Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до приватного підприємства «Меркурій Вест», Управління Служби безпеки України в Тернопільській області, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білогірська, 26А», з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить зобов`язати Управління Служби безпеки України в Тернопільській області, Приватне підприємство «Меркурій Вест» та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білогірська, 26А» усунути перешкоди у сервітутному користуванні частиною земельної ділянки кадастровий номер: 6110100000:12:018:0074, загальною площею 2220 м, відповідно до умов Договору на встановлення земельного сервітуту від 11 травня 2007 року, шляхом демонтажу підпірної стіни багатоквартирного житлового будинку з вбудованими гаражами за адресою [ADDRESS] , площею 8,0 м , яка спричинює обмеження у сервітутному користуванні. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є суміжним користувачем земельної ділянки. Договором на встановлення земельного сервітуту від 11.05.2007, укладеного між Тернопільською міською радою та [PERSON] , на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6110100000:12:018:0074, встановлено земельний сервітут, площею 0,0220 га, призначенням якого є пішохідний прохід людей та проїзд технічними засобами. 19 жовтня 2018 року Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради неправомірно видано Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими гаражами за адресою [ADDRESS] », які затверджено наказом від 19.10.2018 № 186. Вказаним будівництвом порушується право позивача на проїзд через земельну ділянку, на якій здійснюється будівництво, оскільки будівництво здійснюється з порушенням будівельних норм, правил і нормативно-правових актів у сфері містобудівної діяльності. Крім того, закінчення будівництва без врахування земельного сервітуту порушить речове право позивача на безперешкодний доступ до своєї земельної ділянки. Існує загроза забудови земельної ділянки чи облаштування благоустрою багатоквартирного житлового будинку (облаштування парковки, будівель інфраструктури тощо) таким чином, що унеможливить цілодобовий проїзд через земельну ділянку позивачем. Крім того, стверджує, що будівництво проводиться із значними порушеннями. Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області через свого представника надала суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що будівництво на земельній ділянці проводилося у відповідності до вимог закону без будь-яких порушень, що підтверджується також проведеною перевіркою Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області. Крім того, будівництво велося на підставі розробленої АПБВП «ДІМ» проектної документації, яка отримала позитивний висновок експертів ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза». УСБУ в Тернопільській області отримало Дозвіл №ТП 112190720243 від 13.03.2019 на проведення будівельних робіт. Авторський нагляд за вищезазначеним будівництвом здійснює [PERSON] , а технічний нагляд - [PERSON] , обоє мають відповідні кваліфікаційні сертифікати. Відповідно до листів [PERSON] та [PERSON] №01/03 та відповідно від 20.04.2020 будівництва багатоквартирного будинку з вбудованими гаражами по [ADDRESS] здійснюється з чітким дотриманням будівельних норм, правил і нормативно-правових актів у сфері містобудування. Будівельний майданчик, на якому кому здійснюється будівництво багатоквартирного житлового, повністю огороджений. Об`єкт земельного сервітуту знаходиться поза межами будівельного майданчика, та є вільним для безперешкодного пішохідного доступу та проїзду технічними засобами, ширина проїжджої та пішохідної частини об`єкта сервітуту становить 4 м. ПП «Меркурій ВЕСТ» будівництво на об`єкті сервітуту не веде, транспортні засоби, будівельні конструкції, будівельні матеріали та будівельні відходи на ділянці сервітуту не розміщує. Звертає увагу, що актом обстеження будівництва від 02.04.2020, проведеного за участю представників ПП «Меркурій Вест» та УСБУ в Тернопільській області, встановлено, що будівництво здійснюється на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6110100000:12:018:0074, ділянка огороджена, паспорт об`єкту будівництва розміщений у доступному для належного інформування місці. Право проїзду через земельну ділянку сусіднього землекористувача забезпечено шляхом відступлення від частини ділянки шириною 4 м., саме ж будівництво ведеться відповідно до діючих вимог будівельних норм, правил і нормативно-правових актів у сфері містобудування. ТОВ «Меркурій Вест» через свого представника надав суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідачі мають всі дозвільні документи на проведення будівельних робіт, які проводяться у відповідності до вимог законодавства, права позивача не порушуються (т.1 а.с. 213-215). Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2020 року суд постановив призначити по справі судову комплексну будівельно-технічну, земельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинити. Провадження по справі поновлено ухвалою від 16 лютого 2023 року у зв`язку із надходженням висновків експертів. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняка В.М. від 06 квітня 2023 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 10.04.2023 залучено до участі справи співвідповідача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білогірська, 26А». Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 01.06.2023 суд постановив закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду. Представник позивача підтримав позов з підстав, викладених у ньому. Представники відповідачів заперечили проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у з`явах по суті. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. [PERSON] є власником земельної ділянки із кадастровим номером 6110100000120180055 площею 0,10 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №555077, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Договором на встановлення земельного сервітуту від 11.05.2007, укладеного між Тернопільською міською радою та [PERSON] , на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6110100000:12:018:0074, встановлено земельний сервітут, площею 0,0220 га, призначенням якого є пішохідний прохід людей та проїзд технічними засобами (п.2.3, 3.1). Даний договір укладається на безстроковий термін (п.5.2.) 21 червня 2007 року було проведено державну реєстрацію договору, реєстраційний номер №0040766100202. Рішенням сьомої сесії сьомого скликання Тернопільської міської ради від 21 квітня 2016 року №7/7/94 міська рада вирішила затвердити управлінню Служби Безпеки України в Тернопільській області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2620 га під будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ) та надати управлінню Служби Безпеки України в Тернопільській області в постійне користування земельну ділянку площею 0,2620 га під будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ). Управлінням містобудування, архітектури і кадастру Тернопільської міської ради 19.10.2018 були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими гаражами за адресою: [ADDRESS] » (т.1 а.с. 173). На замовлення відповідача підприємством АПБВП «ДІМ» була розроблена проектна документація об`єкта будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими гаражами за адресою: [ADDRESS] », що за класом наслідків належить до об`єктів із середніми наслідками (СС2), складається із проекту (ТІ) та робочої документації, яка була затверджена наказом УСБУ в Тернопільській області №101 від 04.03.2019 (т.1 а.с. 172) Крім того,\~19\~грудня 2018\~року ТОВ\~«Українська будівельно-технічна\~експертиза» затверджено\~експертний звіт\~№7-161-18-ЕП/ТО\~щодо розгляду\~проектної документації\~за проектом\~«Будівництво багатоквартирного\~житлового будинку\~з вбудованими\~гаражами за\~адресою:\~ [ADDRESS] ».\~Згідно з\~висновком експертів\~документація розроблена\~відповідно до\~вихідних даних\~на проектування\~з дотриманням\~вимог до міцності, надійності, довговічності об`єкту будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного та епідеміологічного благополуччя вселення, охорони праці, пожежної безпеки, техногенної безпеки (т.1 а.с. 160-170). 15 лютого 2019 року мешканці житлових будинків, що проживають по Білогірська в м. Тернополі (у тому числі й Позивач) звернулися із колективною заявою до міського голови Тернополя з приводу негайного припинення незаконного багатоповерхового будинку по [ADDRESS] як такого, що не відповідає нормам планування і забудови територій. 11 березня 2019 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради повідомлено авторів колективного звернення про те, що за результатами розгляду їхньої скарги проведено позапланову перевірку і будь-яких порушень з приводу проведення підготовчих робіт до початку будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими гаражами по [ADDRESS] не встановлено. 13 березня 2019 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради видано дозвіл №ТП 112190720243 замовнику Управлінню Служби безпеки України в Тернопільській області на виконання будівельних робіт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими гаражами» по [ADDRESS] (т.1 а.с. 171). Згідно висновку експерта за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі від 29.12.2021 №1528/20-22 площа конструкції підпірної стіни, що обмежує спричинює обмеження у сервітутному користуванні (згідно Договору на встановлення земельного сервітуту від 11 травня 2007 року) становить 8,0 м2 (т.3 а.с. 1662). Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] підтримав свій висновок. Пояснив, що його висновки були зроблені на підставі обмірів земельних експертів. При цьому, ширина проїзду до земельної ділянки позивача на самій вужчій ділянці становить 2,86 метри, що дозволяє проїхати більшості видів транспортних засобів. Щодо проїзду пожежної машини, то її шланг (50 метрів) дозволяє дістати до домогосподарства позивача, у разі необхідності. Зазначив, що підпірна стіна це тимчасова споруда, може бути в будь-який час перенесена, та не потребує дозвільних документів. Експерт не досліджував, чи вона запроектована в проектній документації. Як видно із висновку експертів за результатами проведеної комплексної судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі від 13.01.2023 за №969/22-22 фактичне розташування багатоквартирного житлового будинку з вбудованими гаражами за адресою [ADDRESS] відносно меж земельних ділянок (земельного сервітуту на підставі Договору на встановлення земельного сервітуту від 11 травня 2007 року) відповідає технічній документації. Можливе безперешкодне користування частиною земельної ділянки кадастровим номером 6110100000:12:0118:0074 згідно Договору на встановлення земельного сервітуту від 11 травня 2007 року прохід, проїзд, після завершення будівництва. Як видно із сертифіката №ТП122201117691 від 17.11.2000 (т.3 а.с. 204), ним засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, найменування «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими гаражами», місце розташування [ADDRESS] . Сертифікат виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 03.11.2020. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, зважаючи на таке. Статтею 98 ЗК України визначено, що\~право земельного сервітуту\~ це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. За змістом статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно (стаття 100 ЗК України). Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Згідно з частинами першою, третьою статті 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Статтею 396 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень\~глави 29\~цього Кодексу. Одним із способів захисту права власності є гарантована\~статтею 391 цього Кодексу\~можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Однією з особливостей цього позову є відсутність спорів з приводу належності майна на праві власності чи іншому титулі. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди, чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Відповідно до роз`яснень, які викладені в пункті 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 07.02.2014\~ № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Таким чином, при розгляді даної справи підлягає доказуванню та обставина, що саме діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується право власності чи законного володіння позивача. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки [NUMBER] площею 0,10 га. Договором на встановлення земельного сервітуту від 11.05.2007, укладеного між Тернопільською міською радою та [PERSON] , на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6110100000:12:018:0074, встановлено земельний сервітут, площею 0,0220 га, призначенням якого є пішохідний прохід людей та проїзд технічними засобами до земельної ділянки позивача із кадастровим номером 6110100000120180055. Згідно висновку експерта за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі від 29.12.2021 №1528/20-22 площа конструкції підпірної стіни, що обмежує спричинює обмеження у сервітутному користуванні (згідно Договору на встановлення земельного сервітуту від 11 травня 2007 року) становить 8,0. При цьому, дослідивши висновок, встановлено, що ширина проїзду до земельної ділянки позивача на самій вужчій ділянці становить 2,86 метри. При цьому, відповідно до вимог ДБН Б.2.2-12:2019\~"Планування та забудова територій" під час проектування пішохідних маршрутів та під`їздів обов`язково потрібно забезпечувати проїзд для пожежних автомобілів. Місце для прибуття пожежної автівки повинне складати не\~менше 3,5-4\~метра завширшки. Отже, судом встановлено, що на земельній ділянці, яка виділена для проїзду на земельну ділянку позивача, влаштована підпірна стіна, яка на 8 кв метрів займає вказану земельну ділянку та звужує проїзд. Позивач просить демонтувати вказану стіну. Підпорні стіни\~ - це відносно жорсткі\~стіни, призначені для підтримки збоку маси ґрунту, так щоби ґрунт утримувався на різних рівнях по різні боки стіни. Підпорні стіни\~ конструкції, запроектовані для того, щоби ґрунт міг зберігати такий нахил, який він не може мати в природних умовах (зазвичай, крутий, майже вертикальний або вертикальний нахил). Вони використовуються для утримування ґрунту між двох різних висот на місцевостях, які мають небажані ухили, або на ділянках, де ландшафт потребує перепланування для конкретних цілей. Як видно із пояснень сторін, фотоматеріалів, земельна ділянка позивача знаходиться вище земельної ділянки із кадастровим номером 6110100000:12:018:0074, і підпірна стіна, яку просить демонтувати позивач, підтримує масу ґрунту, яка служить заїздом до земельної ділянки [PERSON] . Отже, суд вважає, що очевидно, що демонтаж вказаної підпірної стіни, як про це просить позивач, спричинить обсипання ґрунту, який служить заїздом до його земельної ділянки та його руйнування, та не відновить прав позивача, а призведе до ще одного спору з приводу влаштування фізичного заїзду, який може бути зруйнований через демонтаж підпірної стіни (фото т.3 а.с.161-162). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19). Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19). На думку суду у цій справі, вибраний позивачем спосіб захисту його права на користування земельним сервітутом шляхом демонтажу підпірної стінки, не призведе до поновлення прав позивача, відновлення користування проїздом, а отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів захисту та призведе до виникнення ще одного спору. Виходячи з обставин цієї справи належним способом захисту позивача буде звернення до суду з вимогами про перенесення підпірної стінки. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові, Відповідно до принципу дизпозитивності, закріпленого у пункті 5 частині третій статті 2 та статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах заявлених нею вимог\~і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому, суд доходить висновку, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed