Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у серпні 2023 р. заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Шаповалівка, Борзенського району, Чернігівської області, який помер [INFO] в м. Алчевськ, Луганська обл., Україна, причина смерті - тромобоемболія легеневих артерій, кардіосклероз атеросклеротичний. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] в м. Алчевськ, Луганська обл., Україна, помер її батько [PERSON] , [INFO] , проте отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, а тому неможливо отримати документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, а встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для отримання в органах державної реєстрації свідоцтва про його смерть. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023, визначено головуючого - суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 13, 14). Ухвалою суду від 30.05.2023 відкрито провадження у справі (а.с. 15). Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 21.08.2023 від представника подано до канцелярії суду заяву про слухання справи без його участі та за відсутності заявниці. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про слухання справи. Враховуючи положення ч. 1 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вважає за можливе розгляд справи у відсутність заявника та заінтересованої особи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що громадянка України [PERSON] , [INFO] , є донькою померлого [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міськбюро РАЦС м. Комунарськ Ворошиловградської області УРСР (а.с. 15). У зазначеному свідоцтві її батьком записано [PERSON] та матір`ю - [PERSON] , які 30.04.1972 року зареєстрували шлюб в міськбюро РАЦС м. Комунарськ Ворошиловградської області УРСР. Надалі [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON] , 1971 року народження, та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження, виданим Алчевським міським РАЦС 19.07.1997 (свідоцтво серії [NUMBER] ) (а.с. 16). Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №365 від 03.07.2023 [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Причина смерті тромобоемболія легеневих артерій, кардіосклероз атеросклеротичний (а.с. 20, 21). У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 07 липня 2023 року вказано, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Алчевськ (а.с. 22). [PERSON] звернулася до Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, із відповідними документами для проведення державної смерті [PERSON] , [INFO] , проте заявнику надано відмову від 17.08.2023, оскільки на підтвердження факту смерті заявником надано документ, виданий на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження (а.с. 8). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина 2 та 3 цієї статті передбачає, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та для забезпечення прав та законних інтересів на території України. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскільки неможливо провести реєстрацію смерті, законом не встановлено іншого порядку отримання свідоцтва про смерть, з метою забезпечення прав, свобод та законних інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити факт смерті, шляхом задоволення заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved