Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що на праві приватної власності йому належить 51/100 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 22.03.2023 року він звернувся до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради, де отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що на вказане нерухоме майно постановою державного виконавця накладено арешт. З відповіді\~відповідача вбачається,\~що виконавчі\~провадження щодо\~позивача відсутні.\~Інформацію про\~ВП в\~межах якого\~накладено арешт\~на майно\~отримати на\~даний час\~неможливо,\~оскільки пройшов\~трирічний термін\~зберігання цієї\~інформації в\~архіві органу\~ДВС.\~Відтак,\~Перший ВДВСу місті Луцьку ЗМУМЮ немає законних підстав скасування обтяжень. Зважаючи на обмеження позивача в реалізації прав власності, останній просить зняти арешт з нерухомого майна в судовому порядку. Ухвалою суду від 04 липня 2023 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року у справі було замінено неналежного відповідача (Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції). Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в письмовій заяві просить розгляд справи без його участі. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач є власником 51/100 частини будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). З матеріалів\~справи вбачається,\~що згідно\~інформаційної довідки\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~щодо об`єкту\~житлової нерухомості(51/100 частина) за адресою: [ADDRESS] , наявний запис про обтяження № 2577353 (підстава обтяження: постанова державного виконавця Іщенко Г.С. ВП №669696) (а.с.6). Зважаючи на дату постанови виконавця у провадженні в рамках якого було накладено обтяження на зазначене майно, його матеріали на даний момент є знищеними у зв`язку із завершенням трирічного терміну зберігання, що відповідає положенням Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07 червня 2017 року (а.с.11-13). З довідок Першого та Другого відділів ДВС у місті Луцьку вбачається, що відкритих виконавчих проваджень щодо [PERSON] про стягнення заборгованості на користь фізичних, юридичних осіб та держави Україна на виконанні відділів не перебуває (станом на 14.03.2023 та 01.05.2023 року відповідно) (а.с.9, 10). Зі змісту позову вбачається, що наявність обтяження нерухомого майна перешкоджає позивачу реалізувати право власності (щодо оформлення договору дарування на нерухоме майно). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За приписами ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Враховуючи те, що діючі виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні, існуючі на даний час арешт та заборона на відчуження нерухомого майна повністю унеможливлює реалізацію права власності останнього, а також відсутність підстав для продовження обтяження на майно, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved