Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 12.09.2009 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Разом з тим позивач та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2008 р. і вони тривали до травня 2008 р. [INFO] у шлюбі [PERSON] з відповідачем народився син [PERSON] . Разом з тим, відповідач не проживав разом з матір`ю дитини, а [PERSON] та [PERSON] після припинення відносин періодично зустрічались. [PERSON] завагітніла від позивача. В актовому записі про народження дитини батьком [PERSON] вказано відповідача. [PERSON] з народження знає позивача як батька, відповідача ніколи не бачив, оскільки він до нього не приїздив, не цікавився життям дитини. [INFO] [PERSON] померла. З листопада 2021 [PERSON] постійно проживає з позивачем, оскільки мати дитини останній рік перед смертю тяжко хворіла і не могла належним чином виконувати батьківські обов`язки. Зважаючи на викладене представник [PERSON] просить суд визнати позивача батьком [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до Актового запису № 58 від 13 січня 2012 року зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві про народження дитини [PERSON] , [INFO] в частині запису про батька, вказавши батьком - [PERSON] , [INFO] . Провадження у справі відкрито 06.02.2023 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. 06.06.2023 р. за клопотанням позивача до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Також просив покласти на нього судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву не скористався. Представник Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), повідомлений про день та час судового засідання належним чином, на розгляд справи також не з`явився. Представник третьої особи в судовому засіданні надала акт обстеження умов проживання дитини [PERSON] . Не заперечувала щодо задоволення позову, з огляду на наявні докази. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані докази, та надавши їм відповідну оцінку суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги, з огляду на наступне. Як свідчать матеріали справи, 12.09.2009 р. між громадянином Республіки Філіппіни [PERSON] та громадянкою України [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1895 (копія свідоцтва про шлюб наявна в матеріалах справи). В даному шлюбі [INFO] народилась дитина - [PERSON] . Відповідно до ст. 133 СК України Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. В свідоцтві про народження, виданому 13.01.2012 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, батьком дитини вказано громадянина Канади [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла у віці 47 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 24.05.2022 р. Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ, актовий запис № 11003 (копія свідоцтва про смерть долучена до матеріалів справи). Позивач зазначає, що [PERSON] є його сином, оскільки з його матір`ю [PERSON] перебували у відносинах до травня 2008 р. і які періодично тривали і після її укладання шлюбу з відповідачем. Також [PERSON] вказує, що відповідач жодної участі у житті дитини не приймав, і [PERSON] знає позивача як батька з народження. Після смерті матері, [PERSON] , як і до цього дитиною не цікавився. Доказів на спростування обставин, зазначених позивачем під час розгляду справи отримано не було. Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку із тяжким захворюванням матері, [PERSON] з листопада 2021 р. і до цього часу проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Так, як свідчить акт обстеження умов проживання, складений фахівцями Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації та затверджений 21.08.2023 р. начальником Служби в кв. [ADDRESS] для дитини [PERSON] , [INFO] створено належні умови для проживання та всебічного розвитку, дитина навчається в середній школі № 139 м. Києва, яка знаходиться поряд з домом. Також фахівцями Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації зазначено - зі слів [PERSON] , він з дитинства знає, що [PERSON] є його рідним батьком, проживає за даною адресою на постійній основі з листопада 2021 р., а раніше приходив гостювати. Як свідчить висновок ДНК-тестування, проведеного Genetik Testing Laboratories, відповідно до аналізу ДНК, ймовірний батько, [PERSON] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , оскільки в них визначені спільні генетичні маркери. Вірогідність підтвердження споріднення (загальний прямий показник Diretto) 99,99990649338%. Тест виконано лабораторією, акредитованої за стандартами ISO17025, AABB, A2LA та NATA . Положеннями ч. 2,3 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пленум Верховного Суду України в п. 9 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК ( 1618-15 ) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Так, Європейський суд з прав людини, рішення якого є відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь - який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення від 07.05.2009 р. у справі Калачова проти Російської Федерації). За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, зважаючи на відповідний висновок тесту ДНК, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині визнання [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і 127 цього Кодекс, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Зважаючи на вищевказані положення чинного законодавства України, вимоги ст. 134 СК України, суд вважає за можливе одночасно ухваленням рішення про визнання батьківства внести зміни до актового запису про народження дитини в частині запису про батька. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги прохання [PERSON] покласти такі витрати на нього. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved