Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

у травні 2023 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена заява, яка автоматизованим розподілом судової справи між суддями визначена для розгляду судді [PERSON] Заява мотивована тим, що [PERSON] з 01.06.2020 по 24.02.2022 працювала кухарем у фізичної особи-підприємця [PERSON] , проте у зв`язку з активними бойовими діями в м.Авдіївка Донецької області разом з родиною змушена була пересилитися до с.Абрамівка Полтавського району Полтавської області, де 20.04.2022 стала на облік як внутрішньо переміщена особа. Більше до виконання своїх трудових обов`язків у ФОП [PERSON] вона не приступала. Оскільки відсутність запису про звільнення позбавляє її права на перерахунок пенсії, просить встановити факт припинення трудових відносин з ФОП [PERSON] . 10.05.2023 Машівський районний суд відкрив провадження за вказаною заявою (а.с.22). У подальшому, на підставі розпорядження керівника апарату Машівського районного суду Полтавської області від 13 червня 2023 року, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] , здійснено повторний автоматизований розподіл цієї справи та її передано на розгляд судді Косик С.М., яка своєю ухвалою від 21.06.2023 прийняла справу до свого провадження (а.с.31,32). У судове засідання учасники справи не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, зокрема, заявниця 16.06.2023, при цьому вимоги в заяві підтримує в повному обсязі (а.с.33), представник заінтересованої особи - 2 15.05.2023 (а.с.27,28). Заінтересована особа ФОП [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом оголошення на офіційному вебсайті суду (а.с.35), оскільки поштове відділення за місцем її проживання не працює. Ураховуючи викладене, суд уважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованих осіб. Судом встановлено, що позивач працювала з 01.06.2020 кухарем у фізичної особи-підприємця [PERSON] , що стверджується відомостями про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб (а.с.10-12). 20.04.2022 заявниця стала на облік як внутрішньо переміщена особа в с.Абрамівка Полтавського району Полтавської області (а.с.6-9). 17.04.2023 року позивач скерувала на поштову адресу ФОП [PERSON] заяву про звільнення за власним бажанням (а.с.13-16). Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Аналогічні положення містяться в Європейській соціальній хартії (переглянута) від 03.05.1996 (ратифікована Україною 14.09.2006). Так, ст. 1 Хартії визначає, що з метою забезпечення ефективного здійснення права на працю сторони зобов`язуються: визнати однією зі своїх найголовніших цілей і одним зі своїх найголовніших обов`язків досягнення та підтримання якомога високого і стабільного рівня зайнятості, маючи на меті досягнення повної зайнятості; ефективно захищати право працівника заробляти собі на життя професією, яку він вільно обирає; створювати безкоштовні служби працевлаштування для всіх працівників або забезпечувати їхнє функціонування; забезпечувати належну професійну орієнтацію, підготовку та перекваліфікацію або сприяти їм. Заявниця покликається на те, що встановлення факту припинення трудових відносин необхідно для подальшого перерахування пенсії. Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно із ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Разом з тим, положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено гарантії прав і свобод громадян України, які виїхали за межі тимчасово окупованої території, та визначено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Оскільки установа, в якій працювала заявниця знаходиться на території Україні, де ведуться активні бойові дії, а саме в м.Авдіївка Донецької області, в останньої відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, окрім звернення до суду. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що заява встановлення факту припинення трудових відносин підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved