Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" в особі представника Карапетяна А.Р. звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] інфляційні витрати та три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором № 784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року. І. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.07.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 784/ФКВ-07, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 50 000,00 доларів США, з розрахунку 14,6% річних за весь час фактичного користування кредитом, для поточних потреб. Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] та [PERSON] 23.07.2007 року були укладені договори поруки № 784/1/ZФПОР-07 та №784/2/ZФПОР-07, згідно умов яких вказані особи\~ поручилися перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 784/ФКВ-07. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів і кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь AT «Дельта Банк». Згідно якого AT «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 784/ФКВ-07 від 23 липня 2007 року та договорами поруки № 784/1/ZФПОР-07 та №784/2/ZФПОР-07. Оскільки, [PERSON] належним чином не виконувались умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за вищезазначеним договором у розмірі 675 472,13 грн., з яких: тіло кредиту - 476 649,37 грн., відсотки - 198 822, 76 грн., AT «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2013 року солідарно стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 675 472,13 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили. 12.04.2019 року між AT «Дельта Банк» та ТОВ «ЕСДІ.СІ.ГРУП» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 1289/К, відповідно до якого AT «Дельта Банк» відступило ТОВ «ЕСДІ.СІ.ГРУП»\~ право вимоги за кредитним договором № 784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року та позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором.\~ Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 28.01.2021 року було замінено первісного стягувача AT "Дельта Банк" у справі № 357/6928/13-ц на його правонаступника ТОВ "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП". Таким чином, ТОВ "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" набуло право вимоги до відповідачів за кредитним договором № 784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року. Позивач, посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, зазначає, що має право на відшкодування інфляційних витрат та трьох відсотків річних. А також вказує, що інфляція та 3% річних мають нараховуватися за останні 3 роки, що передують подачі позову. В той же час, відповідно до п. 12 Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Таким чином, загальна позовна давність у три роки, що поширюється на вимоги до стягнень за ст. 625 ЦК України\~ продовжена на строк дії карантину. Карантин було введено постановою КМУ від 11 березня 2020 року з 12 березня 2020 року, а тому позивач вважає, що інфляція та 3% річних мають нараховуватися з 12\~ березня 2017 року, тобто за 3 роки до фактичного зупинення перебігання строків позовної давності. А тому, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 568 207,28 грн. та трьох відсотків річних в сумі 121 473,93 грн, що разом складає 689 681,21 грн. Заперечуючи позов, представник відповідача [PERSON] адвокат Іванов І.О. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем здійснено невірно розрахунок, оскільки він здійснений виходячи із суми коштів, що підлягають стягненню відповідно до рішення суду і складається із грошового зобов`язання та відсотків за користуванням, а не лише одного грошового зобов`язання. Також представник відповідача зазначив, що позивач необґрунтовано звертається до суду із вимогою про стягнення коштів у сумі 689 681,21 грн. із кожного з відповідачів з огляду на те, що такий вид відповідальності не забезпечується порукою і такий спосіб стягнення протирічить солідарній відповідальності поручителя. Вказав, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами. З огляду на те, що позивач набув права кредитора за кредитним договором 12.04.2019 року ( з моменту укладення договору купівлі-продажу майнових прав), то до 12.04.2019 позивач не поніс матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, а міг понести такі втрати починаючи із 12.04.2019 року. 08.05.2019 року позивач направив кожному відповідачу вимогу про усунення порушень та повернення заборгованості, в якій зазначено про необхідність оплати 59 633,35 дол. США (сума основного зобов`язання), 24774,61 дол США (заборгованість за нарахованими відсотками), 836 393,83 грн (заборгованість за нарахованою пенею). Відтак, позивач свідомо ввів відповідачів в оману щодо розміру та складу заборгованості перед ним, як перед новим кредитором, не вжив невідкладних заходів щодо заміни первісного стягувана у зобов`язанні (зробив це тільки у 2021 році), що, у свою чергу, не дало можливості відповідачам виконати зобов`язання перед позивачем у розмірі, встановленому рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2013 у справі № 357/6928/13-ц. Така поведінка позивача також вказує на відсутність вини відповідачів у порушення зобов`язання, а тому представник відповідача вважає, що у даній справі наявні підстави для застосування судом положень ч. 2 ст. 616 ЦК України. У відзиві зазначено, що 20.07.2021 [PERSON] звернулась до позивача із заявою про проведення реструктуризації із усіма необхідними додатками, яку позивач отримав 26.07.2021, однак не вчинив жодних дій щодо проведення реструктуризації за вищезазначеними зобов`язаннями. Представник відповідача посилаючись на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2020 у справі № 357/7440/20, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.05.2021 та постановою ВС від 24.03.2023 року, зазначає, що звернення позивачем стягнення на предмет застави (іпотеки) повністю задовольнило вимоги позивача як кредитора за основним зобов`язанням, що створило підставу для припинення зобов`язання, яке вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України. А тому вважає, що з 15.08.2019 припинились будь-які грошові зобов`язання відповідачів перед позивачем, які відновились лише з 12.05.2021 у зв`язку із набранням законної сили рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2020 у справі № 357/7440/20, яким скасовано вищезазначене рішення державного реєстратора. За таких обставин нарахування інфляційних витрат, трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання вважають безпідставним. Крім цього, з 17.03.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18 щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. А тому представник відповідача нарахування інфляційних витрат, трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання з 01.03.2020 і до даного часу вважає безпідставним. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 21.04.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в загальному порядку, призначив справу до підготовчого засідання (а.с. 41-42). 19.05.2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Іванова І.О. про відкладення підготовчого засідання (а.с.49), клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 53). 22.05.2023 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Іванова І.О. з додатками (а.с. 62-147). 16.06.2023р., 23.08.2023р.\~ представник відповідача [PERSON] адвокат Іванов І.О. на електронну адресу суду направляв клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.155-156). Ухвалами суду від 21.06.2023р., 24.08.2023р. постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 159-160). 29.06.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача ТОВ "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" Карапетян А.Р. про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с. 166). 03.07.2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача Іванова І.О. про залишення позову без руху (а.с. 169-171), зупинення провадження у справі (а.с. 172-174). Ухвалою суду від 04.07.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Іванова І.О. про залишення позову без руху та зупинення провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 201-202). 25.08.2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Іванов І.О. на електронну адресу суду направив заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 216-217). 28.08.2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Іванов І.О. на електронну адресу суду направив заяву в порядку ст. 141 ЦПК України (а.с. 223) Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 25.08.2023 року від представника позивача ТОВ "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" Карапетяна А.Р. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. (а.с. 220) Представник відповідача [PERSON] адвокат Іванов І.О. в судовому засідання позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились,\~ про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 23.07.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №784/ФКВ-07 (а.с. 10), відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти на наступних умовах: сума кредиту - 50 000 доларів США 00 центів; строк кредитування 180 місяців; дата повернення кредиту 22.07.2022 рік; мета кредитування поточні потреби; процентна ставка за користування кредитом 14,6 % річних (п. 1.1-1.5 Кредитного договору). Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, для видачі кредиту банк відкриває рахунок № [NUMBER] в КРУ ТОВ «Укрпромбанк». Днем надання кредиту є день перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника або за його заявою рахунок контрагента-продавця товарів/робіт/послуг або день одержання позичальником готівкових коштів із каси банку. Відповідно до п.2.4 Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менше як 277 доларів США 78 центів по 20 число (включно) кожного місяця починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору, виконання позичальником зобов`язань за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісій, штрафних санкцій. Інших платежів, передбачених договором) забезпечується іпотекою житлового будинку за адресою [ADDRESS] , заставною вартістю 474 700 грн. 00 коп., який належить\~ [PERSON] та порукою [PERSON] та [PERSON] . Встановлено, що 23.07.2007 року був укладений договір поруки №784/1/ZФПОР-07 між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (поручителем) та [PERSON] (боржник), згідно умов якого, що поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, за яким останній зобов`язаний до 22.07.2022 року повернути кредит у розмірі 50 000 доларів США 00 центів, сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. (а.с. 17) Поручитель і\~ боржник несуть солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором\~ в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. (п.3 договору поруки №784/1/ZФПОР-07 від 23.07.2007 року) Встановлено, що 23.07.2007 року був укладений договір поруки №784/2/ZФПОР-07 між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (поручителем),\~ та [PERSON] (боржник), згідно умов якого, що поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, за яким останній зобов`язаний до 22.07.2022 року повернути кредит у розмірі 50000 доларів США 00 центів, сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.\~ (а.с. 18) Поручитель і\~ боржник несуть солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором\~ в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. (п.3 договору поруки №784/2/ZФПОР-07 від 23.07.2007 року) Встановлено, що 12.04.2019 року був укладений договір №1289/К купівлі-продажу майнових прав, з якого вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.Груп» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №UA-EA-2019-01-28-000063-b від 18.03.2019 року, уклали договір №1289/К купівлі-продажу майнових прав. (а.с. 19-21) Згідно договору №1289/К купівлі-продажу майнових прав від 12.04.2019 року, ПАТ «Дельта Банк» передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, зокрема право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або інших підставах наведених у додатку № 1 до цього договору (п. 1.1. договору). 12.04.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.Груп» був укладений договір про відступлення права вимоги за договором поруки, згідно умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги за договором поруки №784/1/ZФПОР-07 від 23.07.2007 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] , в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника [PERSON] за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та боржником, право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта Банк» на підставі Договору про передачу Активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, укладеного 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанку» та АТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №2258. (а.с. 22-23) 12.04.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.Груп» був укладений договір про відступлення права вимоги за договором поруки, з якого вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.Груп» уклали договір про купівлю-продаж (відступлення) права вимоги за договором поруки №784/2/ZФПОР-07 від 23.07.2007 року, згідно умов якого ПАТ «Дельта Банк» передає (відступає) новому кредитору ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.Груп», а новий кредитор набуває права вимоги за договором поруки №784/2/ZФПОР-07 від 23.07.2007 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] , в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника [PERSON] за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та боржником, право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта Банк» на підставі Договору про передачу Активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, укладеного 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанку» та АТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №2258. (а.с. 24-25) Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2013 року по справі № 357/6928/13-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 675 472,13 грн та 3441,00 грн. судового збору. (а.с. 71-73) Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2021 року замінено первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» у справі № 357/6928/13-ц на його правонаступника ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.Груп». (а.с. 85-87) Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2020 року по справі № 357/7440/20 позовну заяву [PERSON] до Державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко Олени Євгеніївни, ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», третя особа: [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень, задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень індексний номер: 48263544 від 15.08.2019 року про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , за ТОВ ««ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», внесеного державним реєстратором Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко Оленою Євгеніївною, номер запису про право власності: 32840884, стягнути з ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на користь позивача судові витрати в розмірі 630,60 грн. (а.с. 105-122) Постановою Київського апеляційного суду від 12.05.2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. (а.с. 123-138) Постановою Верховного Суду від 24.03.2023 року рішення суду першої інстанції від 11.11.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12.05.2021 року залишено без змін. (а.с. 139-142) Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. За змістом ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1,2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. Згідно з ч.5 ст.11 та ч.2 ст.509 цього Кодексу у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, зобов`язання можуть виникати з рішення суду. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржників від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-п (провадження № 14-154це18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення суду\~ про стягнення з відповідачів боргу у 2013 році, зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до дати виконання рішення суду. Такої ж позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 08.11.2019 по справі № 127/15672/16-ц, постанові\~ від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, зобов`язання, яке виникло між сторонами по справі, виникло саме на підставі рішення суду від 27.08.2013 року по справі № 357/6928/13-ц, яке набрало законної сили та за своїм характером є грошовим зобов`язанням, полягає в тому, що правонаступник кредитора ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» має право вимагати від відповідачів сплатити грошові кошти за невиконання грошового зобов`язання, в свою чергу, відповідачі зобов`язані сплатити грошові кошти на користь позивача. Тому, враховуючи ту обставину, що відповідачі [PERSON] [PERSON] , [PERSON] \~ порушили грошове зобов`язання з виплати грошових коштів, розмір яких визначений рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, то у ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», як правонаступника кредитора, виникло право на застосування наслідків такого порушення, зокрема у вигляді стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на підставі ст. 625 ЦК України, але, лише,\~ з моменту набуття позивачем права кредитора за кредитним договором, тобто з 12.04.2019 року (час укладення договору купівлі-продажу майнових прав), а до 12.04.2019року позивач ніяк не міг нести матеріальних втрат від знецінення грошових коштів на які ще не набув права вимоги. Так само, як попередній кредитор мав об`єктивну можливість вимагати від боржників сплату сум згідно ст. 625 ЦК України до моменту відступлення свого права вимоги до них. Так, позивач просить стягнути з відповідачів за період з 12.03.2017 року по 10.03.2023 року три відсотки річних від простроченої суми (675 472,13 грн) в розмірі 121 473,93 грн., розмір інфляційних втрат 568 207,28 грн. Однак, суд не може погодитися з періодом такого нарахування. За ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Так, враховуючи заявлене стороною відповідача клопотання про застосування строків позовної давності, суд вважає за можливе, в рамках даного позову застосувати положення про строк позовної давності та стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за період з 19.04.2020 року, оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом 19.04.2023 року (3 роки). При цьому, суд зазначає, що в період\~ встановленого Кабінетом Міністрів України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, позивач /юридична особа/ не припиняв свою діяльність, звертався до суду з позовами та мав об`єктивну можливість захистити свої права і інтереси в даному спорі за період, який розпочався\~ з часу набуття позивачем права вимоги до відповідачів. Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних Положень Цивільного Кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог за період з 19.04.2020 року по 23.02.2022 року, а тому підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача три відсотки річних в сумі 37 491,36 грн., інфляційні втрати в розмірі 115 638,89 грн, що разом складає 153 130,25 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 22,20 % (153 130,25 х 100 : 689 681,21), судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь позивача в розмірі 2296 грн. 64 коп. ( 10345,22 х 22,20 % : 100), тобто з кожного відповідача по 765,55 грн.

Outcome: partial