Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] пред`явила через суд позов до ТОВ «Росвен Інвест Україна» з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №17252, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 01 лютого 2021 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» в розмірі 18 991,71 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що пред`явлена до стягнення заборгованість у зазначеному розмірі не є безспірною, оскільки вона не має ніяких зобов`язань перед цим Товариством, а відповідачем про наявність боргу їй не повідомлялося, проте приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Табінським О.В. звернуто стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи, стягнуто заборгованість у розмірі 18 991,71 грн., а також арештовано соціальні картки позивача та наразі вона не має можливості отримувати кошти як внутрішньо переміщена особа та фактично позбавлена засобів для існування, тому позивач просила суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 грудня 2022 року справу передано для розгляду по суті судді Колесніченко О.В. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2022 року, з урахуванням позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19), зазначену позовну заяву передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва, оскільки за місцезнаходженням боржника жодні виконавчі дії не проводилися і, відповідно, виконання виконавчого документу не здійснювалося, а тому відсутні підстави для застосування положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України лише за ознаками місця реєстрації позивача на території Центрального району м. Дніпра. В той же час, постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2023 року ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2023 року скасовано та справу направлено для продовження її розгляду до суду першої інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про визначення підсудності у зазначеній цивільній справі за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи позивача. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 15 червня 2023 року, після усунення позивачем недоліків, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та з потребою у сприянні позивачу у збиранні доказів шляхом постановлення ухвали про витребування у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.В. копії виконавчого напису та документів на підставі яких останній вчинений, а також у приватного виконавця Табінського О.В. належним чином завірених копій виконавчого провадження № 64470263. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви, при цьому 24 липня 2023 року уповноважена особа отримала поштовий конверт з копією ухвали та копією позовної заяви з додатками. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. своїм правом подати заяви по суті справи не скористався, пояснень щодо позову не подавав. Вимоги ухвали суду від 21 липня 2023 року щодо витребування копії виконавчого напису та документів на підставі яких останній вчинений не виконав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Табінський О.В. своїм правом подати заяви по суті справи не скористався, пояснень на позовну заяву не подавав, при цьому 28 липня 2023 року ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримано уповноваженою особою, однак виконавши вимоги ухвали про витребування належним чином завірених копій виконавчого провадження № 64470263, що надані приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Р.І., в провадженні якого наразі перебуває зазначене виконавче провадження. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову в повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17252, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», яке є правонаступником ПАТ «Дельта Банк», заборгованості за кредитним договором № 010-04540-100611, укладеного 10 червня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , за період з 22 травня 2020 року по 31 січня 2021 року в розмірі 18 991,71 грн., що складається з наступного: 11 664,54 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 6 827,17 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 15, 16-17). 17 лютого 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. відкрите виконавче провадження № 64470263 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 17252 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 18 991,71 грн. (а.с. 11-12, 18). 08 травня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. виконавче провадження № 64470263 за заявою ТОВ «Росвен Інвест України» передане в провадження приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельнику Р.І., який постановою від 09 травня 2023 року прийняв до свого провадження виконавче провадження№ 64470263 (а.с. 99, 101). Разом з тим, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявних договірних відносин із позивачем, як і не надано доказів наявної у позивача заборгованості, невиконаних або порушених зобов`язань за укладеною з цим товариством чи іншою особою угодою, зокрема, виписки по рахунку, інших бухгалтерських документів, як і не надано розрахунку заборгованості, з зазначенням періоду виникнення заборгованості та суми такої, з огляду на що перед судом не доведено належними та допустимими доказами наявність договору між позивачем та відповідачем або його правонаступництва за кредитними зобов`язаннями між позивачем та іншою банківською чи фінансовою установою, та, відповідно, і наявність зобов`язань позивача перед відповідачем, в тому числі за нотаріально посвідченою угодою, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати безспірною стягнуту за виконавчим написом нотаріуса заборгованість. Одночасно, суд відзначає, що вимоги ухвали суду від 15 червня 2023 року про витребування належним чином завіреної копії виконавчого напису та документів на підставі яких він виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. не виконані, у зв`язку з чим, з огляду на ненадання відповідачем документів, з якими це товариство звернулося за виконавчим написом до нотаріуса, наявність підстав для видачі виконавчого напису перед судом відповідачем не доведена за розгляду справи не встановлена. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Сторонами не доведена наявність зобов`язальних відносин між позивачем та відповідачем, що виникали б на підставі укладеного договору, в тому числі і на підставі нотаріально посвідченої угоди, у зв`язку з чим не доведена наявність як самої заборгованості та її підстави, так і обставини безспірності останньої. Відповідно, виконавчий напис вчинено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо форми правочину, за яким передбачена можливість вчинення такого напису, а також щодо змісту документів стягувача на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису № 17252 вчиненого 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved