Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово - комунальні послуги у розмірі 27 096,63 грн за період з 01.11.2021 по 31.03.2023. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ "Будсервісцентр-Комфорт" є управителем житлового багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Як зазначає позивач, відповідачка є власником квартири [ADDRESS] . Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 18.12.2018, ТОВ "Будсервісцентр-Комфорт" визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. 01.07.2019 експлуатуюча організація ТОВ "Будсервіс-Центр " передало вказаний будинок в управління ТОВ "Будсервісцентр-Комфорт". При цьому, у будинку, зокрема, і квартирі [ADDRESS] позивачем безперебійно надавались житлово - комунальні послуги. У період з 01.11.2021 по 31.03.2023 відповідачка користується житлово-комунальними послугами, але не вносить оплату за них, в результаті чого в неї виникла заборгованість. Таким чином, оскільки відповідачка не виконує в повному обсязі свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ "Будсервісцентр-Комфорт" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка у справі повідомлялась судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, однак поштове відправлення повернулось з відміткою "Повертається за закінченням встановленого строку зберігання". Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін не надходило. Відзив на позов відповідачкою у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано заперечень проти заочного розгляду справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка складається з чотирьох кімнат, житловою площею 108,60 кв.м. загальною площею 169,50 кв.м., що підтверджується витягом з державного реєстру правочинів від 01.08.2008. ТОВ "Будсервісцентр-Комфорт" є управителем житлового багатоквартирного будинку [ADDRESS] , яке за своєю статутною діяльністю зобов`язане забезпечити належне утримання та експлуатацію обслуговування та забезпечує виконання обов`язків, передбачених Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 18.12.2018, ТОВ "Будсервісцентр-Комфорт" визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до акту приймання передачі об`єкту в управління від 01.07.2019 експлуатуюча організація ТОВ "Будсервіс-Центр " передала вказаний будинок в управління ТОВ "Будсервісцентр-Комфорт". Позивач посилається на те, що між сторонами не було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг, але відповідачка є власником вказаної квартири, і саме з 01.07.2019 почала отримувати житлово-комунальні послуги у повному обсязі по теперішній час. Крім цього, у січні 2022 року відповідачка здійснила платіж на суму 1 350,00 грн, чим визнала існування правовідносин між сторонами. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК вказує, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг, а відповідач, як власник квартири отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язаний здійснювати оплату наданих послуг. В силу положень ст. 322 ЦК України, відповідач, як власник квартири [ADDRESS] , зобов`язана утримувати майно, що їй належить і, відповідно оплачувати комунальні та інші надані послуги, поза залежністю від того, чи користується він ним безпосередньо чи ні. Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач своєчасно не сплачує за спожиті в період з 01.11.2021 по 31.03.2023 житлово-комунальні послуги, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 27 096,63 грн. Судом установлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, на підтвердження чого позивач надав суду розрахунок заборгованості. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми, з огляду на що вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2021 по 31.03.2023 у розмірі 27 096,63 грн відповідно до розрахунку позивача, який перевірений судом. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати стягнути з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved