Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

покликаючись на непогашення позичальником заборгованості по кредитному договору, представник позивача адвокат Валерій Прохоренко у поданій 04 липня 2023 року позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача 40 241 грн. 56 коп. боргу та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Вказаний представник позивача у поданій до суду клопотанні позов підтримує повністю. Відповідач відзиву на позов не подав. Учасників справи відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, У поданій до суду заяві вказаний представник позивача просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з"явився. Зважаючи на те, що їх явку не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність в порядку заочного розгляду та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується навсебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористався правовою допомогою. Судом встановлені такі обставини. 29 травня 2018 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» та [PERSON] укладено Договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети №22/519 на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов Договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів ПАТ «КБ «ГЛОБУС» на таких умовах: Сума ліміту овердрафту 20 000,00 грн. Строк дії ліміту овердрафту 48 місяці з 01.07.2016 по 29.06.2018. Фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) 46,80%; Процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) 0,000001% П.1.1.12. Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, надалі - ПК, ПАТ «КБ «ГЛОБУС» (для фізичних осіб) встановлює, що овердрафт - кредит, який надається Банком Клієнту в разі перевищення суми операції Держателем ПК залишку коштів на Рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором (Дозволений овердрафт та Недозволений овердрафт). Дозволений овердрафт - кредит, який надається Банком Клієнту в межах ліміту дозволеного овердрафту в разі перевищення суми операції Держателем ПІК залишку коштів на Рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором. Недозволений овердрафт - автоматичне надання Банком кредиту Клієнту а разі виникнення заборгованості за рахунком у зв?язку з перевищенням витратного ліміту та/або Ліміту Дозволеного овердрафту та ліміт обов?язкового залишку за Рахунку, в тому числі у зв?язку з виникнення заборгованості за комісіями та іншими платежами, належними до сплати Банку (за наданими ним послуги), а також перенесення коштів на рахунок простроченої заборгованості у зв?язку з невчасною сплатою заборгованості за Дозволеним овердрафтом, процентів за Дозволеним овердрафтом та Недозволеним овердрафтом у відповідності до умов цього Договору, зокрема п.3.4.8 та Тарифів Банку. П.1.1.18. Договору визначено термін Пільговий період кредитування - це період кредитування, що починається з дня виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту, та діє протягом 30 календарних днів з дати виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту. Оскільки, відповідачем не здійснено своєчасне погашення (повернення) грошових коштів за овердрафтом після завершення пільгового періоду та не сплачено проценти за користування Дозволеним овердрафтом, позивачем здійснено нарахування процентів у розмірі 46,8% річних, (відповідно 3,9% на місяць) на суму існуючої заборгованості за овердрафтом. В той же час відповідачем здійснювалось і часткове погашення заборгованості. Відповідно до п.2.7. Договору погашення заборгованості за Договором здійснюється за рахунок надходження коштів на Рахунок Клієнта, в такій черговості: -прострочена заборгованість за нарахованими процентами; -прострочена заборгованість за Недозволеним (простроченим) овердрафтом; -строкова заборгованість за нарахованими процентами; -строкова заборгованість за Дозволеним овердрафтом. П.3.4.14. Договору визначено, що Позичальник (Клієнт) зобов?язується сплатити проценти за користування Дозволеним овердрафтом в строк до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання Договору у разі досягнення сторона домовленості про розірвання цього Договору на підставі заяви на розірвання Договору або у разі дострокового розірвання Договору відповідно до п. 3.1.6. П.3.1.6. Договору встановлює, що у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом умов Договору (в т.ч. одноразового прострочення сплати процентів за користування Овердрафтом, суми комісії за надані Банком послуги), Банк має право заблокувати ПК, а також у разі виникнення обставин вказаних в п.3.1.14 даного Договору, заблокувати ліміт Дозволеного овердрафту та достроково розірвати даний Договір та стягнути повну суму заборгованості за Договором на момент його розірвання. Положення п.3.1.14. цього Договору регламентує, що Банк має право вимагати дострокового повного повернення заборгованості за Дозволеним овердрафтом, у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом зобов?язань за Договором. У разі припинення дії даного Договору (його розірвання) за ініціативою Клієнта або за ініціативою Банку, ПК анулюються, а заборгованість Клієнта має бути погашено в день припинення дії цього Договору (його розірвання) (п.5.4. Договору). П.3.4.15. Договору вказано, що Відповідач зобов?язаний повернути заборгованість за Дозволеним овердрафтом в межах строку дії Ліміту дозволеного овердрафту, зазначеного в п.2.5. Договору, а заборгованість за Недозволеним овердрафтом в день ї виникнення. У Позичальника виникла прострочена заборгованість за овердрафтом та процентами, а саме порушення Позичальником умов сплати нарахованих процентів (сторінка 18-19 з 19 Виписки «% за овердрафт в UAN» та «% за овердрафт нестандарт в UAN» відповідно). Також, відповідно до Тарифів Банку, при видачі готівкових коштів у касі банку та/або при знятті готівкових коштів з банкоматів, з Позичальника стягувалась комісія за видачу овердрафта (кредитних коштів), а також при направлені запиту щодо залишку коштів на рахунку (СМС-Банкінг) також стягувалась комісія, яка списана Банком за рахунок кредитних коштів Позичальника, (сторінка 10-12, з 19 Виписки «Комісії, премії, податки, погашення технічного кредиту МВК»). Згідно з п.3.4.16. ст.3.4. Договору «Клієнт Зобов?язується», за користування неповернутою в строк сумою Дозволеного овердрафту та/або непогашення в строк процентів за користування ним, сплачувати проценти та штрафи відповідно до умов цього Договору та Тарифів банку. Позичальником не виконано умови п.4.3.1., 4.7.2 Договору, внаслідок чого виникла заборгованість за Договором, яка станом на 01 травня 2022 року складає 40 241,56, в тому числі: -прострочена заборгованість по кредиту - 19 941,93 грн.; -прострочена заборгованість по процентам - 20 299,63 грн. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно з ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ст.525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків. Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і, як наслідок, виникнення заборгованості, про стягнення якої банк і звернувся з даним позовом до суду. Отриманню даного кредиту передувало підписання сторонами Заяви-договору, в якій відповідач вказав свої анкетні дані, відомості про місце роботи. За текстом заяви відповідач ознайомився з умовами кредиту та був згідний з ними, йому повідомлено про тарифи банку, умови кредитування в банку. Дані факти підтверджуються підписами сторін на заяві. Укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону, оскільки визначені у ньому умови кредитування сторонами погоджені та підписані, договір виконувався позичальником, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача і свідчить про добровільне волевиявлення сторін і про погодження ними усіх його умов. Жодних претензій до банку з приводу його умов або укладення договору з порушеннями вимог закону, відповідач не пред`являв. Зазначений висновок узгоджується із положенням ст.204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину і означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства, тому у позивача виникло право вимагати виконання зобов`язання за договором. Кредитор відповідне право вимоги реалізував шляхом пред`явлення до позичальника позову про стягнення заборгованості по кредиту і визначив борг на відповідну дату. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами. Позивач надав до суду копії зазначених документів, розрахунок заборгованості по кредиту, виданий посадовою особою позивача, який являється допустимим доказом у справі, а відповідач не надав суду жодного належного доказу, що спростовують позовні вимоги. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень Отже, позов підлягає до задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. 29.06.2023 між адвокатом Прохоренком Валерієм Петровичем тa позивачем погоджено розмір витрат на професійну правничу допомогу по даній справі, про що був підписаний Акт прийому-передачі послуг за договором №051222 про надання професійної правничої /правової/ допомоги від 05.12.2022 у сумі 6 тис. грн., при цьому розділені витрати порівну на дії по складанню позовної заяви та на інші дії, зокрема відправлення поштової коресподенції, друк, телекомунікаційний зв"язок, гонорар успіху і т.п. Сам договір до матеріалів справи не додано, а лише довіреність на представлення інтересів позивача. Разом з тим, згідно як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України» від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України» від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved