Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Коломієць Світлана Василівна звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя. 28 червня 2022 року по справі відкрито провадження по справі. Представник позивача-адвокат Коломієць С.В. надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася. Суд про причину своєї неявки не повідомила. Відзив на адресу суду не направила. Про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується телефонограмою. Оскільки відповідач повторно не з`являється на судові засідання, поважності причин своєї неявки до суду не надає, відзвив не направляє, за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що 06 жовтня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1379. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтовано, та підтверджено доказами, тому він підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір за подачу даного позову у сумі 1073,60 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved