overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 14000,0 гривень на кожну дитину, які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти строком на п`ять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 серпня 2021 року Галицьким ВДРАЦС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис 227. Заявлені вимоги про розірвання шлюбу позивачка мотивує тим, що сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, тривалий час сторони спору не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, не пов`язані сімейним побутом, а тому, оскільки шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер, вважає, що їх сім`я розпалася остаточно. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак направила суду клопотання розглядати справу за власної відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив письмову заяву змістом котрої вимогу про розірвання шлюбу не заперечує. Особу відповідача встановлено працівниками апарату суду. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 18 серпня 2021 року Галицьким ВДРАЦС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис 227. Від шлюбу у них є спільна дитина, спору щодо визначення місця проживання якої, між батьками не існує. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини, натомість відповідач позов не заперечує; клопотань про визначення строку на примирення сторонами спору не заявлено. Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору. Також слід здійснити розподіл понесених удових витрат з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Хмельницька окружна прокуратура звернулася до суду із позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки. Зважаючи на те, що для викладення повного тексту рішення суду може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31.05.2008 року. Вважає подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливим через відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 15.06.2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивачка подала заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, вважає примирення неможливим, просила розірвати шлюб. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову у якій також просив суд справу розглянути без його участі. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв`язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 31.05.2008 у відділі реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 31.05.2008. Сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати почуття кохання та поваги між подружжям. На примирення сторони не згодні. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони дійшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з цим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

В травні 2023року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона та відповідач перебувають у шлюбі з 13.09.2003 року. У них з відповідачем є неповнолітня донька [PERSON] . Протягом останніх півтора роки стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Починаючи з лютого 2022 року вони не ведуть спільне господарство, майбутнього у спільних взаємовідносинах не бачать, сімейного життя та шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам та інтересам їхньої доньки, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який 13.09.2003 року зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис № 1487. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] ; свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Спільне життя між сторонами не склалось. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач з часу звернення до суду наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 13 липня 2023 року. Ухвалою суду від 19 липня 2023 року у справі відкрито спрощене провадження з призначенням першого судового засідання на 14 серпня 2023 року. На призначену дату судового розгляду сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, який належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, в суд на розгляд справи не з`явився, не повідомив про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подав. Ухвалою від 14 серпня 2023 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що 14 липня 2020 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу стосунки між подружжям погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 липня 2020 року. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Отже, позов необхідно задовольнити. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позовної заяви сплатила 1073,6 гривні судового збору. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Позивач разом з позовом заявила клопотання про покладення на неї судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК. Висновок суду щодо позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаною заявою згідно якої просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. У обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час сумісного проживання у сторін народились діти. Разом з тим, на день подання вище згаданого позову спільне життя з відповідачем заявник не веде, шлюбних стосунків не підтримує, примирення між сторонами, на його думку, неможливе. За вказаних обставин, останній просить розірвати шлюб. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач на підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином та завчасно проінформованою про існування даного спору, свого ставлення до заявлених вимог не висловила та жодних доказів на дослідження суду не надала. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Сторони з 16 жовтня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у сторін народились спільні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем неможливе. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаною заявою згідно якої просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. У обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час сумісного проживання у сторін народились діти. Разом з тим, на день подання вище згаданого позову спільне життя з відповідачем заявниця не веде, шлюбних стосунків не підтримує, примирення між сторонами, на її думку, неможливе. За вказаних обставин, остання просить розірвати шлюб. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач на підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином та завчасно проінформованим про існування даного спору, свого ставлення до заявлених вимог не висловив та жодних доказів на дослідження суду не надав. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Сторони з 23 серпня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у сторін народились спільні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем неможливе. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаною заявою згідно якої просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. У обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час сумісного проживання у сторін народилась дитина. Разом з тим, на день подання вище згаданого позову спільне життя з відповідачем заявниця не веде, шлюбних стосунків не підтримує, примирення між сторонами, на її думку, неможливе. За вказаних обставин, остання просить розірвати шлюб. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач на підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином та завчасно проінформованим про існування даного спору, свого ставлення до заявлених вимог не висловив та жодних доказів на дослідження суду не надав. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Сторони з 21 липня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у сторін народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем неможливе. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаною заявою згідно якої просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. У обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час сумісного проживання у сторін народились діти. Разом з тим, на день подання вище згаданого позову спільне життя з відповідачем заявниця не веде, шлюбних стосунків не підтримує, примирення між сторонами, на її думку, неможливе. За вказаних обставин, остання просить розірвати шлюб. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач на підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином та завчасно проінформованим про існування даного спору, свого ставлення до заявлених вимог не висловив та жодних доказів на дослідження суду не надав. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Сторони з 24 липня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у сторін народились спільні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] - [INFO] . Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем неможливе. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved