Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Стислий виклад позиції заявниці. Заявниця [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Ткач Валентина Василівна, де заінтересованими особами є Вижницька міська рада, Чернівецької області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить встановити факт постійного місця проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини спадкоємця, [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем, [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала наступним. [INFO] померла її мати, [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок загальною площею 0,8067 га, кадастровий номер №1 7320582500:01:003: 0225 та №2 7320582500:02:001:0296, цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області. Крім неї, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті матері немає. Зазначила, що проживала разом з матір`ю без реєстрації проживання та здійснила її поховання в с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області. Як спадкоємець за законом звернулась до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж.І. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті, [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, нотаріус своєю постановою №279/02-31 від 09.08.2022 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що складається із земельних ділянок, загальною площею 0,8067 га, кадастровий номер №1 7320582500:01:003:0225 та №2 7320582500:02:001:0296, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області у зв`язку з тим, що протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Нотаріус роз`яснила, що факт проживання однією сім`єю необхідно встановити в судовому порядку. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи представник заявниці подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Вижницької міської ради не з`явився, до початку розгляду справи від заінтересованої особи - Вижницької міської ради, в суд поступила письмова заява про розгляд справи без участі їхнього представника, заявлені вимоги визнають. В судове засідання заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що вимоги заявниці [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла мама заявниці - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 15.02.2017 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.08.1963 року; копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Вижницького районного управління юстиції від 15.06.1999 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки загальною площею 0,8067 га, кадастровий номер №1 7320582500:01:003: 0225 та №2 7320582500:02:001:0296, цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧБ №041578, виданого начальником Вижницького районного відділу земельних ресурсів М.Ю. Щербань від 02.10.2003 року. На підтвердження заявлених вимог про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявницею надано наступні докази: Довідка №3-644, яка видана старостатом сіл: Іспас, Майдан, Вижницької міської ради, Вижницького району Чернівецької області від 28.06.2023 року з даних якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] - дочка померлої, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала без місця реєстрації проживання разом з матір`ю та здійснила її поховання в селі Іспас, Вижницького району Чернівецької області. Довідка №3-645, яка видана старостатом сіл: Іспас, Майдан, Вижницької міської ради, Вижницького району Чернівецької області від 28.06.2023 року з даних якої вбачається, що на день смерті, [PERSON] разом з нею в одному будинку ніхто не був зареєстрований, але проживала дочка, [PERSON] , [INFO] , яка здійснила її поховання в с. Іспас. Спадкоємцями першої черги за законом є: дочка - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Відомості щодо спадкоємців за заповітом відсутні. Постанова державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж.І. №279/02-31 від 09.08.2022 року з даних якої вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що складається земельних ділянок, загальною площею 0,8067 га, кадастровий номер №1 7320582500:01:003:0225 та №2 7320582500:02:001:0296, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області у зв`язку з тим, що протягом шести місяців [PERSON] не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Крім заявниці [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , інші спадкоємці за законом не подавали, що підтверджується матеріалами спадкової справи №121/2022. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, норма ст.1268 ЦК України визначена, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, та встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Лише постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця саме таким. Закон також не ставить прийняття спадщини в залежність від того, яким місцем проживання особа вважала місце відкриття спадщини постійним чи тимчасовим місцем проживання. Натомість, він вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вказані норми закону, кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами. У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що [PERSON] надала докази постійного проживання на час відкриття спадщини разом з померлою [INFO] [PERSON] у [ADDRESS] , цей факт має для заявниці юридичне значення та іншим порядком підтвердити його вона не має можливості, тому заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини

Outcome: approved