Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Позивачі в позові вказують, що їм [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 серпня 1994 року виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 248 від 09 серпня 1994 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою [ADDRESS] . Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 22.08.1994 року в реєстровій книзі № 2 за реєстром № 44/273, що підтверджує їх право спільної сумісної власності на квартиру. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини квартири. Позивачі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані в даній квартирі. Після смерті [PERSON] , позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємці за законом відповідно до ст. 1269 ЦК України в передбачений законом 6-місячний термін прийняли спадщину на належну померлій частку квартири, звернувшись із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В. по місцю відкриття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи за № 62482510. Однак позивачі, як спадкоємці за законом не мають змоги отримати в приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В. свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлій [PERSON] частку квартири, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлій, а також не визначені частки, належні позивачам. Померла [PERSON] разом з позивачами [PERSON] , [PERSON] однаково володіли та користувались квартирою, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному з них, як співвласнику належить право власності на 1/3 частку квартири. Тому позивачі звернулися до суду з даним позовом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої вони позовні вимоги підтримують повністю та просить справу розглянути у їх відсутність. Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 серпня 1994 року виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 248 від 09 серпня 1994 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою [ADDRESS] . Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 22.08.1994 року в реєстровій книзі № 2 за реєстром № 44/273, що підтверджує їх право спільної сумісної власності на квартиру. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини квартири. Позивачі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані в даній квартирі. Після смерті [PERSON] , позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємці за законом відповідно до ст. 1269 ЦК України в передбачений законом 6-місячний термін прийняли спадщину на належну померлій частку квартири, звернувшись із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В. по місцю відкриття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи за № 62482510. Однак позивачі, як спадкоємці за законом не мають змоги отримати в приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В. свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлій [PERSON] частку квартири, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлій, а також не визначені частки, належні позивачам. Згідно з п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Померла [PERSON] разом з позивачами [PERSON] , [PERSON] однаково володіли та користувались квартирою, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному з них, як співвласнику належить право власності на 1/3 частку квартири. Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, звернення стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними (п.5). Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника може бути змінена за рішенням суду. Згідно з правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved