Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що з 22.10.2019 вона перебуває в шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Після одруження між ними почали виникати сварки та скандали, психологічне, фізичне та економічне насильство. 03.03.2020 в ході сварки [PERSON] застосував відносно неї фізичну силу та наніс тілесні ушкодження. Все це відбувалось в присутності малолітньої дитини [PERSON] . Експертне дослідження встановило заподіяння їй легких тілесних ушкоджень. З жовтня 2022 року по червень 2023 року вони проживали у Франції, де чоловік продовжував вчиняти стосовно неї домашнє насильство, що змусило її звертатись до французьких правоохоронних органів. [PERSON] системно застосовує стосовно неї психічне насильство, обмежував її право пересування, перешкоджав у поверненні в Україну, відібравши документи на дитину, через що вона зверталась до поліції та до консульства України у Франції за оформленням документів. Згідно з рішенням Апеляційного суду м. Бордо від 20.01.2023 вона та її старша донька [PERSON] були визнані жертвами домашнього насильства [PERSON] . В теперішній час вона мешкає з дітьми мешкає за адресою: [ADDRESS] . Молодша дитина зарахована до закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №41 «Веселка». [PERSON] вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу, не зважаючи на заходи, застосовані поліцією та судом. Продовжує погрожувати їй. Просила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 6 місяців, яким: - заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] та неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] наближатись на відстань менше 300 м до місця проживання [PERSON] та неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] наближатись на відстань менше 300 м до місця частого відвідування [PERSON] та неповнолітньої особи [PERSON] - приміщення закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №41 «Веселка» за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, буд. 35А; - заборонити [PERSON] вести телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з [PERSON] та малолітньою дитиною [PERSON] аьо контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через інших осіб; - заборонити [PERSON] особисто і через інших осіб розшукувати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх. 28.07.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Сініцина О.П. підтримали подану заяву, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22.10.2019, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2019. [PERSON] народилась [INFO] в м. Києві, батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.07.2023. [PERSON] народилась [INFO] в м. Києві, батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.01.2010. Згідно з висновком експертного дослідження від 06.03.2020 №043-253-2020 зі слів [PERSON] 03.03.2020 приблизно о 19 год. в салоні автомобіля чоловік [PERSON] вдарив по лівій руці, схопив за волосся, смикав їх, на вулиці наносив удари ногами по ногам, наніс удар кулаком в обличчя. Експертом при проведенні судово-медичного обстеження [PERSON] виявлені наступні ушкодження: синці - в тім`яно-скроневій ділянці справа, в проекції нижньої щелепи зліва, на задній поверхні правого плечового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, в проекції лівої підколінної ямки, на передній поверхні лівої гомілки у середній третині; садна - на тильній поверхні правої кисті в проекції 4-ої п`ясної кістки з переходом в проекцію 3-го п`ясно-фалангового суглобу, на тильній поверхні лівого променево-зап`ястного суглобу. Характер, морфологія, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів), за давністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 03.03.2020, не були небезпечними для життя, та як у сукупності так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Згідно з довідкою КНП «ЦРЛ Києво-Святошинського районної ради» від 03.03.2020 №1231 [PERSON] встановлено діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку? Забій м`яких тканин потилиці. 05.03.2020 [PERSON] на підставі повідомлення рідного брата [PERSON] про вчинення домашнього насильства відносно неї чоловіком [PERSON] було направлено до ССДС та ювенальну поліцію (направлення від 05.03.2020 №165). 20.01.2023 Апеляційним судом міста Бордо у справі №2300173036Н винесено рішення, яким встановлено факт насильства без інвалідності відносно [PERSON] , вчинене 01.01.2023 [PERSON] , який визнав себе винним у скоєнні цих дій та якому встановлено 6-місячну заборону вступати в контакт з потерпілою. 20.01.2023 Апеляційним судом міста Бордо у справі №2300173036Н винесено рішення, яким встановлено факт насильства без інвалідності відносно [PERSON] , вчинене 10.01.2023 [PERSON] , який визнав себе винним у скоєнні цих дій та якому встановлено 6-місячну заборону вступати в контакт з потерпілою. [PERSON] зарахована до дитячого садочка №41 до першої молодшої групи 03-2022. Заявник, звертаючись до суду з даною заявою, посилалась на те, що колишній чоловік застосовує до неї психічне та фізичне насильство в присутності дітей, а також застосовує психічне насильство щодо неповнолітніх дітей. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Пунктом 2 ч.1 ст. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Пунктами 2, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Згідно з п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» захист прав та інтересів постраждалої дитини, у тому числі звернення до суду, представництво її прав та інтересів у суді, крім батьків та інших законних представників дитини, можуть здійснювати родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, якщо вони не є кривдниками дитини, а також орган опіки та піклування. В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (передування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Судом встановлено, що заявниця має право здійснювати захист прав неповнолітніх дітей , матір`ю яких вона є. Крім того, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, то на них поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Аналізуючи пояснення заявниці та надані докази по справі, суд вважає доведеними факт побиття заявниці [PERSON] її чоловіком [PERSON] 03.03.2020, який знайшов своє підтвердження медичною довідкою КНП «ЦРЛ Києво-Святошинського районної ради» від 03.03.2020 №1231 та висновком експертного дослідження від 06.03.2020 №043-253-2020. При цьому суд враховує, що судовими рішеннями Апеляційного суду міста Бордо від 20.01.2023 у справі №2300173036Н встановлено факт насильства без інвалідності відносно [PERSON] та її дочки [PERSON] , вчинене [PERSON] , який визнав себе винним у скоєнні цих дій та якому встановлено 6-місячну заборону вступати в контакт з потерпілими. Аналізуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що в суді знайшло підтвердження вчинення кривдником [PERSON] дій відносно заявниці [PERSON] та її дочки [PERSON] , які у розумінні вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є домашнім насильством. Поряд з цим до суду не надано і судом не встановлено об`єктивних доказів, які б підтверджували наявність будь-яких протиправних дій відносно [PERSON] відносно його дочки [PERSON] та (або) застосування до неї насильства. Суд вважає, що спілкування шляхом телефонних переговорів, контактування батька з дитиною через інші засобі зв`язку особисто і через третіх осіб не створюватиме небезпеки (загроз) задля уникнення яких був застосований обмежувальний припис. Таке спілкування [PERSON] з дочкою [PERSON] за допомогою засобів зв`язку (мессенджерів) сприятиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, їх гармонійному розвитку і вихованню навіть в умовах застосування обмежувального припису, який зберігатиме чинність в іншій частині, оскільки дитина має право повноцінного спілкування як з матір`ю так і з батьком. За таких обставин суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для видачі обмежувального припису, яким застосовано заборону [PERSON] вести телефонні переговори з неповнолітньою дочкою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. При цьому суд зауважує, що заявниця не позбавлена можливості у випадку будь-яких проявів або застосування домашнього насильства відносно [PERSON] , негайно реагувати, у т.ч. заявити про видачу обмежувального припису, з метою захисту дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27.11.1992, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободне надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07.08.1996, § 78). Суд оцінивши надані докази, встановивши, що між сторонами існує конфлікт, наслідком чого є застосування кривдником домашнього насильства по відношенню до заявниці та її дочки [PERSON] , вважає, що тимчасове обмеження [PERSON] у перебуванні у місці проживання та у спілкуванні із заявницею [PERSON] та її дітьми є вимушеним заходом, проте буде забезпечувати її безпеку та безпеку дітей. За таких обставин суд вважає можливим видати обмежувальний припис, яким заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання заявниці та неповнолітніх дітей за адресою їх реєстрації, вести листування, телефонні переговори з або контактувати з заявницею та [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб на строк шість місяців, що, на думку суду, є законним і обґрунтованими. Проте у встановленні решти обмежень слід відмовити з підстав, які наведені судом вище. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). З огляду на викладене заява підлягає частковому задоволенню. Судові витрати по справі відсутні. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial