Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду 19.01.2021 р. з позовною заявою , в якій просить визнати протиправним та скасувати запис про право власності № 392777051 від 16.11.2020 р. на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] за АТ «Альфа-Банк» ( на цей час АТ «СенсБанк»), який вчинений державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І..В уточненій позовній заяві від 10.03.2021 р. позивач також просив припинити право власності на нерухоме майно. 16.12.2021позивач змінив предмет позову та просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. від 16.11.2020 р. про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна квартиру [ADDRESS] за АТ «Альфа-Банк»; скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно про право власності на вказану квартиру за АТ «Альфа-Банк», внесеного державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. індексний № 392777051; відновити запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2003,зареєстрованого в КП «ХМБТІ». На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.04.2007 р. АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали договір кредиту №839/3/27/38/7-136, згідно умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру 36000 доларів США, зі сплатою 11,75% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до10.04.2022р. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено 2 іпотечні договори № 839/4/27/38/7-250 від 12.04.2007 р.,згідно умов якого в іпотеку банку передано квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] на праві власності та № 839/33/27/38/7-136 від 12.04.2007 р. на квартиру [ADDRESS] , що належала на праві власності [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2016 р. позовні вимоги ПАТ «УКРСОЦБАНК» задоволені, з [PERSON] на користь банку стягнуто 468 309 гр.27 коп. та судові витрати у сумі 7024 гр. 64 коп. Банком отриманий виконавчий документ, який пред`явлений до примусового виконання. В ході виконання судового рішення на прилюдних торгах ДП «Сетам» було реалізовано майно боржника [PERSON] , а саме квартира [ADDRESS] за 236 800 гр., з яких на рахунок банку було перераховано 204\~281 гр.82 коп. В лютому 2020 р. на адресу позивача надійшло повідомлення правонаступника ПАТ «УКРСОЦБАНК» - АТ «Альфа-Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням в сумі 25887 доларів США 93 центи. 10.12.2020 р. позивача разом з членами сім`ї було виселено з квартири [ADDRESS] . Вказана квартира є єдиним житлом сім`ї позивача, однак державним реєстратором Мереф`янскої міської ради Микитенко Л.І. право власності на спірну квартиру було зареєстровано за АТ «Альфа-Банк» як звернення стягнення на предмет іпотеки. 07.06.2014 р. набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте нерухоме житло, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язання громадянина України за споживчими кредитами, за умови, що нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника, що у позичальника у власності немає іншого нерухомого майна, таке нерухоме майно придбано за кредитні кошти, у позичальника у власності немає іншого нерухомого майна,загальна площа нерухомого майна не перевищує 140 кв.м. для квартири. Позивач вважає, що на квартиру [ADDRESS] розповсюджується мораторій на його реалізацію в рахунок виконання зобов`язань за валютними кредитами. Позивач вказує, що фактично відбулося примусове стягнення майна без згоди власника. \~ \~ \~ \~Представник відповідача АТ «Сенс Банк» проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначила, що АКБ СР «УКРСОЦБАНК» , який було замінено правонаступником АТ «Альфа-Банк» ( на цей час АТ «Сенс Банк») та [PERSON] 12.04.2007 р. уклали договір кредиту №839/3/27/38/7-136, згідно умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру 36000 доларів США, зі сплатою 11,75% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 10.04.2022р.та встановленим порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено іпотечний договір № 839/4/27/38/7-250 від 12.04.2007 р.,згідно умов якого в іпотеку банку передано квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] на праві власності. Одночасно з іпотечним договором сторонами було укладено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя позасудовим врегулюванням. Кредит надавався позичальнику для придбання нерухомого майна - однокімнатної квартири [ADDRESS] . В забезпечення виконання зобов`язання позичальника перед кредитором в порядку позасудового врегулювання звернено стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] . До зміни реєстрації власника спірної квартири Банк направив позивачу письмову вимогу про усунення порушення виконання основного зобов`язання по іпотечному договору. Щодо позовних вимог про необхідність застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте нерухоме житло, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язання громадянина України за споживчими кредитами, за умови, що нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника, що у позичальника у власності немає іншого нерухомого майна, таке нерухоме майно придбано за кредитні кошти, у позичальника у власності немає іншого нерухомого майна,загальна площа нерухомого майна не перевищує 140 кв.м. для квартири, представник відповідача зазначає, що квартира [ADDRESS] не була придбана за кредитні кошти, позивачем не надано жодного письмового доказу про відсутність саме у нього іншого житла, яке використовується як місце постійного проживання позичальника. Представник відповідача також зазначив,що позивач невірно визначив суб`єктний склад відповідачів, заявляючи вимоги про перехід права власності, [PERSON] , який за договором купівлі-продажу придбав спірну квартиру у АТ «Альфа-Банк» як третю особу. \~ \~ \~ \~Відповідач державний реєстратор виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківської області Микитенко Людмила Іванівна в судові засідання не з`явилася,про часта місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с.253 т.2). 3-я особа [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Просив розглядати позов за наявними доказами (а.с.235 т.2). 3-я особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду позову повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12.04.2007 р. АКБ СР «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали договір кредиту №839/3/27/38/7-136, згідно умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру 36000 доларів США, зі сплатою 11,75% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до10.04.2022р. з визначенням порядку погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця (а.с.8-14 т.1). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено іпотечний договір № 839/4/27/38/7-250 від 12.04.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Левковець О.Л., згідно умов якого в іпотеку банку передано квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] на праві власності (а.с.15-16 т.1). Кредит надавався позичальнику для придбання нерухомого майна - однокімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. індексний № 39277051 за АТ «Альфа Банк», іпотекодавець; [PERSON] , боржник [PERSON] (а.с.20-25 т.1). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] була зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2003 р. (а.с.27-28 т.1). АБ «Альфа-Банк» як власник спірної квартири за договором купівлі-продажу продав її [PERSON] . Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника,якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч.2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін),якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду,виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ч.1ст.35 цього Закону встановлює, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У вимозі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога виконання невиконаного зобов`язання у строк не менше ніж 30 денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки уразі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. За змістом п.4.1 іпотечного договору № 839/4/27/38/7-250 від 12.04.2007 р. сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання іпотеко держатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.4.5.3 договору іпотеки задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предметі іпотеки може бути вчинено шляхом передачі у власність іпотекодержателя предмету іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання за кредитним договором,у порядку, передбаченим ст.37 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Внаслідок невиконання [PERSON] свого зобов`язання по кредитному договору іпотечний договір № 839/3/27/38/7-136 від 12.04.2007 р. правонаступник АКБСР «УКРСОЦБАНК» - АТ «Альфа-Банк» 18.09.2020 р. направив [PERSON] повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язання (а.с.85 т.1). Вказане повідомлення було отримано особисто [PERSON] 29.09.2020 р.( а.с.86 т.1). 16.11. 2020 р. відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» АТ «Альфа-Банк» задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки шляхом реєстрації право власності на квартиру [ADDRESS] державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. індексний №55240092 від 19.11.2020 р. за АТ «Альфа Банк»(іпотекодержатель) ; [PERSON] ( іпотекодавець); [PERSON] ( боржник). Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість предмета іпотеки визначена на рівні 429 000 гр.; залишок заборгованості за кредитним договором № 839/3/27/38/7-136 від 12.04.2007 р. станом на 16.11.2020 р. за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями складала 1\~074\~887 гр. Вказаний залишок заборгованості був анульований (прощений) АТ «Альфа-Банк» у зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку» (а.с.106 т.1). 01.12.2022 АТ «Альфа Банк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Сенс Банк» без зміни організаційно-правової форми, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.230 т.2). Таким чином, доводи позивача щодо неправомірності переходу права власності від [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» є безпідставними. Сторони іпотечного договору погодили передачу права власності за іпотекодержателем у випадку невиконання зобов`язань за кредитним договором з боку позичальника, як добровільний спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Вищезазначена позиція відображена в постановах ВС від 27.03.2019 р. у справі №522/24450/14, від 15.01.2020 р. у справі №201/344/18, від 15.10.2020р. у справі №755/2030/19 ; у постанові ВС у складі Об`єднаної палати від 09.12.2019 у справі №464/8589/15-ц та у постанові Великої палати ВС від 19.06.2019 р.у справі № 643/17966/14-ц. Не ґрунтуються на законі посилання позивача про необхідність застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте нерухоме житло, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язання громадянина України за споживчими кредитами, за умови, що нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника, що у позичальника у власності немає іншого нерухомого майна, таке нерухоме майно придбано за кредитні кошти, у позичальника у власності немає іншого нерухомого майна,загальна площа нерухомого майна не перевищує 140 кв.м. для квартири. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не був позичальником по кредитному договору №839/3/27/38/7-136№839/3/27/38/7-136 від 12.04.2007 р.; квартира [ADDRESS] не була придбана за кредитні кошти; позичальник [PERSON] самостійні позовні вимоги про застосування вказаного Закону не заявляє; сам позивач [PERSON] , укладаючи договір іпотеки свідомо погодив можливість задоволення вимог іпотеко держателя шляхом позасудового врегулювання як добровільний спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому спірна квартира не підпадає під мораторій на реалізацію майна в рахунок виконання зобов`язання за валютними кредитами. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини,на які посилається як на підстав своїх вимог та заперечень. Оскільки позивач [PERSON] не надав належних доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, суд відмовляє в їх задоволенні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed