Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дитини. У своєму позові вказала, що вона уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували 28.12.2013 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 768. У шлюбі у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.09.2014 р. Шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.02.2018 року, справа № 766/22812/17. Після розірвання шлюбу, їхня спільна дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Угода про сплату аліментів між ними не укладалась. Деякий час відповідач трохи допомагав матеріально. Це були нерегулярні платежі з різними сумами, які він передавав їй для утримання їх спільної дитини. Починаючи з липня 2022 року, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. На її прохання не реагує, з дитиною не спілкується. Перестав відповідати на телефонні дзвінки. Відповідач перестав добровільно надавати допомогу на утримання дитини з липня 2022 року. На даний час позивачка не працює, вимушена орендувати житло в іншому місті, їхня спільна донька знаходяться на її повному утриманні. Вона отримує тільки щомісячну допомогу на проживання, згідно порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. За таких обставин, вона не може в повній мірі матеріально забезпечувати доньку всім необхідним. Щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ледве вистачає на оплату оренди житла та харчування, тоді коли дитина потребує матеріальної допомоги для забезпечення її повноцінного розвитку. Відповідач є батьком дитини, є працездатною особою, проживає окремо від дитини, належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, а тому може сплачувати кошти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів, починаючи з липня 2022 року. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України. Відзив на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьками якого в Свідоцтві про народження (серія [NUMBER] від 23.09.2014 р.) записані [PERSON] та [PERSON] . В даний час донька знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працездатного віку, проживає окремо, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в судове засідання не надав, визнав позовні вимоги. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 Сімейного кодексу України). На підставі наведеного, враховуючи, що у позивачки є неповнолітня дитина, яка проживає з нею та потребує матеріальної допомоги, відповідно до ст. 180-183, 191 СК України є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 10.11.2022 року до повноліття дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved