Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду із заявою до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги\~заявник мотивує\~тим,\~що [PERSON] \~за життя\~на праві\~приватної власності\~належали 1/3\~частина квартири за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а також\~земельна ділянка, площею 3,0350 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Коврайської сільської ради Золотоніського району. [INFO] [PERSON] помер у віці 54 років, про що Піщанською сільською радою Золотоніського району Черкаської області складено відповідний актовий запис № 57. Оскільки за свого життя [PERSON] заповіту не склав, то після його смерті [INFO] відкрилась спадщина за законом, до складу якої серед іншого ввійшли 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка, площею 3,0350 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, що знаходиться на території Коврайської сільської ради Золотоніського району. [PERSON] стверджує, що вона є дочкою спадкодавця та хоча її постійне місце проживання зареєстроване у цьому ж будинку, але в іншій квартирі, проте постійно проживала з батьком на час відкриття спадщини у батьковій квартирі. Даний факт заявник стверджує довідкою виконкому Піщанської сільської ради від 15.05.2023 року за вих. № 249 та рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 22.05.2017 року у справі № 695/1191/17. За таких обставин, посилаючись на чинне законодавство та практику Верховного Суду заявник просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після його смерті [INFO] . Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.05.2023р. відкрито провадження по даній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами окремого провадження, призначено судове засідання з розгляду справи на 10.08.2023 року на 15.00 год. \~ \~ \~ \~У судове засідання заявник не з`явилась, однак у своїй позовній заяві просила провести розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягала. \~ \~ \~ \~Представник зацікавленої особи Піщанської сільської ради до суду не з`явився, однак скерував заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради за наявними у справі матеріалами. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини учасників справи, а суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі, та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до повного задоволення. \~ \~ \~ \~При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.,ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як вбачається\~із Свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~віл 13.01.1987\~року,\~Повного витягу\~з Державного\~реєстру актів\~цивільного стану громадян щодо\~актового запису\~про шлюб\~№ 00039602165\~від 10.05.2023\~року,\~Витягу з Державного\~реєстру актів\~цивільного стану\~громадян про\~державну реєстрацію\~шлюбу №00039696444\~від 16.05.2023\~року,\~Свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 16.05.2023\~року [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є дочкою\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Відповідно до про смерть (серії [NUMBER] від 24.10.2016 року) [PERSON] помер [INFO] , про що Піщанською сільською радою Золотоніського району Черкаській області складено відповідний актовий запис за № 57. Місце смерті Черкаська область, Золотоніський район, с. Піщане. Отже, заявниця є спадкоємцем майна після смерті свого батька. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.05.20023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , що помер [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. За нормами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, суд враховує, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п/п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268\~ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Так заявниця наполягає, що вона спадщину після смерті свого батька прийняла, оскільки вони проживали разом на час відкриття спадщини. За змістом частин першої-третьої статті 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 10.04.2020 року за вих. № 220, місце реєстрації проживання [PERSON] , [INFO] , вказане як: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 249 від 15.05.2023 року, виданої секретарем Піщанської сільської ради [PERSON] зі слів сусідів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , дійсно постійно проживала разом зі своїм батьком [PERSON] , що помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] . рім того, в мотивувальній частині рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.05.2017 року у справі № 695/1191/17, яке набрало законної сили, були встановлені наступні обставини: \~ \~ \~ \~«... [PERSON] , 1962 р.н. , проживав з [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] в с.Піщане Золотоніського району Черкаської області. Таким чино у судовому засіданні встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті свого батька …» Згідно із ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами статей\~12\~та 13\~ЦПК України\~визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін.\~ Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом.\~ Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з\~нормами ч.\~4\~ст.\~82\~ЦПК України\~-\~обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини, якщо інше не встановлено законом. Разом із тим при розгляді вказаної справи судом встановлено, що представник зацікавленої особи жодних заперечень по суті заяви до суду не направив, не бажав прийняти участі у справі, за таких обставин вказані доводи заявника додатковому доказування не підлягають в силу норм ст. 82 ЦПК України. Таким чином суд вважає, що зазначені вище доводи заявниці є доведеними, оскільки фактично представником заінтересованої сторони не оспорюються, а матеріали справи містять належні докази на їх підтвердження. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, зважаючи на те, що нею належним чином доведено факт її спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Доказів зворотного матеріали справи не містять, а обґрунтованих сумнівів у дійсності вказаних обставин судом не встановлено.

Outcome: approved