Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , представник позивача - адвокат Кривонос Андрій Ілліч звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2013 року проживав спільно з відповідачкою, [INFO] у них народився син [PERSON] . Відповідачка певний час перебувала за кордоном, позивач проходив військову службу, дитина мешкала з родичами батька. У зв"язку з необхідністю вирішити питання щодо визначення місця проживання дитини, позивач звернувся до суду, вказуючи що має для дитини максимально комфортні умови для проживання. Фінансовий стан позивача дозволяє забезпечувати харчування, одяг, відпочинок для дитини. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій прохав розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач під час підготовчого розгляду справи позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила щодо проживання сина з батьком. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Так, оскільки відповідач визнає позов, суд, з врахуванням положень частини 3 статті 200 ЦПК України, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Як установлено в судовому засіданні, в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені позивач та відповідач. Спільне життя між сторонами фактично припинилося, сторони мешкають окремо. Позивач має належні житлові та матеріально - побутові умови, що підтверджується відповідними актами обстеження умов проживання ( а.с. 18,19-20). Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до обох батьків, вік дитини, а також те, що в даному випадку відповідач визнає позов та не заперечує щодо того, щоб дитина проживала разом з батьком, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог та визначення місця проживання дитини разом з батьком. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved