Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

08.06.2023 позивач звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,736 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:003:0675, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,641 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:0736 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8688 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:0860, мотивуючи свої вимоги тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 295/02-14 від 02 травня 2023 року, [PERSON] та [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що заяву про відмову від прийняття спадщини було подано [PERSON] після спливу шестимісячного строку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належать: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,736 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:003:0675 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 955686 виданого 18.04.2007; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,641 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:0736 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 955686 виданого 18.04.2007; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8688 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:0860 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 955686 виданого 18.04.2007. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.08.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,736 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:003:0675, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,641 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:0736 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8688 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:0860. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 21 березня 2011 року, посвідченого секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі під № 83, [PERSON] заповіла усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно до\~інформаційної довідки\~зі Спадкового\~реєстру (заповіти/спадкові\~договори)\~№ 69759902\~від 16.08.2022\~року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. заповіт [PERSON] від 21.03.2011 року, зареєстрований за № 83 не змінювався та не скасовувався. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ Встановлено, що згідно довідки Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 277 від 31.03.2022 року, на час своє смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а разом з нею були зареєстровані позивачка, [PERSON] , і таким чином прийняла спадщину. Окрім цього, на час смерті спадкодавця спільно з нею була зареєстрована та проживала відповідачка [PERSON] . 04 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб після якого прізвище позивачки було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Встановлено, що [PERSON] спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріусу не звертався, отже спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Крім того встановлено, що [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. Письмовою відповіддю\~приватного нотаріусу\~Ізмаїльського районного\~нотаріального округу\~Веліксар Т.І.\~№ 295/02-14\~від 02\~травня 2023\~року,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] було\~повідомлено про\~неможливість видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом у\~зв`язку з\~тим,\~що заяву\~про відмову\~від прийняття\~спадщини було\~подано [PERSON] \~після спливу\~шестимісячного строку.\~ Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved