Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою про стягнення грошових коштів з відповідача в розмірі 120300 грн. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказала, що між нею та відповідачем 28 січня 2022 року був укладений попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири. З метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу нерухомого майна до підписання основного договору позивач передала продавцю завдаток в сумі 1500 доларів США. Однак, продаж квартири так і не відбувся. Просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 120300 грн. у відповідності до 4.2 договору, відповідно до якого у випадку невиконання цього договору продавцем, він зобов`язується повернути покупцю суму в розмірі 3000 доларів США протягом 3 днів з дати встановленої п.5.1 Договору. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Фактичні обставини встановлені судом. 28 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , за умовами якого сторони домовились, що майбутній договір купівлі-продажу квартири буде укладений в строк до 30 березня 2022 року за ціною 31700доларів США. Вказаний договір був підписаний сторонами. Як зазначено у договорі до його підписання [PERSON] сплатила [PERSON] суму в розмірі еквівалент 1500 доларів США. Як зазначає позивач, сам договір купівлі-продажу квартири в строк до 30 березня 2022 року, так і до тепер між сторонами укладений не був. Норми права застосовані судом. Частиною першою статті 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. За частиною 4 статті 635 ЦК України договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору не вважається попереднім договором. Частиною першою статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до частин першої, другої статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Частинами першою та третьою статті 571 ЦК України визначені правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком, відповідно до яких у випадку, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку. Відповідна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах від 13.02.2013 по справі № 6-176цс12. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною 1 статті 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Висновки суду. Як вбачається із матеріалів справи, укладення договору від 28.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] було обумовлене наявністю у сторін намірів щодо укладення в подальшому договору купівлі-продажу нерухомого майна, який згідно з положеннями частини першої статті 657 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню, то недотримання сторонами вимог щодо нотаріального посвідчення вказує про його нікчемність відповідно до частини першої статті 220 ЦК України. Аналізуючи укладений договір слід зазначити, що п. 5.1 Договору не конкретизований, що не дає підстави встановити порушення з боку відповідача такого договору. Так п. 5.1 передбачено «за домовленістю сторін укладання та нотаріальне посвідчення основного договору здійснюватиметься до 30 березня 2022 року в приміщенні приватного нотаріуса». З договору від 28 січня 2022 року, встановити в приміщенні якого приватного нотаріуса має відбутися укладання майбутнього договору не можливо. Будь-яких додаткових угод з погодженням дати, часу та місця укладання основного договору, сторони не укладали. Повідомлень-запрошень для укладання основного договору, на адресу відповідача, позивачка не направляла. А отже не можливо встановити, яка зі сторін відповідальна за невиконання умов договору. Крім того, позивачем не надано суду доказів передачі відповідачу забезпечувального платежу на виконання умов договору від 28.01.2022 року, як у розмірі 1500 доларів США. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Таким чином, на підставі достовірних, належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором від 28.01.2022 задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed