Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

04.05.2023 до Московського районного суду м. Харкова з Октябрського районного суду м. Полтави надійшла зазначена цивільна справа на підставі ухвали суду від 30.03.2023, якою передано справу за підсудністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04.02.2021 о 17:50 в м. Харкові на вуд. Бучми, 1-А [PERSON] , керуючи автомобілем «Hyunday Accent» д.н.з. [NUMBER] , при виїзді з двору будинку [ADDRESS] не дала переваги в русі автомобілю «Toyota Land Cruiser 150» д.н.з. [NUMBER] під керуванням власника [PERSON] , який рухався по вул. Бучми, та скоїла з ним зіткнення. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 по справі №643/2692/21 [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення. Під час складення адміністративного протоколу відповідачем був пред`явлений поліс ОСЦПВ страховика ТДВ «Міжнародна страхова компанія». 07.03.2021 суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] проведено автотоварознавче досліження та складено звіт №57/2021, відповідно до висновків якого матеріальний збиток, завданий автомобілю «Toyota Land Cruiser 150» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП станом на 04.02.2021 без урахування величини втрати товарної вартості склав 54 927,94 грн. 13.05.2021 позивач звернувся до третьої особи із вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, але станом на момент подання позову жодного відшкодування від третьої особи не отримав, в зв`язку з чим позивач звернувся телефоном до МТСБУ, яке на звернення позивача повідомило, що членство ТДВ «Міжнародна страхова компанія» в МТСБУ було припинено. З інформації, розміщеної на сайті МТСБУ ТДВ «Міжнародна страхова компанія» позбавлена членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ. Позивач вважає, що страховик відповідача - третя особа, не має наміру виконувати передбачені законом зобов`язання за укладеними договорами страхування, третя особа є боржником по 74 виконавчим провадженням. Тому покладення обов`язку з відшкодування шкоди позивачу на страховика відповідача, якого позбавлено членства в МТСБУ, який систематично не виконує рішення суду та за відкритими даними ДПС України на момент подання позову має податковий борг в розмірі 1 023 975,00 грн, позбавляє права позивача отримати відшкодування заподіяного з вини відповідача матеріального збитку, що порушує майнові права позивача як потерпілого у ДТП. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що звіт №57/2021 складенийбез урахування величини втрати товарної вартості автомобіля. Позивач за наслідками ДТП, яка відбулася 04.02.2021 до 02.07.2021 (дата позбавлення третьої особи членства в МТСБУ) не здійснював жодних кроків для отримання страхового відшкодування у відповідності до ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За відсутності підстав відмови у відшкодуванні шкоди потерпілій особі, з боку позивача належного звернення до третьої особи у визначений строк, спосіб щодо страхового відшкодування вчинено не було, тому, на думку представника відповідача, є звичайним, що третя особа не приймала жодного рішення у відповідності до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З посиланням на практику Верховного Суду, представник відповідача зазначив, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Представник позивача, в свою чергу, подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що в межах передбаченого законом річного строку 13.05.2021 позивач звернувся до третьої особи із вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, що підтверджується копією фіскального чеку та повідомленням про вручення поштового відправлення. На момент подання позову третя особа не повідомила позивача про прийняте рішення про відшкодування або про відмову у відшкодуванні, відшкодування позивач від третьої особи не отримав. Також представник відповідача зауважив, що покладення обов`язку з відшкодування заподіяної позивачу шкоди на страховика, якого позбавлено членства в МТСБУ, який систематично не виконує рішення суду та за відкритими даними ДПС України на момент подання позову має податковий борг в розмірі 1 023 975,00 грн, знаходиться в стані припинення юридичної особи, позбавляє позивача можливості отримати відшкодування заподіяного з вини відповідача матеріального збитку, що порушує майнові права позивача. Позивач, як стверджує його представник, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність. Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності. Ухвалою судді 05.05.2023 цивільну справу прийнято до провадження до розгляду в порядку строщеного позовного провадження в судовому засіданні із повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися. Представник відповідача про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутності не надходило, причини неявки не повідомив, тому суд розглядає справу за відсутності представника відповідача відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постановою встановлено, що 04.02.2021 о 17:50 в м. Харкові по вул. Бучми, 1-А [PERSON] , керуючи автомобілем «Hyunday Accent» д.н.з [NUMBER] , при виїзді з двору будинку [ADDRESS] , не надала переваги в русі автомобілю «Toyota Land Cruiser 150» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по вул. Бучми та скоїла з ним зіткнення, внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки (а.с.9-12). Відповідно до звіту №57/2021 про оцінку автомобіля «Toyota Land Cruiser 150» д.н.з. [NUMBER] , складеного 07.03.2021, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових складає 54 927,94 грн (78 467,54 грн - без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу). Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Toyota Land Cruiser 150» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП станом на 04.02.2021без урахування величини втрати товарної вартості складає 54 927,94 грн (а.с.14-38). Власником автомобіля «Toyota Land Cruiser 150» д.н.з. [NUMBER] є позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.29). Відповідно до протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 16.02.2021 за адресою м. Харків пр. Гагаріна, 41/2 (місце знаходження ТДВ «Міжнародна страхова компанія») здійснено огляд автомобіля «Toyota Land Cruiser 150» д.н.з. [NUMBER] у зв`язку із ДТП 04.02.2021. Протокол підписано власником автомобіля [PERSON] та представником страховика (а.с. 77-78). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Отже, із врахуванням встановлення вини відповідачки у завданні шкоди позивачу [PERSON] шкода повинна відшкодовуватися саме винною особою - [PERSON] .. У відповідності до ч. 1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд вважає неспроможним аргумент відповідача відносного того, що непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі, виходячи з такого. Дійсно цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу «Hyunday Accent» д.н.з. [NUMBER] , на день настання дорожньо-транспортної пригоди була зареєстрована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія», що визнається учасниками справи. ТДВ «Міжнародна страхова компанія» перебуває у стані припинення, виключена із МТСБУ, що визнається учасниками справи (зазначається у заявах сторін по суті), а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України є обставиною, що не підлягає доказуванню. Так, ухвала Верховного Суду від 09.01.2020 у справі № 753/15214/16-ц визначає, що підхід за якого потерпілий в будь-якому випадку повинен звернутися із заявою (позовом) до страхової компанії, в якої застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди, не розрахований на ті випадки, коли страхова компанія позбавлена ліцензії, виключена із МТСБУ, перебуває в стані припинення (банкрутства), фактично не здійснює діяльності. У перелічених випадках підхід за якого потерпілий в будь-якому випадку повинен звернутися із заявою (позовом) до страхової компанії є несправедливим. Адже очевидно, що потерпіла особа в ДТП, навіть стягнувши із такого страховика страхове відшкодування на підставі судового рішення, не отримає реального відшкодування завданої в ДТП шкоди. Натомість скасування судового рішення, яким стягнуто шкоду безпосередньо з винної особи, в такому разі призведе до неможливості відновлення прав потерпілого. У зв`язку із наведеним колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та від 03 жовтня 2018 року в справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) шляхом їх конкретизації та вказати, що у разі, якщо страхова компанія позбавлена ліцензії, виключена із МТСБУ, перебуває в стані припинення (банкрутства), фактично не здійснює діяльності, ці висновки не застосовуються та потерпілий може звернути з позовом про стягнення шкоди безпосередньо до особи, яка її завдала. Оскільки страхова компанія, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] як особи, яка завдала шкоди, фактично не здійснює діяльності (перебуває у стані припинення), то звернення позивача з позовом про відшкодування шкоди безпосередньо до завдавача шкоди цілком відповідає правовим позиціям Верховного Суду. Отже, позивачем доведено достатніми доказами понесення ним майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, у сумі 54 927,94 грн, тому суд дійшов висновку про їх задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved