Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

16.09.2022 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Ковальчука Андрія Олександровича звернувся з вказаним позовом, у якому просить: - стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] матеріальну шкоду у розмірі 104 950, 00 грн, - стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] моральну шкоду у розмірі 50 000, 00 грн; - стягнути стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. Короткий виклад доводів позивача, заперечень відповідачки На обґрунтування позову [PERSON] вказав, що 25 лютого 2022 о 16 год. 30 хв. в селищі Хажин Бердичівського району Житомирської області [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , здійснила виїзд на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди 25.02.2022 року складено Європротокол, за яким ДТП сталася внаслідок дій відповідачки під час керування транспортним засобом. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , тобто відповідачки, була застрахована у ПАТ Страхова група «ТАС» (приватне) за полісом обов`язкового страхування №ЕР206762596 від 11.11.2021 року, внаслідок чого позивачем було подано письмову заяву до ПАТ Страхова група «ТАС» (приватне) про виплату страхового відшкодування. Матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з [NUMBER] , згідно зі звітом № 76-D/10/25 від 04.05.2022 року ФОП [PERSON] виготовлений на замовлення страховиком відповідачки, становить 153 450,00 грн. Згідно вказаного звіту вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 219179,26 грн. 09.06.2022 року ПАТ Страхова група «ТАС» (приватне) проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 48500,00 грн. (за вирахуванням франшизи у розмірі 1500 грн.), які перераховано на розрахунковий рахунок позивача. Різниця між вартістю відновлювального ремонту та загальною сумою отриманих коштів складають 104950, грн., які позивач просить стягнути із відповідачки, в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП. Крім того, позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача пошкодженням автомобіля, було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача. Внаслідок пошкодження автомобіля та переживань в зв`язку з самим фактом ДТП, пошкодженням автомобіля позивач зазнав немало переживань та страждань через те, що відповідачка не має на меті добровільно відшкодувати заподіяння матеріальні збитки. У момент ДТП позивач пережив значний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості та тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Внаслідок ДТП автомобіль було пошкоджено і до цього часу позивач та його родина не мають можливості користуватися особистим транспортним засобом, що призвело до порушення налагодженого стану життя. Хвилювання та думки про те, як відновити позивач свій автомобіль тримають його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї та на роботі. Крім того, позивач вимушений був витрачати свій час і зусилля на те, щоб звертатися до правників страхової компанії, що значно порушило його нормальний ритм життя та спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бут витрачений на сім`ю та роботу. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 50 000,00 грн. У відзиві на позовну заяву, поданому представником відповідачки, адвокатом Книшем С.В., він просить відмовити у задоволенні позову. Заперечення проти позову обґрунтовує тим, що позивач не має права вимагати відшкодування шкоди, так як він не набув права власності на автомобіль, оскільки не перереєстрував автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з [NUMBER] після смерті власника. За законом він не мав права експлуатувати цей транспортний засіб. Він керував автомобілем за підставі нечинного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Також позивачем не доведено розміру збитку, оскільки звіт 376-D/10/25 виготовлений на замовлення страхової компанії для страхового відшкодування, а не на замовлення позивача та позивач не володіє його оригіналом. Такий звіт не є належним та допустимим доказом. Крім того, оцінювач не оглядав транспортний засіб, оскільки у самому звіті не вказано дати та часу такого огляду, не вказано відомостей хто був присутній при огляді. До того ж, розмір шкоди позивачем визначений без урахування ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки позивач не набув права власності на транспортний засіб. Позивач не звертався до відповідачки із проханням відшкодувати шкоду. Матеріали справи не містять факту заподіяння шкоди здоров`ю позивача, позивач не надає доказів про членів його родини, які втратили право користування автомобілем. З моменту ДТП до дати звернення із цим позовом минуло більше 7 місяців та позивач просить компенсувати ринкову вартість авта, а не понесені витрати на його ремонт, що свідчить про те, що позивач не вживає заходів до відновлення автомобіля та є недоведеним існування постійної нервової та психологічної напруги у зв`язку із відновленням транспортного засобу. Відсутні докази про членів сім`ї позивача про його працевлаштування, при тому, що позивач вказує , що згаяв час, який міг би витратити на роботу, сім`ю. Матеріали справи не містять доказів звернення до лікаря у зв`язку із пережитим стресом, що приймав ліки, тощо. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою від 19.09.2022 позовну заяву було залишено без руху. На усунення недоліків позову, 29.09.2022 позивач надав квитанцію про сплату судового збору у повному обсязі. Ухвалою суду від 18.10.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні позивач підтримав із підстав, наведених у позові. Пояснив, що після смерті дружини він не зареєстрував за собою автомобіль. Автомобіль він досі не відремонтував. На огляд автомобіля приїздив представник страхової компанії, який фотографував авто. Після ДТП він переніс стрес та хвилювання. Був позбавлений засобу пересування. Він є громадянином російської федерації. Представник позивача адвокат Ковальчук А.О. підтримав позов із підстав, наведених у ньому. Звіти про матеріальну шкоду на адвокатський запит йому на електрону пошту направлено страховою компанією. Оскільки позивач в силу фінансових труднощів не має можливості провести експертизу на визначення матеріальної шкоди, розмір шкоди доводиться звітом оцінювача, проведеним на замовлення страхової компанії відповідачки. Представник відповідачки, адвокат Книш С.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив із підстав, наведених у відзиві. Акцентував увагу, що долучений до позову звіт не може бути використаний як доказ, оскільки у самому звіті вказано обмеження щодо його використання. Судом витребувано у страхової компанії оригінали долучених до позову звітів № 76-D/10/25 та № 68-R/10/49. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що 25 лютого 2022 о 16 год. 30 хв. в с. Хажин Бердичівського району Житомирської області слалася дорожньо-транспортна пригода за участі водія [PERSON] , яка керуючи транспортним засобом марки «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , здійснила виїзд на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що доводиться повідомленням про ДТП від 25.02.2022 (Європротоколом) (а.с. 13). Відповідальність водія BMW X3», д.н.з. [NUMBER] на час ДТП була застрахована у ПАТ«Страхова група «ТАС» та 09.06.2022 на банківський рахунок [PERSON] зараховано 48\~500 гривень страхового відшкодування (а.с. 14). Позивач є громадядном російської федерації та відповідно до посвідки на постійне проживання від 20.03.2017, виданої на ім`я [PERSON] , він має право проживання в Україні. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] зареєстрований на праві власності за [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] 10.06.2021 видано свідоцтво про право на спадщину від після смерті [PERSON] на Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] . Свідоцтво підлягає реєстрації у відповідних реєстраційних органах. (а.с. 12). Відповідно до звіту №76-D/10/25, виготовленого на замовлення АТ «СТ ТАС» вартість матеріального збитку, заподіяного власникові транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] складає 153\~450, 00 грн. Ринкова вартість транспортного засобу складає 153\~450 грн, вартість відновлювального ремонту становить 219179,26 грн. Даний звіт може використовуватися тільки для визначення суми страхового відшкодування і для доказу розміру позовних вимог до винуватця ДТП у разі звернення замовника із позовом до суду (а.с. 16). На вимогу суду АТ «СТ ТАС» надало для огляду оригінал звіту, примірник якого не відповідає копії, оскільки не містить усіх додатків, зокрема, фотозображень пошкодженого транспортного засобу (а.с. 17-38). Відповідно копії до звіту 68-R/10/49 від 25.02.2022 ринкова вартість автомобіля Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] складає 153\~450, 00 грн, ринкова вартість пошкодженого автомобіля Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] складає 58\~431, 4 грн (а.с. 38-49). Оригіналу звіту суду не надано. Норми права застосовані судом Згідно зі статтями\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша\~статті 1166 ЦК України). Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частини перша - друга\~статті 1187 ЦК України). Відповідно до\~п.\~1\~ч.1\~ст.\~1188\~ЦК України\~шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 ( Постанова Верховного Суду України, від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 674/1666/14-ц (провадження № 61-6468зпв18) вказано, що «зобов`язання про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою». За положеннями 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частини першої статті\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із положеннями частини першої статті1168\~ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно з положеннями\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). У частині першій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Судом встановлено, що винуватцем ДТП, внаслідок якого пошкоджено автомобіль «Skoda fabia», д.н.з. [NUMBER] є відповідачка, яка 25.02.2022, рухаючись в колоні транспортних засобів, очевидно, що евакуйовуючись із місць ведення російською федерацією бойовий дій, виїхала на смугу зустрічного руху, де на автомобілі «Skoda fabia», д.н.з. [NUMBER] , в своїй смузі руху, їхав позивач, громадянин російської федерації. Позивач, обґрунтовуючи своє право на відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження відповідачкою автомобіля «Skoda fabia», д.н.з. [NUMBER] вказав у позові, що він є власником даного автомобіля. Разом із тим, до позову не долучено доказів на підтвердження цього факту. До позову долучено копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіля «Skoda fabia», д.н.з. [NUMBER] , відповідно до якого власником авта значиться [PERSON] . Проте, [PERSON] померла [INFO] . 10.06.2021 нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на автомобіль «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] спадкоємцю [PERSON] . У свідоцтві зазначено, що воно підлягає реєстрації у відповідних реєстраційних органах (а.с. 12). На підтвердження особи позивача до позову долучено посвідку на ім`я [PERSON] (без зазначення по батькові). Іншого документу, який посвідчує особу позивача та містить відомості про зазначення по-батькові [PERSON] , матеріали позову не містять. Державну реєстрацію транспортного засобу «Skoda fabia», д.н.з. [NUMBER] за [PERSON] у сервісному центрі МВС не проведено. Пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року, № 1388 (у редакції, чинній на момент видачі свідоцтва про право на спадщину) передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків що відповідають державним стандартам, а ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені забороняється. Аналогічне положення про заборону використання транспортного засобу без його перереєстрації встановлено ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» Відповідно до п. 2.2. Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Позивач не довів факту правомірності володіння «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] . Станом на дату ДТП позивач керував транспортним засобом на підставі нечинного свідоцтва про реєстрацію ТЗ, без перереєстрації автомобіля після смерті власника, що є порушення ст. 34 ЗУ «Про дорожній рух». Така обставина підтверджує факт відсутності правової підстави володіння транспортним засобом, і як наслідок, вимагати відшкодування шкоди. Крім того, позивач не довів належними та допустимими доказами розміру заподіяної шкоди, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні позову. На обґрунтування матеріальної шкоди позивач надав суду копію Звіту № 76-D/10/25 від 04.05.2022 року, підготовленого ФОП [PERSON] (надалі Звіт). Копю звіту № 76-D/10/25 суд визнає недопустимим доказом, оскільки оригінал звіту у позивача відсутній, а судом встановлено, що адвокат завірив справжність копії звіту, не маючи його оригіналу, що суперечить ч. 5 ст. 95 ЦПК України. До того ж, витребуваний судом оригінал звіту № 76-D/10/25 не відповідає його копії, яка долучена до позову. До оригіналу звіту № 76-D/10/25, витребуваного судом у АТ «СГ «ТАС» не долучено додатків, зокрема фотокопій пошкодженого транспортного засобу. Як вбачається із тексту Звіту № 76-D/10/25 замовником проведення оцінки на предмет визначення вартості матеріального збитку було АТ «СГ «ТАС», тобто страховик, а не позивач. Оцінювач ФОП [PERSON] у звіті № 76-D/10/25 (розділ «Перелік обмежень у використанні результатів оцінки) встановив обмеження у використанні результатів оцінки та вказав, що даний звіт може використовуватися лише для визначення суми страхового відшкодування і для доказу розміру позовних вимог, у разі звернення замовника (страхової компанії) до суду. Крім того, згідно з п. 8.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ № 142/5/2092 від 24.11.2003р. (надалі Методика) в редакції станом на дату проведення оцінки калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Пункт 5.1. Методики визначає, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. У звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається така інформація: дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом); відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки; додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. (підпункти и), ї), с) пункту 4.4. Методики); Проте, у Звіті № 76-D/10/25 відсутні відомості про час та місце проведення огляду КТЗ особисто оцінювачем, як цього вимагає пункти 4.4. та 5.1. Методики, відомості, хто був присутнім при такому огляді та перелік додатків, що є невід`ємною частиною Звіту. Як вбачається із тексту Звіту№ 76-D/10/25 заявка замовника на проведення оцінки датована 04.05.2022 року та цього ж числа уже проведено оцінку вартості матеріального збитку заподіяного ТЗ «Skoda fabia». Зі звіту не вбачається, ні дати проведення огляду пошкодженого ТЗ, ні присутніх при огляді. Зазначене ставить під сумній той факт, що оцінювач здійснював огляд транспортного засобі. За таких встановлених обставин, звіт 76-D/10/25 судом визнається неналежним та недопустимим доказом на підтвердження розміру заподіяної ДТП шкоди. Копію звіту 68-R/10/49 від 25.02.2022, складеного ФОП [PERSON] на замовлення страхової компанії АТ «СТ ТАС» про ринкову вартість автомобіля "Skoda Fabia2, д.н.з. [NUMBER] та ринкову вартість пошкодженого автомобіля "Skoda Fabia", д.н.з. [NUMBER] суд визнає недопустимим доказом, оскільки оригінал звіту у позивача відсутній, а судом встановлено, що адвокат завірив справжність копію звіту, не маючи його оригіналу, що суперечить ч. 5 ст. 95 ЦПК України. На запитання суду представник позивача вказав, що позивач не бажає ініціювати призначення експертизи та висновком експерта доводити розмір заподіяної шкоди. Вважає, що розмір шкоди доведено долученими до позову звітами. Тому, оскільки позивач не довів належними, достатніми та допустимими доказами, що він набув права власності на автомобіль, або ж правомірно володів ним, а також не довів розміру завданого збитку, у задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди суд відмовляє. Суд також відмовляє у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди. Позивачем завдання йому моральної шкоди обґрунтовано стражданнями, яких він зазнав внаслідок пошкодження його власності. Проте, як зазначено вище, позивач не довів ні набуття у спосіб визначений законодавством України права власності на автомобіль, ні правомірності володіння автомобілем. Доказів, які б доводили факт заподіяння позивачеві моральної шкоди, а також розмір цієї шкоди, позивач на порушення ст. 81 ЦПК України до позову не долучив. Враховуючи наведене, та те, що страхова компанія виплатила позивачеві 48500 грн страхового відшкодування, у суду відсутні підстави вважати, що позивачеві заподіяно моральну шкоду пошкодженням автомобіля «Skoda\~Fabia»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] . За таких встановлених обставин, суд повністю відмовляє у задоволенні позову. Розподіл судових витрат Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачеві не відшкодовуються. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8\~ст.\~141\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник відповідачки просив відшкодувати судові витрати за надання ним відповідачці правничої допомоги у розмірі 10250 грн. На підтвердження витрат на надання правничої допомоги до позову представником відповідачки долучено договір про надання правничої допомоги у цій справі [PERSON] адвокатом Книшем С.В. від 15.11.2022. Відповідно до п. 4 договору, обсяг і вартість наданої правової допомоги за цим договором визначається у відповідному акті. Відповідно до п. 1 акта прийому-передачі наданих послуг, підписаним [PERSON] адвокатом Книшем С.В. 28.04.2023, адвокатом було надано послуги за договором від 15.11.2022, відповідно до переліку на загальну суму 10250 грн. Клієнт зобов`язується оплатити послуги адвоката протягом 10 робочих днів із дати підпитання акта. Проте, відповідачкою та її представником під час судового розгляду не надано доказів оплати [PERSON] , в строк визначений актом, який на час ухвалення рішення сплив, послуг адвоката Книша С.В., а заяви порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України від відповідачки не надходило. Тому, оскільки відповідачкою не доведено доказами факту понесення нею витрат на надання правничої допомоги, відсутні підставив для відшкодування їй таких судових витрат.

Outcome: dismissed