 9, 19-24 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" майно, а саме - корпоративні права у вигляді 100 %статутного капіталу ТОВ "ТТВК" в розмірі 31 570 889, 70 грн. Крім того, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 28.07.2022 у справі № 758/5973/22 Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, передано в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст. ст. 1, 9, 19-24 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" майно, а саме - транспортні засоби. Наразі актив, переданий в управління АРМА ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 28.07.2022 у справі № 758/5973/22 від органів прокуратури за актом приймання-передачі не переданий. На корпоративні права у вигляді 100 % статутного капіталу TOB «ТТВК», передані в управління АРМА ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 15.06.2022 у справі № 758/4214/22, Національним агентством накладено обтяження шляхом заборони розпорядження та/або користування. Враховуючи викладене, просить суд прийняти законне, обґрунтоване судове рішення в даній справі з урахуванням наданого письмового пояснення та наданих учасниками справи доказів, з огляду на їх допустимість та обґрунтованість. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Принцип змагальності під час розгляду справи судом визначає можливості й обов`язки сторін щодо доказування. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2022 року між [PERSON] (надалі - Турист (Замовник) та ПП "Бі МУВІ" (надалі - Турагент), що діє від імені і за дорученням ТОВ "ТТВК" тм TUI Ukraine (надалі - Туроператор) на підставі агентського договору №5171-14 по реалізації туристичних послуг від 27.10.2014 укладено Договір на туристичне обслуговування № 27, згідно п. 2.1 якого Туроператор зобов"язується відповідно до бронювання Турагента, здійсненого за замовленням Туриста (Замовника), надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а Турист зобов"язується на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх (а.с. 10-17). Згідно п. 2.2 Договору бронювання здійснюється Турагентом в системі бронюванняТуроператора відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою Туроператором формою. Згідно з листами бронювання/програмою туристичного обслуговування, які є додатками № 1, № 2 та № 3 до Договору на туристичне обслуговування, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мали летіти на відпочинок в Туреччину на курорт Белек, термін туру з 13.06.2022 по 22.06.2022 (а.с. 25-26, 28-29, 32-33). Загальна вартість туристичного продукту в гривні становить 124 900 грн, перший платіж: 20 % вартості туристичного продукту, Турист повинен був сплатити у гривнях протягом двох календарних днів з дати укладення Договору. На виконання вказаного договору позивачем було внесено переплату в розмірі 9100 грн згідно Додатку № 1, в розмірі 7568 грн згідно Додатку № 2, в розмірі 8312 грн згідно Додатку № 3, а всього внесено 24 980 грн в рахунок переплати вартості туристичного продукту (авіаквитки, обслуговування за кордоном, страховка), що підтверджується платіжними інструкціями № 2308, 2306, № 1563, № 2307 від 21.01.2022 (а.с. 27, 30, 31, 34). Як вбачається з копії ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07.06.2023 у справі № 758/5218/23 та витягу з електронної бази даних сайту ТОВ "ТТВК" управління корпоративними правами у вигляді 100 % статутного капіталу ТОВ "ТТВК" передано Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (а.с. 35-43). У зв`язку з воєнною агресією російської федерації проти України на основі пропозиції Ради з національної безпеки та оборони України (РНБО) відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим військового стану», в Україні було запроваджено військовий стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 протягом 30 діб відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022. Указ набув чинності того ж дня, після ухвалення Верховною Радою України Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про запровадження військового стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ. В подальшому воєнний стан на території України був неодноразово продовжений та триває по даний час. Згідно п. 3.2.8. Договору у випадку неможливості виконання Туроператором умов, що викладені в листі бронювання, Туроператор через Турагента зобов"язаний Туристу повернути усі сплачені ним грошові кошти за Туристичний продукт. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору: 1) строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування; 2) характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту); 3) готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування; 4) види і способи забезпечення харчування; 5) мінімальна кількість туристів у групі (у разі потреби) та у зв`язку з цим триденний строк інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи; 6) програма туристичного обслуговування; 7) види екскурсійного обслуговування та інші послуги, включені до вартості туристичного продукту; 8) інші суб`єкти туристичної діяльності (їх місцезнаходження та реквізити), які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту; 9) страховик, що здійснює обов`язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов`язаних з наданням туристичних послуг; 10) правила в`їзду до країни (місця) тимчасового перебування та перебування там; 11) вартість туристичного обслуговування і порядок оплати; 12) форма розрахунку. Кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін. Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі спричинення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг. Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну туриста, встановлюється законом, якщо договором на туристичне обслуговування не передбачена більша відповідальність туроператора. Статтею 30 Закону України «Про туризм» визначено, що порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є: провадження туроператорської діяльності без отримання відповідної ліцензії або недодержання ліцензійних умов; залучення до надання туристичних послуг осіб, які не відповідають встановленим законодавством відповідним кваліфікаційним вимогам; ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення норм і правил у галузі туризму; незаконне використання категорії об`єкта туристичної інфраструктури; порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг; невиконання розпоряджень уповноважених органів та осіб про усунення порушень ліцензійних умов; порушення правил щодо охорони чи використання об`єктів туристичної інфраструктури, знищення або пошкодження об`єктів відвідування; створення перешкод уповноваженій на те законом посадовій чи службовій особі у здійсненні контролю за туристичною діяльністю, у проведенні перевірки якості надаваних (наданих) туристичних послуг або додержанні ліцензійних умов, норм і правил щодо здійснення туристичної діяльності: незаконне втручання у здійснення туристичної діяльності; розголошення відомостей, що становлять конфіденційну або іншу охоронювану законом інформацію. Законами може передбачатися відповідальність і за інші порушення у сфері туристичної діяльності. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Спори майнового характеру між суб`єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону. За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, встановленому законом, застосовують заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення суб`єктом господарювання правопорушення та ліквідацію його наслідків. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про туризм» суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, ії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0- 7.1, визначено що, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05:30 год 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Відповідно до вимог ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, серед яких є розірвання договору, відшкодування збитків. Статтею 653 ЦК України визначено, серед іншого, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язаннями до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Відповідно до ст. ст. 901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором. Судом встановлено, що під час виконання умов Договору на туристичне обслуговування відповідачем було допущено порушення істотних умов Договору та не виконано взяті на себе зобов`язання за цим договором. Кошти ні відповідачем, ні субагентом - третьою особою, ні туроператором позивачу не повернуто, що свідчить про істотне порушення туроператором умов договору, Закону України «Про туризм», внаслідок чого турист та особи, що подорожують з ним, значною мірою були позбавлені того, на що вони розраховували при укладенні Договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору, виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін. Згідно з ч. 1 ст. 297 Господарського кодексу України за агентським договором одна сторона (агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (принципалу) в укладанні угод чи сприяти їх укладанню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта та за його рахунок. Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність, є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання, організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, відповідно, агентський договір належить до посередницьких договорів на надання послуг. Суть агентського договору полягає в тому, що діяльність, яку здійснює агент за дорученням і в інтересах принципала, породжує майнові наслідки для принципала, а не для агента, а тому, враховуючи, що ПП "Бі Муві" не є агентом за агентським договором з ТОВ «ТТВК» та укладав договір на туристичне обслуговування в інтересах ТОВ «ТТВК» тм TUI Ukraine, у зв`язку з чим саме туроператор має зобов`язання за договором про туристичне обслуговування, а не ПП "Бі Муві , у зв`язку з чим відповідач має повернути позивачу суму коштів, що залишилась у нього як турсубагента. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що грошові кошти сплачені позивачем за договором на туристичне обслуговування були передані Туроператору ТОВ «ТТВК» тм TUI Ukraine, за вирахуванням послуги з бронювання та підбору туру та надання інформації за туром, що підтверджується платіжними інструкціями. Положеннями статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо наявності підстав для розірвання договору на туристичне обслуговування № 27 від 20.01.2022 від 04.02.2022 року, укладеного між [PERSON] та TOB «ТТВК» тм TUI Ukraine, від імені та за дорученням якого діяло ПП "Бі Муві", та стягнення з відповідача на користь позивача коштів за ненадані туристичні послуги у сумі 24980 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач на підставі до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн за позовну вимогу немайнового характеру та в розмірі 1073,60 грн за позовну вимогу майнового характеру, а всього 2147,20 грн.

Outcome: approved