Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Процесуальні\~дії по справі. [PERSON] звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка+», за змістом якого просить: - усунути [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером 1825684400:14:000:0061, площею 3,4644 га, що розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12815390 від 05.05.2014, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Казимір Рози Іванівни, про реєстрацію права оренди земельної ділянки на земельну ділянку з кадастровим номер земельної ділянки 1825684400:14:000:0061, площею 3,4644га, що розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області за Товариством з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка + » та скасування запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 5542152 від 29.04.2014 року на земельну ділянку з кадастровим номером 1825684400:14:000:0061, площею 3,4644 га, що розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. - усунути [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером 1825684400:14:000:0046, площею 0,7380га, що розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер 12511546 від 17.04.2014, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області Казимір Рози Іванівни, про реєстрацію права оренди земельної ділянки на земельну ділянку з кадастровим номер 1825684400:14:000:0046, площею 0,7380га, що розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського район Житомирської області за Товариством з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка +" та скасування запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 5392950 від 16.04.2014 року на земельну ділянку з кадастровим номером 1825684400:14:000:0046, площею 0,7380га, що розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Ухвалою від 21.06.2023 суд прийняв позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка+» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи.\~Підготовче\~засідання призначив \~на\~ 20 липня 2023\~року. Ухвалою від 20.07.2023 суд підготовче провадження закрив та призначив судовий розгляд справи на 17 серпня 2023 року об 10:00 год. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. \~В обґрунтування\~позову позивач\~зазначає,\~що вонаотримала у спадщину дві земельні ділянки після смерті [PERSON] : земельна ділянка площею 3,4644 га, кадастровий номер 1825684400:14:000:0061; земельна ділянка площею 0,7380 га, кадастровий номер 1825684400:14:000:0046, що розташовані на території Оліївської сільської ради (Оліївської територіальної громади) Житомирського району Житомирської області. 28.12.2021 на вказані земельні ділянки їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом. У червні 2022 року позивачу стало відомо про існування договорів оренди зазначених земельних ділянок: -№ 367 від 17.02.2014 року про оренду земельної ділянки площею 3,4644 га, кадастровий номер 1825684400:14:000:0061; -№378 від 17.02.2014 року про оренду земельної ділянки площею 0,7380 га, кадастровий номер 1825684400:14:000:0046. Такі договори укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка+» та [PERSON] лютого 2014 року і підписані з боку орендодавця [PERSON] . Проте, [PERSON] померла [INFO] і не мала можливості укласти будь-які договори 17 лютого 2014 року. Тобто договори оренди підписані особою, яка на момент підписання була померлою. Між нею як власником земельних ділянок будь-які договри відстуні. Вона не має іншої можливості захистити свої порушені права, окрім звернення до суду, тому просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належними їй земельними ділянками шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та записів про інше речове право на такі земельні ділянки. Сторони в судове засідання 20.07.2023 не з`явились, суд має дані про їх належне повідомлення про час та місце розгляду справи. 12.07.2023 на адресу суду надійшло клопотання позивача від 07.07.2023, в якому просить розглядати справу без її участі (а.с.64). Відповідач в судове засідання\~ повноважного\~представника не\~направив, про день,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений своєчасно\~та належним\~чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 66-68,73). Відповідач у порядку ст. 178 ЦПК України у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні 17.08.2023 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] \~ померла\~тітка позивача\~ [PERSON] ,\~ що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2013, виданого виконавчим комітетом Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис №14 (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина,\~ до складу якої увійшли земельні ділянки площею 3,4644 га за кадастровими номерами 1825684400:14:000:0061, та площею 0,7380 га за кадастровим номером 1825684400:14:000:0046, розташованих на території Оліївської сільської ради (Оліївської територіальної громади) Житомирського району Житомирської області. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В. від 28.12.2021, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] спадщину прийняла її племінниця [PERSON] (позивач), а саме: дві земельні ділянки площею 3,4644 га за кадастровими номерами 1825684400:14:000:0061, та площею 0,7380 га за кадастровим номером 1825684400:14:000:0046, розташованих на території Оліївської сільської ради (Оліївської територіальної громади) Жиомирського району Житомирської області (а.с.14-15). Відповідно до змісту договору оренди землі №378 від 17.02.2014 між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка +» укладено договір оренди землі відносно земельної ділянки площею 0,7380 га, кадастровий номер 1825684400:14:000:0046 та відповідно до договору оренди землі №367 від 17.02.2014 між вказаними сторонами укладений договір оренд землі відносно земельної ділянки площею 3,4644 га, кадастровий номер 1825684400:14:000:0061 ( а.с. 25-30, 31-38). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на земельну ділянку площею 3,4644 га за кадастровим номером 1825684400:14:000:0061 проведено 28.12.2021 за [PERSON] . Згідно запису за №45966144 від 29.04.2014 вказано земельна ділянка перебуває в оренді відповідно до договору оренди землі серія та номер 367, виданий 17.02.2014. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:62625465 від 28.12.2021, приватний нотаріус Драч Наталя Володимирівна, Житомирський районний нотаріальний округ, Житомирська обл.; Орендар товариство з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка +», а орендодавець [PERSON] . Строк дії договору п`ять років (а.с.39-40). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на земельну ділянку площею 0,738 га за кадастровим номером 1825684400:14:000:0046 проведено 28.12.2021 за [PERSON] . Згідно запису за №45967069 від 16.04.2014 вказано земельна ділянка перебуває в оренді відповідно до договору оренди землі серія та номер 378, виданий 17.02.2014. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:62626568 від 28.12.2021, приватний нотаріус Драч Наталя Володимирівна, Житомирський районний нотаріальний округ, Житомирська обл.; Орендар товариство з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка +», а орендодавець [PERSON] . Строк дії договору п`ять років (а.с.41-43). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права державним реєстратором Казьмірик Розою Іванівною Реєстраційної служби Черняхіввського районного управління юстиції Житомирської області 16.04.2014, номер запису про інше речове право: 5392950, здійснено державну реєстрацію договору оренди землі № 378 від 17.02.2014, підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 12511546 від 17.04.2014 (а.с. 18-19). Відповіднодо копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права державним реєстратором Казьмірик Розою Іванівною Реєстраційної служби Черняхіввського районного управління юстиції Житомирської області 29.04.2014, номер запису про інше речове право: 55542152, здійснено державну реєстрацію договору оренди землі № 367 від 17.02.2014, підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 112815390 від 05.05.2014 (а.с.16-17). Позивач доводить, що оскільки її тітка померла [INFO] , вона не могла 17.02.2014 укладати договори оренди, належних їй земельних ділянок із товариством з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка +». Тобто у сторони договру орендодавця [PERSON] було відсутнє влевиявлення на укладення договорів оренди, такі договри не були підписані орендодавцем, що вказує на відсутність усіх істотних умов договору та на їх неукладеність. Оскільки позивач договори оренди землі укладені з відповідачем уважає такими, які не укладено, з метою захисту своїх порушених прав звернулась до суду з вказним позовом. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правовідносини, пов`язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі регулюються Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". Згідно з ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Статтею 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. За частиною першою статті 14 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі - у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. У відповідності до статті 17 ЗУ "Про оренду землі", об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Нормами ст.125 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229 - 233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся. Суд встановив, що спірні договори оренди землі датовані 17.02.2014 та з боку орендодавця підписані [PERSON] . Водночас [PERSON] померла [INFO] , що вказує на те, що [PERSON] спірні договори оренди землі не підписувала та відповідно істотні умови цього договору не погоджувала. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) суд зробив висновок, що "підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами". Таким чином у сторони договору - орендодавця [PERSON] було відсутнє волевиявлення на укладення спірних договорів, такі договори не були підписані орендодавцем, тобто договори оренди землі від 17.02.2014 не містить усіх істотних умов, що вказує про неукладеність цих договорів. Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) . За встановлених обставин, суд уважає, що договори оренди землі від 17.02.2014, є неукладеними, оскільки сторонами не досягнуто всіх істотних умов договору. За приписами ст. 125 Земельного кодексу України (ЗК України), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України). За змістом\~\~\~ст. 182 ЦК України\~\~ державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З аналізу вищезазначених норам законодавства випливає, що право особи на оренду земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації відповідного права на підставі договору оренди землі. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають речові права, похідні від права власності, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Матеріалами справи підтверджено, що державним реєстратором реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області Казьмірик Розою Іванівною проведено 29.04.2014 державну реєстрацію договору оренди землі №367 від 17.02.2014, та 16.04.2014 реєстрацію договору оренди землі №378 від 17.02.2014, укладених між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка+" (а.с. 16-19). Згідно зі статтею 11 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. У ході вирішення спору суд встановив, що договори оренди землі від 17.02.2014, є неукладеним, оскільки сторонами не досягнуто всіх істотних умов договору. Отже, реєстрація права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка+" на вищевказані земельні ділянки, за обставин, що договори оренди орендодавець [PERSON] фактично не підписувала (неукладений правочин) не відповідає вимогам закону. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно абзаців 2,3 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Тобто редакція абзацу другого частини третьої статті 26 Закону встановлює, що у разі якщо в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. Положення абзацу третього частини третьої статті 26 Закону також містить пряму вказівку на те, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. Суд зазначає, що обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. Ураховуючи наведені норми чинного законодавства, суд дійшов виисновку, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди землі та скасування запису про таке право є належним способом захисту. Суд уважає доводи позивача про наявність правових підстав для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12815390 від 05.05.2014, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Казьмірик Розою Іванівною, про реєстрацію права оренди земельної ділянки на земельну ділянку з кадастровим номер земельної ділянки 1825684400:14:000:0061, площею 3,4644га, та рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер 12511546 від 17.04.2014, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області Казьмірик Розою Іванівною, про реєстрацію права оренди земельної ділянки на земельну ділянку з кадастровим номер 1825684400:14:000:0046, площею 0,7380 га, та сксування відповідних записів про інше речове право (право оренди земельної ділянки), обґрунтованими та такими, що підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами у своїй сукупності. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими у відповідності до норм чинного законодавства, відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За викладених фактичних обставин суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved