Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

У липні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк, позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 11 190 грн 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач є спадкоємцем позичальника, який помер та не виконав вчасно взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 11\~190,00 грн яку і слід стягнути з відповідача, як з спадкоємця боржника. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.08.2022 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Дослідивши матеріали\~справи,\~судом\~ встановлено, наступне. [PERSON] 25.01.2012 року підписала анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», у якій зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифів є договором між ним та АТ КБ «Приватбанк» є договором про надання банківських послуг. Також відповідач ознайомився та погодився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банка, які були надані йому для ознайомлення йому у письмовій формі. Відповідач зобов`язувався виконувати Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті ПриватБанку, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Також у цих анкетах визначені і інші умови кредитування. На підставі підписаної позичальником анкети-заяви АТ КБ «Приватбанк» видав картки: № [NUMBER] , видана 16.08.2013 року кінцевий строк дії якої 03/16, № [NUMBER] , видана 29.01.2013 року кінцевий строк дії якої 07/16, №4149437832916769, видана 17.10.2014 року кінцевий строк дії якої 02/18, №5168755422678892, видана 28.02.2018 року кінцевий строк дії якої 01/22 з встановленням кредитного ліміту в розмірі 14\~000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, наявного у матеріалах справи, позичальник починаючи з 30.01.2013 року до 28.11.2019 року активно користувався кредитними коштами, здійснюючи операції щодо зняття кредитних коштів та погашення кредитної заборгованості (останній платіж з поповнення рахунка 20.11.2019 року у розмірі 1\~068,64 грн). Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина друга статті 207 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що між АТ КБ «Приватбанк» та позичальником [PERSON] 25.01.2012 року було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом. Із наявних у матеріалах справи слідує, що АТ КБ «Приватбанк» виконав умови цього договору та надав позичальнику у користування кредитні кошти, а [PERSON] отримала у користування ці кошти, однак не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за поточним тілом кредиту у розмірі 11\~190,00 грн. Що стосується стягнення з спадкоємця позичальника суми заборгованості, то суд зазначає наступне. Згідно копії паспорту позичальника, [PERSON] , її місце проживання зареєстровано за адресою [ADDRESS] . Згідно копії паспорту відповідача та інформації з Реєстру територіальної громади м. Миколаєва, місце проживання [PERSON] зареєстровано з 1997 року за адресою [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим 14.12.2019 року, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 4087. 11.02.2021 року Першою миколаївською державною нотаріальною конторою зареєстровано письмову претензію кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» з проханням повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті боржника [PERSON] , включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 11\~190, грн. 11.02.2021 року Першою миколаївською державною нотаріальною конторою відповідачу надано інформацію, з якої вбачається, що спадкова справа після смерті позичальника [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Таку відповідь АТ КБ «ПриватБанк» отримав 17.12.2021 року. 17.06.021 року АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я відповідача [PERSON] направив лист-претензію про наявність заборгованості за кредитним договором від 29.01.2013 року №б/н. у розмірі 11\~190,00 грн. Згідно з нормою статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Отже, до складу спадщини входить і заборгованість спадкодавця за кредитним договором. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Частина третя\~статті 1268 ЦК України\~визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1281\~ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Частина друга статті 1281\~ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частина третя статті 1281 ЦК України). Згідно із частини четвертої статті 1281\~ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року\~№640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281\~ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. З матеріалів справи слідує, що 22.01.2022 року до Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі цієї заяви14.12.2019 року Першою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведена спадкова справа №52/2022. З матеріалів спадкової справи №52/2022 слідує, що позичальник [PERSON] померла [INFO] , відповідач по справі [PERSON] помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] наявна в матеріалах спадкової справи). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] не є спадкоємцем після смерті [PERSON] , оскільки він помер майже за три роки до смерті боржника [PERSON] . Водночас із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] , однак позовних вимог до нього позивачем не заявлено. За такого, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, у його задоволенні слід відмовити. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed