Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

у лютому 2022 року Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація - орган опіки та піклування звернулась до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дітей, починаючи з моменту надходження позовної заяви, на користь опікуна [PERSON] , та накласти заборону на відчуження всього майна, яке на праві власності належить [PERSON] та право користування яким мають малолітній [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що у службі у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації на обліку дітей, залишених без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.03.2020 року № 174 малолітній [PERSON] , [INFO] , має визначений соціально-правовий статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що одинока матір [PERSON] (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 03.03.2020 року № 00025834933) під час здійснення кримінального провадження тримається під вартою (ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2020 року (справа № 753/6613/19). Відповідно до розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.03.2020 року № 181 неповнолітня [PERSON] , [INFO] , має визначений соціально-правовий статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що одинока матір [PERSON] (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 03.03.2020 року № 00025834898) під час здійснення кримінального провадження тримається під вартою (ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2020 року (справа № 753/6613/19). Рішенням виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 16.07.2020 року № 27 опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , призначено [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати [PERSON] , [INFO] , звільнена з державної установи «Київського слідчого ізолятора» від 27.09.2021 року № 08/80296 на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 23.09.2021 року (довідка від 27.09.2021 року № 08/80296). За інформацією, наданою Голосіївським районним в місті Києві центром соціальних служб за час проведеної роботи з [PERSON] щодо повернення їй на виховання та утримання дітей було з`ясовано: квартира знаходиться не в задовільному стані, потребує ремонту, в приміщенні не дотримуються санітарно-гігієнічних норм, відсутні меблі. Проведені мотиваційні бесіди щодо пошуку роботи та звернення до центру зайнятості для вирішення питання працевлаштування та поліпшення матеріального стану, ведення здорового способу життя. Відповідно до індивідуального плану консультування [PERSON] не виконує поставлені їй завдання, не звернулась до центру зайнятості, не виявила бажання продовжувати роботу з психологом Центру, не в повну міру цікавиться розвитком та життєдіяльністю малолітнього сина. За інформацією державного навчального закладу «Черкаського вищого професійного училища» піклувальник [PERSON] приділяє належну увагу вихованню і навчанню підопічної [PERSON] , [INFO] , яка навчається на 1 курсі за спеціальність «Офіціант; бармен». Мати [PERSON] з початком нового навчального року, вихованням і навчанням своєї доньки не цікавиться. За повідомленням закладу дошкільної освіти, де малолітній [PERSON] , [INFO] , відвідує старшу групу за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] про маму ніколи не згадує, не розповідає. Мати [PERSON] в садочок ніколи не приходила, участі в вихованні дитини не приймала. 14.06.2021 року спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та начальником ЖЕД-110 проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Квартира потребує капітального ремонту, санітарні умови незадовільні, належних умов для проживання дітей не створені. 09.02.2022 року спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та залученим працівником за програмою «організація та надання соціально-психологічної допомоги сім`ям, які взяли на виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що квартира трикімнатна. В двох кімнатах проживають сторонні особи, квартира потребує ремонту, в кухні відсутня газова плита, стіл та стільці, мийка, мебель та техніка. Умови для проживання, навчання та виховання дітей не створені. При вивчені думки неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з`ясовано, що вона не заперечує щодо позбавлення її матері [PERSON] , батьківських прав, оскільки вихованням та утриманням займається піклувальник [PERSON] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що й послугувало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 22.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 31). Ухвалою від 01.11.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд (а.с. 49). В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлялась шляхом направлення поштових повідомлень на адресу місця реєстрації. Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 43). Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві(а.с. 7). У вказаному свідоцтві про народження матір`ю зазначена [PERSON] , батьком - [PERSON] . Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Таким чином, [PERSON] є одинокою матір`ю по відношенню до малолітнього [PERSON] (а.с. 8). Неповнолітня [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Таким чином, [PERSON] є одинокою матір`ю по відношенню до неповнолітньої [PERSON] (а.с. 10). Згідно наказів Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 05.03.2020 року № 15/по та № 16/по неповнолітня [PERSON] , [INFO] , та малолітній [PERSON] , [INFO] , постановленні на первинний облік Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації (а.с. 11, 12). Розпорядженням Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 31.03.2020 року № 181 неповнолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 13). Розпорядженням Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 26.03.2020 року № 174 малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 14). Рішенням Виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 16.0.2020 року № 27 опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , призначено [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Згідно довідки від 27.09.2021 року № 08/80296 [PERSON] , [INFO] , звільнена з державної установи «Київського слідчого ізолятора» від 27.09.2021 року № 08/80296 на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 23.09.2021 року (а.с. 24-27). За інформацією, наданою Голосіївським районним в місті Києві центром соціальних служб за час проведеної роботи з [PERSON] щодо повернення їй на виховання та утримання дітей було з`ясовано: квартира знаходиться не в задовільному стані, потребує ремонту, в приміщенні не дотримуються санітарно-гігієнічних норм, відсутні меблі. Проведені мотиваційні бесіди щодо пошуку роботи та звернення до центру зайнятості для вирішення питання працевлаштування та поліпшення матеріального стану, ведення здорового способу життя. Відповідно до індивідуального плану консультування [PERSON] не виконує поставлені їй завдання, не звернулась до центру зайнятості, не виявила бажання продовжувати роботу з психологом Центру, не в повну міру цікавиться розвитком та життєдіяльністю малолітнього сина (а.с. 20). За інформацією державного навчального закладу «Черкаського вищого професійного училища» піклувальник [PERSON] приділяє належну увагу вихованню і навчанню підопічної [PERSON] , [INFO] , яка навчається на 1 курсі за спеціальність «Офіціант; бармен». Мати [PERSON] з початком нового навчального року, вихованням і навчанням своєї доньки не цікавиться (а.с. 19). За повідомленням закладу дошкільної освіти, де малолітній [PERSON] , [INFO] , відвідує старшу групу за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] про маму ніколи не згадує, не розповідає. Мати [PERSON] в садочок ніколи не приходила, участі в вихованні дитини не приймала (а.с. 18). 14.06.2021 року спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та начальником ЖЕД-110 проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Квартира потребує капітального ремонту, санітарні умови незадовільні, належних умов для проживання дітей не створені (а.с. 21). 09.02.2022 року спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та залученим працівником за програмою «організація та надання соціально-психологічної допомоги сім`ям, які взяли на виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що квартира трикімнатна. В двох кімнатах проживають сторонні особи, квартира потребує ремонту, в кухні відсутня газова плита, стіл та стільці, мийка, мебель та техніка. Умови для проживання, навчання та виховання дітей не створені (а.с. 22). Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , не заперечує щодо позбавлення її матері [PERSON] , батьківських прав, оскільки вихованням та утриманням займається піклувальник [PERSON] (а.с. 23). Статтею 51 Конституції Українивизначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . За змістом ч. ч. 2, 3ст. 166 СК Україниособа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно дост. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач є працездатною, відомості про розмір та джерела доходів останньої відсутні, а тому з урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідачки на утримання неповнолітніх дітей необхідно стягнути на користь опікуна [PERSON] в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (17.02.2022 року) і до досягнення дітьми повноліття. Щодо позовної вимоги про накладення заборони на відчуження всього майна, яке на праві приватної власності належить накласти заборону на відчуження всього майна, яке на праві власності належить [PERSON] та право користування яким мають малолітній [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за дітьми сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особам з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно із п. 3 ч. 3ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Відповідно до ч. 3 ст. 25 вказаного Закону у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Враховуючи викладене, суд робить висновок, що позовні вимоги Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - органу опіки та піклування до [PERSON] підлягають задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд справи судом, від сплати якого позивач був звільнений при зверненні в суд з позовом, слід стягнути на користь держави з відповідача за кожну позовну вимогу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved