overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що 27.11.2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Зазначає, що мають різні погляди на життя та інші цінності, стало бракувати взаєморозуміння, що призвело до припинення фактичних подружніх стосунків. З лютого 2023 року не ведуть спільного господарства, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не вбачає. Тривалий час не підтримують будь-яких відносин та поновлювати їх бажання не має, на примирення не згодна, вважає, що сім`я розпалась, шлюб має формальний характер. Спор про поділ майна подружжя - відсутній. Просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 27.11.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом ДРАЦС по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 829. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За правилами, передбаченими ст. ст. 24, 104, 105, 110 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки позивач наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, на що може бути витрачено значний час, що пов`язано з обґрунтуванням доводів сторін, суд у відповідності до ст. 259 ЦПК України, вважає можливим проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] , посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 2022 р., внаслідок різних поглядів на подружнє життя. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач відзив на позов не надав. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст. 112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. Крім цього, згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач прохає відновити своє дошлюбне прізвище, то це прохання теж підлягає задоволенню. Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Представник Кредитної спілки «Злет» Коваль З.М. звернувся з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 15930.94 грн. станом на 07 липня 2023року за кредитним договором №БОБ-00149 від 30 грудня 2022 року, відповідно до якого, відповідачем отримано кредит - 13198 грн. на термін 5 місяців, тобто до 30 травня 2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 40 % річних. Взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків тв повному обсязі до 30 травня 2023 року відповідач не виконав, що є грубим порушенням істотних умов Договору та передбаченого ним графіку розрахунків, який є його невід`ємною частиною внаслідок чого і виникла заборгованість. 11 липня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до першого судового засідання в спрощеному позовному провадженні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.28). Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце цього засідання була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток та не надала відзив на позов (а.с.26,31). Частиною 1 ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; - відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах, враховуючи згоду представника позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Приймаючи до уваги, що складання повного тексту рішення потребує значного часу, суд вважає можливим обмежитися складанням і оголошенням вступної та резолютивної частини рішення на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, а складання повного тексту рішення відкласти на строк не більш як п`ять днів, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про продовження строку дії рішення суду щодо визнання недієздатним свого сина [PERSON] , [INFO] , в якій зазначено, що [PERSON] є інвалідом І групи підгрупи А, рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24.05.21р., він був визнаний недієздатним строком на два роки. Внаслідок хвороби він і досі не може самостійно пересуватись та приймати рішення, потребує постійного догляду та уваги, тому потребує встановлення опіки. Тому в заяві ставиться питання про продовження дії рішення суду щодо визнання недієздатним [PERSON] . В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримала та пояснила, що наразі стан її сина [PERSON] не змінився, просила заяву задовольнити. Представник органу опіки Салата Н.П. в судовому засіданні проти заяви не заперечувала та вважала за необхідне її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24.05.21р. [PERSON] визнаний недієздатним строком на два роки. Вказаним рішенням суду було встановлене, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 560 від 05.12.2018 року, [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості(в ступені різко вираженої імбецильності згідно МКХ-1Х), органічного ураження мозку (дитячий церебральний параліч спастичний тетрапарез). Внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Наразі, згідно висновку експерта № 162 від 04.05.2023р. [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості(в ступені різко вираженої імбецильності згідно МКХ-1Х), органічного ураження мозку (дитячий церебральний параліч спастичний тетрапарез). Внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно ч.ч.6-9 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Отже, заява [PERSON] про продовження строку дії рішення суду щодо визнання недієздатним свого сина [PERSON] , [INFO] , заснована на законі, є обґрунтованою, підтверджена відповідним експертним висновком, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, згідно ст. 39 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 20.12.2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у виконкомі Салтиківської сільської ради Конотопського району Сумської області, актовий запис № 04. Від сумісного життя з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем тому, що між ними відсутнє взаємопорозуміння при вирішенні важливих сімейних питань. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Фактично родина розпалась і примирення між ними не можливе. У зв`язку з цим вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить судове засідання проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 16). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 19). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних відстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.12.2003 року у виконкомі Салтиківської сільської ради Конотопського району Сумської області, актовий запис № 04 (а.с. 9,18). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого, позивач записана матір`ю, а відповідач - батьком (а.с. 10). Спір про майно не виник. Таким чином, суд вважає, що спільне життя та збереження сім`ї неможливі, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачкою, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали її матері [PERSON] та батькові [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі його представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки, якому на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,58 га, в тому числі ріллі 4,21 га (кадастровий номер 6122681900:01:001:0282) та пасовище 0,37 га (кадастровий номер 6122681900:01:001:0616), які знаходяться на території Гає-Розтоцької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на земельну ділянку серії ТР №077736. Після смерті [PERSON] належне йому майно успадкувала його дружина [PERSON] - мати позивачки, яка померла [INFO] , однак за життя свідоцтва про спадщину вона не отримала Крім цього [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,47 га, в тому числі ріллі 4,88 га (кадастровий номер 6122681900:01:001:0284) та пасовище 0,59 га (кадастровий номер 6122681900:01:001:0618), які знаходяться на території Гає-Розтоцької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на земельну ділянку серії ТР №077737; На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 14 травня 2020 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачці. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності в судовому порядку. Інший спадкоємець - сестра позивачки [PERSON] претензій на обов`язкову частку у спадковому мані не має, про що надала письмову заяву. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем майна, згідно заповіту, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 травня 2008 року ВРАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис 498. Заявлені вимоги про розірвання шлюбу позивач мотивує тим, що сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, тривалий час сторони спору не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, не пов`язані сімейним побутом, а тому, оскільки шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер, позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно. В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду клопотання розглядати справу за власної відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив письмову заяву змістом котрої вимогу про розірвання шлюбу не заперечує. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 31 травня 2008 року ВРАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис 498. У сторін є спільна дитина. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини, натомість відповідач позов не заперечує; клопотань про визначення строку на примирення сторонами спору не заявлено. Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

25.07.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 27.07.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] , вказує, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з червня 2021 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та поваги, різні погляди на вирішення сімейних питань. Впевнилися що жити разом не зможуть, тому припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. Сім`я існує формально і зберегти її вже не можливо. Наполягає на розірванні шлюбу. Представник позивача Терещенко В.М. ,яка представляє інтереси, [PERSON] , на підставі ордера серії ВХ № 1050321 від 25 липня 2023 року,в судове засідання не зявилася, подала суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити їх. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти позову не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони 26 червня 2021 року зареєстрували шлюб, Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Позивач на розірванні шлюбу наполягає, та як спільне життя не склалося, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Кожен з них живе своїм життям. Відповідачка проти задоволення позову не заперечує. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

11.07.2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 12.07.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка вказує, що в липні 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та поваги. У зв`язку з чим припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання впевнилися, що сімейні відносини себе вичерпали, жити разом не зможуть, так як втратили почуття поваги та любові один до одного, стали чужими людьми. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.07.2012 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, так як вважає, що сімейні відносини себе вичерпали. За час окремого проживання стали чужими людьми. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На відшкодуванні судових витрат позивачка не наполягає.

Outcome: approved