Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість в період з: 02.08.2010 року по 02.01.2023 року в розмірі 496\~158,47 грн., які складаються: 45\~100,65 грн. сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість; 451\~057,81 грн. сума заборгованості за інфляційними втратами на кредитну заборгованість та судові витрати у розмірі 7\~442,38 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 01.12.2006 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 490016274. 19.08.2009 року відповідно до змін законодавства змінено організаційно-правову форму шляхом перейменування з ЗАТ «Альфа-Банк» в ПАТ «Альфа-Банк». 26.04.2018 року установа привела своє найменування і тип акціонерного товариства у відповідність до змін законодавства. Загальними зборами акціонерів було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування (назви) Банку з ПАТ «Альфа-Банк» на АТ «Альфа-Банк». АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Альфа-Банк». 12.08.2022 року відбулись позачергові загальні збори акціонерів АТ «Альфа-Банк», яким було прийняте рішення щодо зміни назви з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Відповідно до Витягу зі Статуту AT «Сенс Банк», затвердженого Національним Банком України 12.09.2022 року, AT «Сенс Банк» є повним правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов договору, Банк надав Позичальнику Кредит у сумі 15\~624,95 доларів США, а Позичальник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом у розмірі 11,5% річних, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Договору та повернути Кредит Банку рівними частинами, у терміни, визначені у графіку повернення, який наведено у Додатку № 1 до Договору. Позичальник має право повернути Кредит (його частину) достроково без згоди Банку, але виключно у будь-який з термін (днів) чергового повернення частини Кредиту, визначених у Графіку повернення. Відповідно до умов договору, Кредит надається Позичальнику для придбання Транспортного засобу згідно з Договором купівлі-продажу, укладеним між Позичальником та ТОВ «Елефант» №T30/2.2TD від 01.11.2006 року NISSAN X-TRAIL, 2006 року випуску, колір - чорний, № кузову [NUMBER] , тип легковий універсал (свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , видане 28.11.2006 РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУМВС, України в Одеській області). Однак, відповідач тривалий час порушував умови Кредитного договору та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином, в результаті чого станом на 01.08.2010 року виникла заборгованість за кредитним договором № 490016274 від 01.12.2006 року у загальному розмірі 347\~144,47 грн., яка складається із: 53\~347,45 грн. заборгованість по кредиту; 14\~356,19 грн. заборгованість за відсотками; 279\~440,83 грн. пеня. З метою захисту порушених прав та законних інтересів, ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. 01.11.2011 року Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив заочне рішення № 1519/2-4228/11, яким позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задовольнив та стягнув із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490016274 від 01.12.2006 року в загальному розмірі 347\~144,47 грн., з яких: заборгованість по кредиту 53\~347,45 грн.; заборгованість за відсотками 14\~356,19 грн.; пеня 279\~440,83 грн. Однак, не погоджуючись із вищевказаним заочним рішенням, відповідач [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси № 1519/2-4228/11 від 07.12.2011 року. 25.03.2013 року Малиновський районний суд м. Одеси постановив Ухвалу № 1519/2-4228/11, якою задовольнив заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси № 1519/2-4228/11 від 07.12.2011 року, заочне рішення № 1519/2-4228/11 від 07.12.2011 року скасував та призначив справу до розгляду в загальному порядку. 25.09.2013 року Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив Рішення № 521/4638/13-ц, яким позовну заяву ПАТ «Альфа-Банк» задовольнив частково та стягнув із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490016274 від 01.12.2006 року в загальному розмірі 121\~051,09 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 53\~347,45 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 14\~356,19 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 53\~347,45 грн. Однак, станом на день подання позовної заяви, рішення Малиновського районного суду м. Одеси № 521/4638/13-ц, залишається не виконаним. З огляду на те, що відповідач досі не виконав Рішення Малиновського районного суду м. Одеси № 521/4638/13-ц від 25.09.2013 року, продовжує користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, що порушує право стягувача на мирне володіння своїм майном, Кредитор має право на отримання суми боргу за вказаним кредитним договором на підставі рішення суду з урахуванням 3% річних за увесь час прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 490016274 від 01.12.2006 року за статтею 625 ЦК України (3% річних та інфляційних втрат) загальна заборгованість [PERSON] за період з 02.08.2010 року по 02.01.2023 року у розмірі 496 158,47 грн., які складаються: 45 100,65 грн. сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість; 451 057,81 грн. сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість. Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини, вбачається, що тривале не виконання судового рішення та довготривале зволікання відповідачем виконання судового рішення завдало позивачу значної майнової шкоди та збитків, оскільки фактично відповідач використовував у своїх цілях кошти ЗАТ «Альфа-Банк» (після зміни назви - AT «Сенс Банк»), у зв`язку з чим представник позивача звернувся з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 11 квітня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 61). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України (а.с. 43, 51-53, 59, 66-68), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. \~На підставі\~ ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як встановлено в судовому засіданні, 01.12.2006 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 490016274, згідно якого Банк надав Позичальнику Кредит у сумі 15\~624,95 доларів США, а Позичальник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом у розмірі 11,5% річних, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Договору та повернути Кредит Банку рівними частинами, у терміни, визначені у графіку повернення, який наведено у Додатку № 1 до Договору. Позичальник має право повернути Кредит (його частину) достроково без згоди Банку, але виключно у будь-який з термін (днів) чергового повернення частини Кредиту, визначених у Графіку повернення. Відповідно до умов договору, Кредит надається Позичальнику для придбання Транспортного засобу згідно з Договором купівлі-продажу, укладеним між Позичальником та ТОВ «Елефант» №T30/2.2TD від 01.11.2006 року NISSAN X-TRAIL, 2006 року випуску, колір чорний, № кузову [NUMBER] , тип легковий універсал (свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , видане 28.11.2006 РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУМВС, України в Одеській області) (а.с. 6-8). В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 01.08.2010 року виникла заборгованість за кредитним договором № 490016274 від 01.12.2006 року у загальному розмірі 347\~144,47 грн., яка складається із: 53\~347,45 грн. заборгованість по кредиту; 14\~356,19 грн. заборгованість за відсотками; 279\~440,83 грн. пеня. З метою захисту порушених прав та законних інтересів, ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. 01.11.2011 року Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив заочне рішення № 1519/2-4228/11, яким позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задовольнив та стягнув із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490016274 від 01.12.2006 року в загальному розмірі 347\~144,47 грн., з яких: заборгованість по кредиту 53\~347,45 грн.; заборгованість за відсотками 14\~356,19 грн.; пеня 279\~440,83 грн. Однак, не погоджуючись із вищевказаним заочним рішенням, відповідач [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси № 1519/2-4228/11 від 07.12.2011 року. 25.03.2013 року Малиновський районний суд м. Одеси постановив Ухвалу № 1519/2-4228/11, якою задовольнив заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси № 1519/2-4228/11 від 07.12.2011 року, заочне рішення № 1519/2-4228/11 від 07.12.2011 року скасував та призначив справу до розгляду в загальному порядку. 25.09.2013 року Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив Рішення № 521/4638/13-ц, яким позовну заяву ПАТ «Альфа-Банк» задовольнив частково та стягнув із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490016274 від 01.12.2006 року в загальному розмірі 121\~051,09 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 53\~347,45 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 14\~356,19 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 53\~347,45 грн. (а.с. 11-12). Однак відповідач не виконав Рішення Малиновського районного суду м. Одеси № 521/4638/13-ц від 25.09.2013 року, в зв`язку з чим у кредитора виникло право на отримання суми боргу за вказаним кредитним договором на підставі рішення суду з урахуванням 3% річних за увесь час прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 490016274 від 01.12.2006 року за статтею 625 ЦК України (3% річних та інфляційних втрат) загальна заборгованість [PERSON] за період з 02.08.2010 року по 02.01.2023 року у розмірі 496 158,47 грн., які складаються: 45 100,65 грн. сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість; 451 057,81 грн. сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість (а.с. 13-15). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням Закону України\~«Про банки\~та банківську\~діяльність» та умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 617\~ЦК України встановлено, що відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі положень ч. 3 ст. 12\~та ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з п. 4 ч. 2\~ст.\~43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до\~ст.\~76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до\~ст.\~89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги засновані на законі та умовах укладеного договору, підписаного сторонами, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за ставкою 3% річних та інфляційними витратами на заборгованість за кредитним договором № 490016274 від 01.12.2006 року в розмірі 496\~158,47 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved