Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Ляр Д.Ю. подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в які позов визнав повністю, просить розглядати справу в його відсутності та просить розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців в зв`язку із його скрутним матеріальним становищем. Інші клопотання та заяви не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] 24.05.2019 року був укладений кредитний договір, що стверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та умовами кредитування, які підписані відповідачем. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 47820,09 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача [PERSON] , та зобов`язався щомісячно сплачувати відсотки в розмірі, встановленому умовами кредитування. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто зобов`язання з приводу кредиту, позики. Згідно договору відповідач зобов`язався періодично сплачувати відповідні платежі за цим договором. Проте, станом на 22.05.2023 року відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором термін та не повернув позивачу основний борг в сумі 47820,09 грн, який виник з 24.05.2019 року, та заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 10919,56 грн, а всього 58739,65 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим представником позивача та випискою по особовому рахунку відповідача Згідно ст.1049\~Цивільного кодексу\~України позичальник\~зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику у\~строк та\~в порядку,\~що встановлені\~договором.\~Згідно ст.1050\~Цивільного кодексу\~України \~позичальник зобов`язаний\~сплатити грошову\~суму відповідно\~до ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України,\~якою передбачено,\~що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов`язань за цим договором, порушив свої зобов`язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Таким чином, заборгованість відповідача за договором № б/н від 24.05.2019 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] ,\~ станом\~на 22.05.2023\~року становить 58739\~гривень 65 копійок основного боргу. Враховуючи наведені\~вище обставини\~та законодавство,\~яке регулює\~кредитні та\~зобов`язальні\~правовідносини,\~суд вважає,\~що позовна\~заява акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню повністю і з відповідача слід стягнути на користь позивача 58739 гривень 65 копійок заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов повністю, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» \~ \~ \~ \~ у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд вважає,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~слід стягнути\~1342\~гривні в\~рахунок відшкодування\~понесених позивачем\~судових витрат\~у вигляді\~судового збору\~і повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч.1 ст. 267 ЦПК України суд,\~який ухвалив\~рішення,\~може визначити\~порядок його\~виконання,\~надати відстрочення\~або розстрочення\~виконання,\~вжити заходів\~для забезпечення\~його виконання,\~про що\~зазначає в\~рішенні. Відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи, що відповідач ніде не працює, що стверджується копією трудової книжки відповідача, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, що підтверджується рішенням суду від 26.07.2017 року по справі № 717/855/17 та квитанціями про сплату аліментів, суд вважає за можливе розстрочити виконання даного рішення на 12 місяців. На підставі, ст. ст. 525,526, 610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved