Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

12 травня 2023 року представник ТОВ «Фінфорс» звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. Представник позивача на підтвердження позовних вимог вказав, що 21.10.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] уклали кредитний договір № 4953350 в електронній формі строком до 20.11.2021 року зі сплатою відсотків. В подальшому на підставі договору факторингу № 01.12/22-Ф від 01.12.2022 року права кредитора у зобов`язанні перейшли до ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна». Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02.05.2023 року утворилася заборгованість 65600,00 грн., котра складається із заборгованості за тілом кредиту 20000,00 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом 45600,00 грн. Представник позивача прохав стягнути на користь позивача заборгованість за договором та судові витрати. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено проведення першого судового засідання (а.с.32). У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Ухвалою суду від 18.08.2023 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено що 21.10.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] уклали кредитний договір № 4953350. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом і виконання відповідачем певних дій, які свідчать про укладення кредитного договору. Підписом, згідно якого відповідач погодився на укладення Договору є ідентифікатор у вигляді СМС М949728. Згідно умов договору кредитор надав відповідачу кредит в сумі 20\~000,00 грн. строком на 30 днів. Дата повернення позики 20.11.2021 (п. 1.4. Договору). Сторонами погоджено розмір відсотків (п.п.1.7.1-1.7.2 Договору. Факт перерахування грошових коштів за договором в розмірі 20\~000,00 грн. відповідачу [PERSON] підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» про успішне виконання транзакції поповнення картки [NUMBER] , власником якої є [PERSON] на суму 20000 грн., номер транзакції 1008119477 (а.с.11). За умовами кредитного договору, а саме п. 4.3.1 Договору передбачено право кредитора застосування автопролонгації договору в разі не сплати Позичальником заборгованості до закінчення строку дії договору. Згідно розрахунку позивача станом на 03.03.2021 року заборгованість відповідача по договору складає 02.05.2023 року утворилася заборгованість 65600,00 грн., котра складається із заборгованості за тілом кредиту 20000,00 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом 45600,00 грн. (а.с. 14-16). В подальшому, 01.12.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 01.12/22-Ф, згідно ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» права кредитора, зокрема і по кредитному договору № 4953350, де боржником являється [PERSON] (а.с.13, зворот). За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ч.ч.1-2 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (у редакції, що була чинною на день виникнення спірних правовідносин) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону). Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним підчас реєстрації у його системі, та додається(приєднується)до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт12частини першої статті 3 Закону №675-VIII). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем була прийнята пропозиція (оферта) укласти електронний кредитний договір шляхом заповнення заявки з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим кредитором у смс-повідомленні засобом зв`язку. Такі дії сторін відповідають приписам статей 6, 627, 1046, 1047, 1054 ЦК України, статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» та свідчать про укладення кредитного договору з дотриманням встановленої Законом форми правочину. З огляду на настання обумовленого сторонами строку, відповідач мав повернути кредит, але взятих на себе зобов`язань не виконав. У зв`язку з невиконання позичальником своїх зобов`язань по договору, позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення в повному обсязі. Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат. Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією платіжною інструкцією від 04.05.2023 року на суму 2684,00 грн. (а.с.27). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2684,00 грн.. Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст. 137 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правової допомоги від 07.07.2022 року, укладеного між адвокатом Крюковою Мариною Володимирівною та ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна», звіт про надання правової допомоги від 02.05.2023 року, та платіжна інструкція № 372 від 02.05.2023 року. На переконання суду обсяг наданих послуг відповідає заявленій до відшкодування сумі витрат на правову допомогу. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн..

Outcome: approved