Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Ватаманюк Володимир Васильович, звернувся до суду з позовом до Недобоївської об`єднаної територіальної громади в особі Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] . Зазначає, що відповідно до договору довічного утримання від 30.11.2001 року посвідченого державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори він зобов`язався довічно утримувати [PERSON] , забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядати за нею, допомагати та зберігати в її безоплатному довічному користуванні зазначений в договорі житловий будинок. В період з 1996 року по день смерті [PERSON] , проживав разом із нею однією сім`єю, вели спільне господарство. Інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину після померлої [PERSON] не має, оскільки ніхто крім нього в нотаріальну контору у встановлені терміни не звернувся і не заявив про таке право. Вказує, що він як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`ять років до часу відкриття спадщини, являється спадкоємцем четвертої черги на право на спадщину, що потрібно підтвердити в судовому порядку, оскільки він не може оформити право власності на земельну ділянку без встановлення вказаного факту та у зв`язку із відсутню правовстановлюючих документів, на право власності на земельну частку (пай). Підтримуючи вищевикладене, просив встановити факт того, що він [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою [ADDRESS] , більше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до її смерті, а саме з 1996 року по [INFO] . Визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0016723 розміром 1,50 в умовних кадастрових гектарах, виданий Хотинською РДА 01.03.1997 року. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 липня 2023 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 18 серпня 2023 року на 09:30 годину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Ватаманюка В.В. 17.08.2023 року надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, розгляд справи просив проводити у його та позивача відсутності. Судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач представник Недобоївської об`єднаної територіальної громади в особі Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, 28.07.2023 року на адресу суду від нього надійшла заява, в якій сільська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно із вимогами ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01.01.2003 року (а.с.10). Згідно договору довічного утримання від 30.11.2001 року посвідченого державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк С.А. за реєстровим номером №34, вбачається, що [PERSON] зобов`язується довічно утримувати [PERSON] , забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядати за нею, допомагати та зберігати в її безоплатному довічному користуванні зазначений в договорі житловий будинок. В свою чергу [PERSON] передала у власність [PERSON] належний їй на праві приватної власності житловий будинок (а.с.12). В матеріалах справи наявний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0016723 розміром 1,50 в умовних кадастрових гектарах, виданий Хотинською РДА 01.03.1997 року, виданий на ім`я [PERSON] (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Маяк», розміром 1,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно інформації Головного управління держеокадастру у Чернівецькій області від 11.07.2023 року за №18-24-0.21-25/907-23 вбачається, що відповідно до розпорядження Хотинської РДА від 18.07.1996 року №275-р вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0016723 колгосп ім.. «Маяк» с. Долиняни Хотинського району Чернівецької області становить 416 гривень. Нормативна грошова оцінка земель щороку індексується на коефіцієнт індексації (а.с.13). Згідно довідки №332 від 04.07.2023 року виданої виконкомом Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області , вбачається, що в управління спадковим майном після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] а/з про смерть №01 від 01.01.2003 року, в установлений законом 6-ти місячний термін вступив [PERSON] , що підтверджується тим, що він розпоряджається речами померлої з дня її смерті по даний час (а.с.8). Згідно довідки №331 від 04.07.2023 року виданої виконкомом Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області , вбачається, що [PERSON] дійсно проживав без реєстрації з 1996 року в домогосподарстві [PERSON] , та вів із нею спільне господарство по день її смерті (а.с.9). Як вбачається із інформаційної довідки зі Спадковго реєстру від 11.07.2023 року, інформація у спадковому реєстрі щодо майна померлої [PERSON] , відсутня (а.с.7). Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Дністровського нотаріального округу Мартинюк С.А від 11.07.2023 року за №90/01-16, заяву про прийняття спадщини померлої [INFO] [PERSON] 1907 року народження в нотаріальну контору в установлений законом строк не подано та у зв`язку із відсутністю документу, що посвідчує право власності на земельну частку (пай), нотаріусом не можливо видати свідоцтво пр. право на спадщину за законом (а.с.6). Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що позивач не може оформити право власності на вказану земельну частку (пай), у зв`язку із відсутністю документу, що посвідчує право власності на земельну частку (пай), та відсутністю доказів вчасного прийняття спадщини. Застосовані норми права Відповідно до положень статями 55,124 Конституції України, статтею 16 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зав`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкові відносини були врегульовані відповідними нормами ЦК УРСР. У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно статей 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до статей 529-531 ЦК УРСР, які діяли на час відкриття спадщини, за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини. Право на спадкування за законом осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю, будучи вперше закріпленим ЦК України, разом з тим може поширюватись на відносини, які виникли у зв`язку з відкриттям спадщини до вступу в силу ЦК України. Якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, але не була ніким із спадкоємців прийнята до настання цього терміну, то за умови прийняття судом рішення про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом принаймні п`яти років до часу відкриття спадщини, такі особи матимуть право на спадкування, незважаючи на те, що факти відкриття спадщини і проживання однією сім`єю мали місце під час дії Цивільного кодексу УРСР. Такий висновок випливає із змісту абзацу першого пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з яким правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України. Частиною другою статті 1259 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст.315 ЦПК України факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, можуть бути встановлені в судовому порядку. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах (із збереженням їх цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Мотиви та висновки суду Отже, як встановлено судом, право позивача, як спадкоємця за законом на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до час відкриття спадщини має бути встановлений винятково за рішенням суду. Враховуючи вищенаведені норми права, суд приходить до висновку, що право на спадкування за законом [PERSON] , який проживав зі спадкодавцем [PERSON] , однією сім`єю, що підтверджується довідкою №331 від 04.07.2023 року виданої виконкомом Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області, вбачається, що [PERSON] дійсно проживав без реєстрації з 1996 року в домогосподарстві [PERSON] , та вів із нею спільне господарство по день її смерті, будучи вперше закріпленим ЦК України, поширюються на відносини, які виникли у зв`язку з відкриттям спадщини до вступу в силу ЦК України. Спадщина відкрилася у день смерті спадкодавця [PERSON] , а саме [INFO] , тобто до 1 січня 2004 року, але не була ніким із спадкоємців прийнята до настання цього терміну, то за умови прийняття судом рішення про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, тому [PERSON] має право на спадкування, незважаючи на те, що факти відкриття спадщини і проживання однією сім`єю мали місце під час дії Цивільного кодексу УРСР Крім того, як вбачається із матеріалів справи позивач не може оформити право власності на земельну частку (пай), оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому не може реалізувати своє право на отримання спадщини, з чого випливає, що позивач є єдиним спадкоємцем спадкового майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому позовні вимоги слід задовольнити. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наявність у позовній заяві прохання щодо не стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд вважає за можливе всі витрати по справі залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved