Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення 273433 грн. 73 коп. пені за неналежне надання виконавцем банківських послуг споживачеві. Позов мотивує\~тим,\~що 23 грудня 2022 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті «Валютний Еко-депозит» №090/12/22/369 шляхом подання заяви на розміщення депозиту від 23 грудня 2022 року на суму 2680 доларів США, відповідно до умов якого строк зберігання коштів 93 дні, дата зарахування коштів 23 грудня 2022 року, дата повернення вкладу 27 березня 2023 року (включно), яка є настанням дати повернення вкладу грошових коштів, які повертаються шляхом перерахування їх на картковий рахунок, відкритий у банку. Крім того, у заяві передбачено автопролонгацію строку зберігання коштів. 27 березня 2023 року звернувшись у робочий час банку, у відділенні повідомила про намір отримання суми вкладу у розмірі 2680 доларів США, про що подала і зареєструвала відповідну заяву. Однак вклад повернутий не був, банк повідомив про автопролонгацію договору банківського вкладу на строк до 29 червня 2023 року, тобто ще на 93 дні. Згодом, депозитний вклад було повернуто їй 29 червня 2023 року. Вважає, що банком порушено умови договору, оскільки вчасно звернулась з заявою про повернення їй вкладу, та у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні суми пені виходить з наступного розрахунку: 2680 доларів США * 0,03*93 дні * 36 грн. 569 коп. Просить позов задоволити. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, хоча про розгляд справи повідомлялись належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та її представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила, надала відзив на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити, оскільки договір про розміщення банківського вкладу позивачкою укладено через Додаток, умовами якого передбачено автопролонгацію або припинення строку дії договору шляхом подання заяви до відділення банку або подання заяви телефоном до Контакт центру до дня закінчення строку зберігання коштів, тобто до 26 березня 2023 року. Оскільки позивачка подала заяву 27 березня 2023 року автопролонгація відбулась програмою автоматично на строк 93 дні. 29 червня 2023 року позивачці повернено суму вкладу. Крім того, звертає увагу на те, що позивачкою проведено обрахунок пені на суму вкладу, а не на проценти, що не узгоджується з правовими висновками Верховного Суду. Оскільки [PERSON] не проведено перерахунок пені на суму процентів, суд розглядає позов в межах заявлених вимог, тому просить у задоволенні такого відмовити. 13 липня 2023 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, на підставі п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України, з повідомленням (викликом) сторін та призначено до підготовчого судового засідання на 08 серпня 2023 року. Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено до 22 серпня 2023 року, за клопотанням представника відповідача. Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року призначено справу до судового розгляду на 31 серпня 2023 року. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. 23 грудня 2022 року [PERSON] здійснила купівлю іноземної валюти у сумі 2680 доларів США, про що свідчить копія заяви від 23 грудня 2012 року. Відповідно до заяви про розміщення депозиту від 23 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до ПАТ АБ «Укргазбанк» з волевиявленням про відкриття депозитного банківського рахунку «Валютний Еко Депозит» з сумою вкладу 2680 доларів США під 0,1% річних на період 23 грудня 2022 року по 27 березня 2023 року (включно). Пунктом 6.3 Заяви про розміщення депозиту від 23 грудня 2022 року передбачено, що вона має право відмовитись від продовження строку зберігання коштів 9автопролонгації), та припинити дію Договору, шляхом подання заяви про витребування депозиту до відділення банку у письмовому вигляді або за телефоном Контакт центру до дня закінчення строку зберігання коштів/продовженого строку зберігання коштів, якщо умовами договору, передбачена можливість автопролонгації. У випадку її відмови від автопролонгації на дату укладення з вкладником договору, функція автопролонгації не застосовується. 27 березня 2023 року [PERSON] звернулась до відділення банку з письмовою заявою про видачу банківського вкладу та її незгоду про автопролонгацію договору, однак договір було пролонговано автоматично на 93 дні до 29 червня 2023 року. Відповідно до платіжної інструкції на видачу готівки від 29 червня 2023 року [PERSON] виплачено депозитний валютний вклад у розмірі 2680 доларів США. З пояснень представника відповідача та відзиву на позовну заяву вбачається, що банк вважав останнім днем подачі заяви вкладника про припинення дії договору банківського вкладу 25 березня 2023 року, а 26 березня 2023 року днем закінчення строку зберігання коштів. З положень ч.3 ст.254 ЦК України передбачено, що строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Частиною 5 цієї ж статті передбачено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Оскільки 25 березня 2023 року (за твердженням представника відповідача останнім днем звернення з заявою вкладника про видачу депозиту) є вихідним днем суботою, а наступним робочим днем є 27 березня 2023 року, тому [PERSON] звернулась до банку з заявою про видачу суми вкладу у строк, передбачений договором. Згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Велика Палата Верховного Суду: 1) у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; 2) діє як суд апеляційної інстанції у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції; 3) аналізує судову статистику та вивчає судову практику, здійснює узагальнення судової практики; 4) здійснює інші повноваження, визначені законом. Таким чином, саме Велика Палата Верховного Суду є спеціально створеним колегіальним органом Верховного Суду, метою діяльності якого є забезпечення однакового застосування судами норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 (провадження № 14-435цс18) зазначила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, у цій справі це постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) та від 25 січня 2022 року у справі №761/16124/15-ц (провадження № 14-184цс20). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (статті\~549,\~551,\~611 ЦК України). Відповідно до частини другої\~статті 627 ЦК України\~у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. У\~статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 цієї статті); продукція - це будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець- це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Отже,\~Законом України «Про захист прав споживачів»\~врегульовані договірні відносини за участі споживача. Частиною п`ятою\~статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Якщо вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2023 року у справі № 199/3152/20 (провадження № 14-224цс21) дійшла висновку про те, що пеня має бути виплачена виконавцем від суми, що складає грошовий вимір відплатності відповідного договору. Обов`язок банку за договором банківського вкладу (депозиту) повернути суму вкладу безумовно є грошовим, однак обов`язок повернення суми вкладу не зумовлює відплатність договору банківського вкладу (депозиту), через що ця сума не може бути врахована в базі нарахування пені відповідно до приписів частини п`ятої\~статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Дійсний зміст приписів частини п`ятої\~статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~слід трактувати так, що пеня має бути виплачена виконавцем та має рахуватися від суми, що складає грошовий вимір відплатності відповідного договору. У такому разі базою нарахування пені слід вважати розмір процентів на суму вкладу або дохід в іншій формі, що є платою фінансової установи за використання коштів споживача (статті\~1058,\~1061 ЦК України). Сама сума вкладу не може бути врахована в базі нарахування пені відповідно до приписів частини п`ятої\~статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) викладено правову позицію про те, що пеня, передбачена частиною п`ятою\~статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», застосовується в разі порушення виконання договірного зобов`язання на користь споживача, однак якщо між сторонами припинено правовідносини з договорів банківського вкладу, то з часу такого припинення частина п`ята\~статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~не розповсюджується на спірні правовідносини. [PERSON] просить стягнути пеню, обраховану за період пролонгації договору банківського вкладу, на період з 27 березня по 29 червня 2023 року вона являлась споживачем банківських послуг. Стягнення пені у розмірі суми вкладу не відповідає засадам справедливості та розумності і суперечить вимогам закону, оскільки сума депозитного вкладу не є збитками для вкладника. Лише несплачені банком відсотки за таким депозитним вкладом можуть вважатися його збитками. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України\~суд\~розглядає\~справи\~не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в\~межах заявлених\~нею\~вимог\~і на підставі доказів, поданих учасниками\~справи\~або витребуваних\~судом\~у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки [PERSON] проведено обрахунок пені на суму невиплаченого вкладу, що суперечить висновкам Верховного суду, розрахунку пені на суму нарахованих відсотків суду не надано, суд розглядає справу в межах заявлених вимог, тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 549, 611, 627, 1058, 1061 ЦК України,

Outcome: dismissed