Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

08 серпня 2023 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким задоволено вищевказаний позов. Стягнуто з Другого воєнізованого гірничорятувального загону на користь [PERSON] невиплачену одноразову грошову допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, що становить 51 256, 62 грн. та судовий збір. Однак судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу. 15 серпня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Другого воєнізованого гірничорятувального загону на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву та просив її задовольнити, оскільки ним, як представником позивача, було виконані всі обов`язки на підставі п. 1.1. Договору про надання правової допомоги від 17.01.2023р., а саме: було складено позовну заяву до відповідача та участь у всіх судових засіданнях в суді першої інстанції, за що і було здійснено оплату в розмірі 10 000, 00 грн., згідно доданих квитанцій. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої просили розглянути заяву позивача без участі їх представника та відмовити у її задоволенні з тих підстав, що позивачем не було надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вислухавши представника позивача, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. В матеріалах вказаної справи в якості доказів наявні: договір про надання правової (правничої) допомоги від 17.01.2023р. та квитанції від 17.01.2023 р. та від 08.08.2023р. на суму 5 000, 00 грн. кожна. Відповідно до п. 1.1. Договору на умовах цього Договору клієнт дає доручення адвокату та оплачує його послуги й витрати, пов`язані з виконанням доручення, а адвокат, відповідно до умов цього Договору, виконує наступне доручення клієнта: складання позовної заяви до 2 ВГРЗ про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі трьох середньомісячних заробітків, представництво інтересів клієнта в суді 1 інстанції. Як встановлено судом при вивченні доказів надання правової допомоги позивачу, представником позивача - [PERSON] було в повному обсязі виконані свої зобов`язання за вказаним договором, тобто: позовна заява була складена та, відповідно, подана до суду і розглянута судом. Участь представника позивача в судових засіданнях суду першої інстанції також підтверджується журналом судових засідань та не ставиться під сумнів. Отже, додаткового детального опису вказаних робіт не потрібно, оскільки вказані факти ніким не спростовуються та не ставляться під сумнів. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 08 серпня 2023 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено, принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача та стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved