Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 120-121) ухвалити рішення, яким визнати: протиправні дії відповідача щодо реєстрації 09.01.2019 місця проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; протиправною бездіяльність посадових осіб Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо неприйняття рішення про скасування реєстрації місця проживання [PERSON] за вказаною адресою; зобов`язати відповідача скасувати реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що позивач є наймачем спірного житла, постійно в ньому проживає, здійснює поточні ремонти, щомісячно сплачує кошти на утримання житла та спожиті комунальні послуги. Квартира, в якій проживає позивач, відноситься до державного житлового фонду, її власником є Міністерство оборони України. В липні місці 2021 року позивачці стало відомо, що без згоди наймача житлового приміщення кв. [ADDRESS] 09.01.2019 здійснено реєстрацію місця проживання [PERSON] та з 08.07.2019 зареєстрована ще і [PERSON] . Позивач як належний наймач житла [PERSON] згоду на реєстрацію її місця проживання у вказаному житлі не давала та відповідно не засвідчувала своїм підписом вказану обставину у заяві форми Додатку 6. На час реєстрації [PERSON] не мала в своєму розпорядженні будь-яких документів, які підтверджували б її право проживання в спірній квартирі. [PERSON] в добровільному порядку відмовляється оформлювати заяву згідно додатку 11 Правил реєстрації місця проживання та подати її до органу реєстрації. Окрім того, відповідач в порушення норми п. 28 зазначених Правил перевірку підстав реєстрації особи не провів та висновок про скасування реєстрації місця проживання [PERSON] не склав, тому позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. 01.07.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Представник відповідача зазначив, що спірна квартира відноситься до державного житлового фонду і є власністю Міністерства оборони України, а Макарівська КЕЧ району є балансоутримувачем всього житлового фонду смт. Городок Житомирського району Житомирської області. В позові не встановлено та не вказано протиправної поведінки відповідача, а викладені у позовній заяві доводи про те, що реєстрація місця проживання [PERSON] здійснена з порушенням вимог законодавства не відповідає дійсності. Городоцькою селищною радою Житомирського району Житомирської області було проведено реєстрацію місця проживання [PERSON] без порушення чинного законодавства, так як в заяві для реєстрації за місцем проживання є підпис ТВО начальника Макарівської КЕЧ району [PERSON], також в пункті IV є печатка та підпис начальника Будинкоуправління №9 Макарівської КЕЧ району [PERSON], як житлово-комунального органу, і тільки після всіх погоджень з власником житлового приміщення Городоцька селищна рада провела реєстрацію за місцем проживання [PERSON] (а.с. 82-98). 27.01.2023 до суду надійшли пояснення представника третьої особи Будинкоуправління №9 з яких вбачається, що 09.01.2019 до цього Будинкоуправління звернулась [PERSON] із заявою щодо реєстрації її місця проживання за адресою: [ADDRESS] . У даному житловому приміщенні зареєстрована [PERSON] (бабуся [PERSON] ), яка дала згоду на реєстрацію, про що зазначено у заяві. Після необхідних дій Будинкоуправління №9 направило заяву на підпис до начальника Макарівської КЕЧ району. З часу проживання, а саме з дня реєстрації у житловому приміщенні [PERSON] сумлінно виконує свої зобов`язання щодо утримання квартири у належному стані та вчасно сплачує кошти за житлово-комунальні послуги (а.с. 136-138). Представник Макарівської КЕЧ району також 27.01.2023 подав до суду пояснення, в яких зазначає, що 09.01.2019 на адресу Макарівської КЕЧ району з Будинкоуправління №9 було передано заповнену заяву для реєстрації місця проживання, у якій зазначалось, що [PERSON] бажає зареєструвати своє місце проживання у спірній квартирі, тобто у своєї бабусі, на що остання дала згоду. У приміщенні Макарівської КЕЧ району інспектор з розподілу житлової площі [PERSON] прийняла та перевірила заяву на присутність усіх підписів та передала до подальшого розгляду до ТВО начальника Макарівської КЕЧ району (а.с. 140-141, 142). В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали повністю з підстав зазначених у позовній заяві. При цьому позивач зазначила, що третя особа [PERSON] разом з чоловіком вселились у спірну квартиру саме з її дозволу, строк їх проживання не узгоджували. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] заперечував проти задоволення позову та зазначив, що позивачем не доведено протиправність дій відповідача щодо реєстрації місця проживання [PERSON] та її дитини, а позовні вимоги є безпідставними. Представник відповідача та представники третіх осіб Макарівської КЕЧ району Міністерства оборони України, Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ районув судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник Служби у справах дітей Городоцької селищної ради Житомирської області надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та надав письмовий висновок як органу опіки та піклування (а.с. 170-171, 172-175). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що третя особа [PERSON] доводиться їй племінницею, а позивач - матір`ю. В даний час свідок [PERSON] та батько третьої особи [PERSON] , який водночас є рідним братом свідка, перебувають у неприязних відносинах з приводу спірної квартири. В липні 2021 року вона дізналась в Городоцькій селищній раді про те, що [PERSON] без дозволу позивача зареєструвала своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] . На даний час [PERSON] проживає в іншій квартирі, яка знаходиться по сусідству зі спірною квартирою. Також свідок повідомила, що якось після одного із засідань у даній справі у розмові з батьком [PERSON] , останній повідомив їй, що підпис у заяві про реєстрацію місця проживання [PERSON] у спірному житлі поставила саме його дружина, а не їх матір - позивач [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до статей 1, 3 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, слід зауважити, що, виходячи із загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, в порядку цивільного судочинства регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Відмова від такого права є недійсною. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав. В силу ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що 07.08.1987 [PERSON] було видано ордер №5/30 на право зайняття з сім`єю, до складу якої входить дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , дочка - [PERSON] спірної квартири за адресою: [ADDRESS] ) (а.с. 11). Із матеріалів справи вбачається, що в спірній квартирі, яка належить Міністерству оборони України, що не заперечується сторонами, зареєстровані позивач, [PERSON] з 09.01.2019, [PERSON] з 08.07.2019 (а.с. 9, 10, 12, 13, 14). Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами по справі, на підставі заяв [PERSON] зареєстровано її місце проживання та дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Водночас, справжність копії заяви (а.с. 92) позивачем та її представником ставиться під сумнів. Тому зазначений доказ в оригіналі за клопотанням представника позивача витребовувався у відповідача ухвалою суду від 29.03.2023 (а.с. 59-60) та ухвалою суду від 04.07.2022 було застосовано до останнього захід процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказу для дослідження судом (а.с. 103-104), однак суду не було надано оригінал витребуваного доказу, оскільки відповідач повідомив, що після створення Городоцької територіальної громади в 2020 році, відповідно до Акту-приймання витребуваний судом документ не передавався (а.с. 111). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини другої, шостої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Таким чином, надана відповідачем копія заяви (а.с. 92) не може бути взята судом до уваги. Відповідно до письмового висновку органу опіки та піклування Городоцької селищної ради від 10.03.2023 прийнято рішення щодо неможливості скасування реєстрації малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 160-161). За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19, від 20.01.2021 у справі №203/2/19). Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, ці вимоги не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. Належними відповідачами в даній справі має бути: Городоцька селищна рада Житомирського району Житомирської області, якою здійснено реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] ; Макарівська КЕЧ району як власник будинку, який надав згоду на реєстрацію їх місця проживання, а також сама [PERSON] за заявою якої здійснено реєстрацію її місця проживання та дитини [PERSON] , а також остання. Звернувшись з позовними вимогами до Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області, позивач не залучила до участі у справі інших відповідачів або ж співвідповідачів. Встановивши, що спірні правовідносини стосуються прав та обов`язків Макарівської КЕЧ району, [PERSON] , [PERSON] , а позивач не залучила їх до участі у цій справі як співвідповідачів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом у справі. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Учасники судового процесу та їхні представники, як зазначено у частині першій статті 44 ЦПК України, повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. В контексті забезпечення права особи на доступ до правосуддя, суд звертає увагу на те, що позивач, користуючись належним чином своїми процесуальними правами, з урахуванням наведених вище обставин мав реальну можливість як звернутись із позовом до належних відповідачів, так і подати клопотання про залучення їх в якості співвідповідачів. Наведене узгоджується з постановою Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2022 у справі № 754/16978/21. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16. Відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У підпункті 2 пункту 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, також вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зазначені правові норми встановлюють певний порядок скасування реєстрації місця проживання фізичної особи, який пов`язано, зокрема, з втратою або позбавленням права користування або права власності на житлове приміщення. Реєстрація за своїм змістом згідно зі статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у вказаній редакції визначається як внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; тобто реєстрація є офіційним фіксуванням місця проживання певної особи, яка має право користування або право власності на зазначене житло. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17. Відповідно до вищевказаної правової позиції Верховного Суду зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] , остання не пред`являла такі вимоги до суду, тобто обрала неналежний спосіб захисту. При ухваленні рішення із вищезазначених підстав суд вважає недоцільним робити аналіз іншим обставинам і доказам, досліджених в судовому засіданні, оскільки суд не розглядає обґрунтованість позовних вимог та не вирішує спір по суті. До того ж, позовні вимоги [PERSON] можуть стати предметом розгляду справи при повторному зверненні до суду з позовом до всіх належних відповідачів. Таким чином аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що позовні вимоги заявлені [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed