Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у порядку окремого провадження. Заявлені вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить 54/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак у свідоцтві про право власності на вказане майно серії [NUMBER] від 28.02.2002 року його прізвище зазначено « [PERSON] ». З огляду на це, просить встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на майно серії [NUMBER] від 28.02.2002 року виданого на ім`я [PERSON] . Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.08.2023 року відкрито провадження у даній справі. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Карпука А.С. подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 15.05.2001 року Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області стверджується, що заявник народився [INFO] і значиться як « [PERSON] » /а.с.7-8/. Згідно виписки з погосподарської книги с. Кульчин за 2023 рік, виданої виконавчим комітетом Луцької міської ради №39-16/247/2023 від 09.08.2023 року, житловий будинок, який знаходиться у [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) належить [PERSON] та [PERSON] /а.с.17/. Однак, як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 28.02.2002 року, 54/100 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] /а.с.12/. Таким чином, досліджуючи у судовому засіданні копію паспорта громадянина України, виписки з погосподарської книги с. Кульчин за 2023 рік та копію свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 28.02.2002 року, судом встановлено, що при видачі заявнику правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 28.02.2002 року було допущено помилку, в написанні його прізвища, яка підлягають виправленню в судовому порядку шляхом встановлення факту належності зазначеного правовстановлюючого документа. Враховуючи вищевикладене, та те, що представлені заявником докази на підтвердження факту належності правовстановлюючого документу в контексті положень ст. ст. 76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved