Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

В березні\~2023\~року [PERSON] \~звернувся\~до суду\~з позовом\~\~до товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Авто\~Ролідас» (далі\~ТОВ \~«Авто Ролідас»),\~який обґрунтований\~тим,\~що 22\~грудня 2021\~року між\~позивачем та\~відповідачем було\~укладено попередній\~договір купівлі-продажу\~транспортного засобу\~ПКП-11351.\~За вказаним\~договором ТОВ\~«Авто Ролідас»\~та [PERSON] \~\~зобов`ялися\~укласти в\~майбутньому договір\~купівлі-продажу\~на належний\~ТОВ «Авто\~Ролідас» транспортний\~засіб \~Mercedes-Benz\~C250,\~2012\~року випуску,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~ [NUMBER] ,\~строком до\~30\~квітня 2022\~року.\~Продаж транспортного\~засобу вчиняється\~між сторонами\~за ціною\~(вартістю)\~в розмірі\~15169,00\~доларів США\~та сплачується\~ [PERSON] \~в\~безготівковій формі\~на поточний\~рахунок ТОВ\~«Авто Ролідас»\~в національній\~валюті України\~гривні.\~Після укладення\~основного договору\~транспортний засіб\~підлягає державній\~реєстрації.\~На виконання\~вимог вказаного\~договору позивачем\~внесено на\~рахунок відповідача,\~кошти в\~загальній сумі\~413503,91\~грн.\~Відповідач порушив\~умови попереднього\~договору,\~ухилився від\~укладення основного\~договору,\~на теперішній\~час термін\~дії договору\~закінчився,\~відповідач свої\~зобов`язання\~не виконав,\~позивач не\~отримав від\~останнього жодного\~письмового чи\~усного повідомлення\~із зазначенням\~конкретної календарної\~дати,\~часу і\~місця укладення\~основного договору,\~ сплачені\~позивачем грошові\~кошти йому\~не повернуті. Укладаючи попередній договір, позивач бажав настання реальних наслідків як найшвидше отримати у власність автомобіль. У випадку повідомлення позивачу правдивої інформації про те, що позивач не отримає автомобіль у власність в строки, передбачені договором, позивач ніколи не укладав би з відповідачем спірного договору. Отже, позивач вважає, що відповідач не мав на меті здійснювати продаж належного йому транспортного засобу, під час укладення попереднього договору відповідач ввів позивача в оману, оскільки спонукав дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку позивач не погодився б. Відповідач ввів позивача в оману стосовно основних характеристик товару, який позивач бажав придбати, а саме його належності відповідачу та поставки в майбутньому. У свою чергу, відповідач не вчинив жодних дій для виконання умов попереднього договору, що свідчить про відсутність у нього намірів до реального настання наслідків, передбачених оспорюваним правочином. Позивач вважає, що попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між сторонами, є нікчемним через введення позивача в оману щодо істотних його умов. Основний договір з купівлі-продажу транспортного засобу мав бути укладений сторонами 31 травня 2022 року, що визначено попереднім договором, також позивачем було внесено плату за попереднім договором. Оскільки відповідачем умови попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу у встановлений строк не виконані, майно не придбане та у власність позивача не передане, основний договір не укладений, оспорений правочин є припиненим. Своїми протиправними діями відповідач змусив [PERSON] нервуватись, відчувати безпорадність та постійних страх щодо неповернення грошових коштів, останній втратив сон, що погіршило його емоційний та психічний стан. За таких обставин позивач просить\~: -\~визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11351 від 22 грудня 2021 року, укладений між ним та відповідачем з купівлі-продажу транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель С 250, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . - стягнути з ТОВ «Авто Ролідас» на його користь кошти в розмірі 413503,91 грн сплачених в рахунок авансового внеску за попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11351 від 22 грудня 2021 року, суму інфляційних втрат в розмірі 65717,65 грн, пеню в розмірі 4143309,18 грн. - стягнути з відповідача на його користь 20000,00 грн моральної шкоди. В судове засідання сторони, які\~ були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з`явилися. При цьому, представник позивача позовні вимоги підтримав та заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.\~\~\~\~\~ Відповідач\~ про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ ЦПК України).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено,\~що 22 грудня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11351. За вказаним договором ТОВ «Авто Ролідас» та [PERSON] зобов`язуються укласти в майбутньому договір купівлі-продажу на належний ТОВ «Авто Ролідас» транспортний засіб Mercedes-Benz C250, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] (пункт 1.1.). Згідно з пунктом 1.2. за цим договором сторони зобов`язуються до 30 квітня 2022 року укласти основний договір. ТОВ «Авто Ролідас» гарантує, що на момент укладання основного договору транспортний засіб, визначений у пункті 1.1. цього договору, буде належати йому та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством (пункт 1.3.) Згідно пункту 2.1. договору продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 15169,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становить 413503,91 грн, у тому числі ПДВ 68017,32 грн. Після укладення основного договору транспортний засіб підлягає державній реєстрації на власника в одному із сервісних центрів МВС України (пункт 3.1). Відповідно до пункту 4.1. попередній договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами, а саме 22 грудня 2021 року, і діє до 30 квітня 2022 року або до укладення основного договору. Згідно пункту 2.3. договору, вважається, що здійснення такої оплати є прийняттям [PERSON] пропозиції укласти договір та останній вступив у договірні відносини з ТОВ «Авто Ролідас». На виконання вимог вказаного договору позивачем, згідно квитанцій №0.0.2393029996.1 від 23 грудня 2021 року та №0.0.2445086380.1 від 4 лютого 2022 року було внесено на рахунок відповідача ТОВ «Авто Ролідас», кошти в загальній сумі 413503,91 грн. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами частини 1статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію його укладення. Враховуючи, що основний договір з купівлі-продажу транспортного засобу мав бути укладений сторонами до 30 квітня 2022 року про що визначено попереднім договором, також позивачем було внесено плату за попереднім договором. У будь-якому випадку, навіть при наявності у ТОВ «Авто Ролідас» труднощів у придбанні майна у третіх осіб, основний договір мав бути укладений не пізніше 30 квітня 2022 року, а якщо у зазначений термін не укладений, то зобов`язання за ним є припиненими. Оскільки відповідачем умови попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу у встановлений строк не виконані, майно не придбане та у власність позивача не передане, основний договір не укладений, оспорений правочин є припиненим. Статтями \~ \~ \~ \~11, \~ \~ \~ \~18 Закону України «Про захист прав споживачів`передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати до договорів із споживачем умови, які є несправедливим, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, а також встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Відповідно до вимог частини 6 стаття 19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Згідно з пункту 14 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист споживачів», умови договору, що обмежують права споживача порівняно з положеннями, передбаченими законодавством, визнаються недійсними. Статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Крім того, споживач має право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця), що передбачено пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до пунктів 1, 3 частини 2 статті 19 зазначеного Закону, якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно, зокрема, основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Частиною 1статті 10 Закону України «Про захист право споживачів» встановлено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. За положеннями частини 1статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним, суд виходить із того, що укладені між ТОВ «Авто Ролідас» та\~\~ [PERSON] попередній договір купівлі-продажу транспортногозасобу ПКП-11351 від 22 грудня 2021 року взагалі не містить умов щодо відповідальності продавця, з вини якого не укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, та повернення внесеної на рахунок продавця грошової суми за основним договором за будь-яких умов, виключення пунктів договору, які затверджували сплату грошової суми за договором після внесення такої суми покупцем, встановлення строку виконання попереднього договору, який не залежить від дій продавця. Вказане свідчить про те, що умови попереднього договору порушують принцип добросовісності, містять дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін та завдають шкоди позивачу як споживачеві. Тому суд вбачає підстави для визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11351 від 22 грудня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Авто Ролідас». Відповідно до статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Вищезазначене свідчить те, що укладання основного договору між сторонами в майбутньому неможливо, оскільки позивач, як споживач, втратив довіру до відповідача, та наполягає на поверненні сплачених коштів. За таких обставин сплачені позивачем кошти в сумі 413503,91 грн підлягають поверненню. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 4622530,74 грн, суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Окрім того, до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, а з моменту порушення являє собою міру відповідальності. Відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Вказаний висновок узгоджується із висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справа №587/823/19. Водночас суд зазначає, що заявлений розмір пені є очевидно завищеним, таким, що не відповідає принципу розумності та справедливості, засадам цивільного судочинства. За змістом частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У постанові від 20 грудня 2019 року у справі № 757/18977/18-ц Верховний Суд, залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції у справі про стягнення пені на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист права споживачів", зробив висновок, що оскільки розмір пені, яку просив стягнути позивач значно перевищує розмір основної заборгованості, а позивач не навів жодних розрахунків, в якому розмірі йому завдані збитки, неповерненням йому вкладу, апеляційний суд обґрунтовано застосував положення частини 3 статті 551 ЦК Українита зменшив розмірі пені, яка підлягає стягненню з відповідача. Висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі, що більше ніж удвічі перевищує суму простроченого зобов`язання, не можна вважати таким, який би відповідав завданню цивільного судочинства - справедливому розгляду і вирішенню справи. Суд зазначає, що стягнення пені у розмірі, який значно перевищує розмір збитків, не може вважатися таким, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а тому суд вважає за справедливе застосувати принцип співмірності та зменшити розмір пені до 413503,91 грн, що становить суму боргу. Що стосується стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 65717,65 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, чинне законодавство передбачає, що відповідальність у вигляді сплати інфляційних втрат настає в разі невиконання або неналежного виконання саме грошового зобов`язання. Натомість, під час розгляду даної справи не було встановлено існування у відповідача грошового зобов`язання перед відповідачем. За умовами укладеного між сторонами договору, відповідач фактично зобов`язався укласти основний договір купівлі-продажу, передати у власність позивача погоджений транспортний засіб, що не є грошовим зобов`язанням. Умовами укладеного між сторонами договору також не передбачено обов`язку повернути грошові кошти в разі прострочення виконання зобов`язання. З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 65717,65 грн інфляційних втрат задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~ Вирішуючи позовну вимогу позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~За змістом статей \~23,\~1167 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. \~ \~ \~ \~У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди»\~судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір моральної шкоди, який має бути компенсований\~ позивачу відповідачем суд враховує характер\~страждань\~позивача, їх глибину та тривалість, немайнові втрати,\~тяжкість вимушених змін у\~його житті. \~ \~ \~ \~ При цьому суд зважає на те, що у результаті неправомірних дій відповідача змінився плин життя [PERSON] , у останнього погіршився емоційний та психічний стан, з`явилося відчуття нервовості, безпорадності, постійний страх щодо неповернення значної суми грошових коштів, він втратив сон та перебував у постійному стресі. Разом з тим позовну вимогу [PERSON] про стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн суд вважає завищеною. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням тяжкості завданої позивачу моральної шкоди, глибини, тривалості та характеру моральних страждань позивача, достатній розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, становить 5\~000,00 грн. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача до суду надано договір про надання правової допомоги, укладений 6 квітня 2022 року, акт виконаних робіт від 17 серпня 2023 року та чек банку від 17 серпня 2023 року відповідно до яких позивачем сплачено адвокату 23000,00 грн за надані послуги. Відповідно до частини 1 та 2\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена\~або підлягає сплаті\~відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3\~статті 137 ЦПК України). Згідно частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За таких обставин, суд стягує з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 23000,00 грн, оскільки вони підтвердженні документально та від відповідача не надходило клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов [PERSON] задоволено частково, останній був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8320,08 грн.

Outcome: partial