Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 06.04.2023 позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, предметом якого є стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 3087810 від 01.09.2020 в розмірі 12862,50 грн. Як на підставу позову позивач посилається на те, що відповідач уклав кредитний договір з ТОВ «МІЛОАН» електронній формі і зобов`язався виконувати умови договору, повернути кошти, сплатити відсотки за їх користування, але не виконав свого обов`язку щодо повернення кредиту, має заборгованість. 18.11.2020 року між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем укладено Договір відступлення прав вимоги № 53-МЛ, тому, отримавши право вимоги до відповідача, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звертається до суду для захисту своїх прав. Короткий зміст заперечень відповідача. Відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору № 3087810 від 01.09.2020 з ТОВ «МІЛОАН», але вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки 17.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. було вчинено виконавчий напис № 1110 про стягнення з нього боргу на користь позивача за спірним кредитним договором, за період з 18.11.2020 по 24.12.2020 в розмірі 12862,50 грн. який рішенням Франківського районного суду м. Львова від 22.12.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню, стягнуто з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 1362,00 грн. Оскільки кредит у сумі 3000,00 грн. надавався йому на 15 днів, до 16.09.2020 року, то позивачем було проведено нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування, що суперечить чинному законодавству та правовим висновкам Верховного Суду. Тим більш, що договором було передбачено розмір процентів за користування кредитом - 562,50 грн. Зазначає, що спірним договором передбачена загальна вартість кредиту 3862,50 грн., і ця сума підлягає зменшенню на суму стягнутого судом з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судового збору у розмірі 1362,00 грн. Крім того, вважає, що позивач своїми діями по стягненню боргу в завищеному розмірі спочатку шляхом усних вимог, потім - шляхом вчинення нотаріального напису, а далі шляхом звернення до суду, підтвердив, що він вводить в оману споживача щодо розміру зобов`язання за спірним договором та діє агресивно, що є нечесною підприємницькою практикою, і з цих підстав в задоволенні позову просить відмовити. Процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 15.05.2023 на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 07.04.2023 для розгляду за підсудністю. 26.05.2023 судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 29.05.2023 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.07.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. 01.09.2020 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено Кредитний договір № 3087810 в електронній формі, шляхом підписання позичальником Анкети-заяви з використанням одноразового ідентифікатора. Кредит було надано у сумі 3000 грн., строком на 15днів, з кінцевим терміном повернення 16.09.2020 року, з процентною ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування - 562,50 грн. (п.1.5.2 Договору). Особливості нарахування процентів, обумовленні пролонгацією договору, передбачені у пунктах 2.2.3 Договору, згідно з яким проценти нараховуються за стандартною базовою ставкою, що визначена п.1.6. Договору. Яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту. Пунктом 1.6 передбачено, що стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п.1.5.1 комісію за надання кредиту становить 300,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Підписавши Анкету-заяву, договір, графік розрахунків, відповідач зобов`язався договір виконувати. 01.09.2023 ТОВ «Мілоан» перерахував на рахунок, зазначений відповідачем в Анкеті-заяві, 3000,00 грн. Однак, в порушення вимог кредитного договору, свої зобов`язання відповідач належним чином не виконав, що потягло за собою виникнення заборгованості. 18.11.2020 ТОВ «Мілоан» уклало з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договір відступлення прав вимоги № 53-МЛ, згідно з яким було відступлено право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, який є додатком до договору, і до якого увійшов і кредитний договір № 3087810 від 01.09.2020, укладений з [PERSON] , із сумою заборгованості 12862,50 грн. Із наданої позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що погашень кредиту не було, і станом на 18.11.2020 заборгованість становить 12862,50 грн. і складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 3000,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 9562,50 грн., заборгованості за простроченою комісією - 300,00 грн. 24.12.2020 новим кредитором - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на адресу відповідача була направлена претензія, якою позикодавця повідомлено про відступлення права вимоги за договором № 3087810 від 01.09.2020, вказано суму боргу, який перейшов до нового кредитора, повідомлено реквізити для його сплати протягом 7 днів з дня отримання вимоги. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини з відступлення права грошової вимоги фактору, належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Норми права, які застосовує суд. За нормами ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Нормою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору з первісним кредитором та порушення взятих на себе зобов`язань. Так, позивачем надано в якості доказів позовних вимог копіъ кредитного договору, Анкети - заяви, графіку розрахунків, договору відступлення права вимоги, картку обліку виконання договору на момент передання права вимоги за кредитним договором, відомість нарахування процентів. Відповідачем не спростована та обставина, що він отримав кредитні кошти та не виконав умови договору про надання споживчого кредиту. Суд погоджується з тим, що спірним Договором передбачена орієнтовна загальна вартість кредиту у сумі 3862,50 грн., і саме ця сума зазначена у Графіку розрахунків, який підписаний відповідачем. Але ж зазначає, що така вартість кредиту вказана з умовою своєчасного повернення кредиту - в строк 15 днів, тобто до 16.09.2020 року. Доказів повернення кредитних коштів в зазначений в договорі строк відповідачем суду не надано, а тому суд вважає, що відповідач продовжував користуватися кредитними коштами, у зв`язку з чим кредитором починають нараховуватися проценти з особливостями, передбаченими п.2.2.3 Договору. Щодо заперечень відповідача в частині нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Велика Палата Верховного Суду в своєї Постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено вище, спірним договором передбачено нарахування процентів за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. Договору, протягом всього строку фактичного користування кредитом (п.2.2.3.). Відповідачем не надано доказів повернення кредиту, погашення боргу за договором, розірвання цього договору, або визнання його недійсним, а отже, суд вважає, що відповідач продовжував користуватися кредитом. За таких обставин, нарахування позивачем процентів за користування кредитом не суперечить чинному законодавству та правовим висновкам Верховного Суду, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Суд також не приймає заперечення відповідача в частині зменшення суми кредиту на розмір судового збору - 1362,00 грн., сплаченого ним у іншій справі (за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), оскільки предметом тієї справи не було стягнення суми заборгованості за кредитним договором, а був виконавчий напис, який визнано таким, що не підлягає виконанню. До того, ж, позивач не позбавлений права отримати виконавчий лист про стягнення з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» коштів на повернення сплаченого ним судового збору на підставі рішення суду від 22.12.2021 у справі № 465/2507/23. Отже, за викладених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved