Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та третьої особи про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . За життя батьку належали земельна ділянка площею 5,07 га (кадастровий номер 6520984000:05:021:0007) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області та земельна ділянка площею 0,54 га (кадастровий номер 6520984000:03:001:0332) для ведення особистого селянського господарства. Крім того, 03.07.2008 року [PERSON] склав на ім`я позивачки заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області Колядою Н.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 192. У передбачений строк, в який позивачка мала звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року. З часу введення воєнного стану строк на прийняття позивачкою спадщини був зупинений на 4 місяці. До нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті батька позивачка звернулася лише 22.02.2023 року, тобто з пропуском законодавчо встановленого строку для прийняття спадщини. Причина пропуску строку для прийняття спадщини, позивачка вважає поважною, оскільки з початку військової агресії російської федерації проти України 24.02.2022 року реалізація права громадян України на спадкування ускладнилися через масову евакуацію громадян, відключення державних реєстрів, відсутність нотаріусів на робочих місцях, проблеми зі зв`язком та транспортом, тощо. Зазначене обмежило позивачку у реалізації її прав у встановлений законом строк на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у тому числі із тих причин, що вона боялася переміщуватися через об`єктивну, реальну та дійсну загрозу для свого життя та здоров`я через бойові дії, спричинені збройною агресією російської федерації. Починаючи з моменту вторгнення, озброєнні сили рф вели активні бойові дії на всій території Херсонської області та майже кожного дня здійснювали постійні обстріли, зокрема і по смт. Біла Криниця та смт. Велика Олександрівка, яка була окупована 8 місяців. Тим більше, з моменту введення воєнного стану в Україні на території Херсонської області будь-які органи державної влади, а також нотаріуси не працювали. Нещодавно позивачка дізналася про те, що нотаріуси м. Кривий Ріг почали здійснювати прийом громадян Херсонської області, куди одразу і звернулася. Таким чином, позивачка вважає, що існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі, які перешкоджали їй вчасно в установлений законодавством України строк звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2023 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Наталії Іванівни про визнання додаткового строку достатнього для прийняття спадщини направлено на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області за підсудністю. Провадження по справі не відкривалось. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 01 травня 2023 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 06 липня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І. матеріали спадкової справи щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 04 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с. 71). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, щодо задоволення позовних вимог залишив на розсуд суду (а.с. 30). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.10.2021 року (а.с. 9). Як вбачається з державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 497281, [PERSON] належить земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, кадастровий номер 6520984000:05:021:0007, загальною площею 5,07 га. (а.с. 11) та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, кадастровий номер 6520984000:03:001:0332, загальною площею 0,54 га. (а.с. 12). Згідно заповіту від 03.07.2008 року, [PERSON] заповідав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 497281 площею 5,07 га., розташовану на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області позивачці [PERSON] (а.с. 10). Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І. з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , але постановою від 22.02.2023 року їй було відмовлено, так як позивачка пропустила строк для прийняття спадщини (а.с. 13). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 29/2023 від 15.02.2023 року, позивачка є спадкоємицею за заповітом та за законом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 38-66). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані докази та аргументи є належними та допустимими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України. Таким чином, через збройну агресію російської федерації проти України, введення воєнного стану та активні бойові дії на всій території Херсонської області позивачка не мала змоги звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, тому суд дійшов до переконання, що дана обставина є поважною причиною пропуску строку. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши зібрані \~докази, суд прийшов до висновку, що позов позивачки обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved