Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої вимоги мотивували тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір №17447-06/2021 від 26.06.2021, згідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 9500,00 грн строком повернення 30 днів, тобто до 25.07.2021, сплатою відсотків за кредитом розмірі 365,00% річних від суми кредиту в розрахунку 1,00% на добу. Крім того, 21.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем був укладений договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0634065423 відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 10569,00 грн строком користування 30 днів, сплатою відсотків за кредитом розмірі 638,75 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% на один день користування кредитом. Вищевказані кредитні договори підписані електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання останнім одноразового індикатора та надіслані на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до договору факторингу №29122021 від 29.12.201 ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв право вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором №17447-06/2021 від 26.06.2021, укладеними з відповідачем. Також 24.11.2022 ТОВ «Інфінанс» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв право вимоги за договором позики №0634065423 від 21.07.2021, укладеного з відповідачем, що підтверджується договором факторингу №24/11-22/2 від 24.1.2022. Відповідно до вказаних договорів позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №17447-06/2021 від 26.06.2021 в сумі 15684,50 грн, з яких: 8255,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 7429,50 грн - заборгованість за відсотками, а також за договором позики №0634065423 від 21.07.2021 в сумі 120990,12 грн, з яких: 10569,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 110421,12 грн - заборгованість за відсотками. Вказана сума заборгованості не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за кредитним договором №17447-06/2021 від 26.06.2021 та договором позики №0634065423 від 21.07.2021. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін. Відповідач правом на відзив не скористалася. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак 24.04.2023 подав до суду клопотання (вх. №31790) згідно якого просив позов задовольнити у повному обсязі, судові засідання про справі проводити у відсутність представника позивача, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач вкотре у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що 26.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №17447-06/2021, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 9500,00 грн строком повернення 30 днів, тобто до 25.07.2021, сплатою відсотків за кредитом розмірі 365,00% річних від суми кредиту в розрахунку 1,00% на добу. Підписавши цей договір, відповідач підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердила, що отримала від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 21.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] був укладений договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0634065423 відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 10569,00 грн строком користування 30 днів, сплатою відсотків за кредитом розмірі 638,75 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% на один день користування кредитом. Підписавши заявку- анкету №3737678 від 21.07.2021 до вказаного договору відповідач підтвердив, що інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» їй Товариством надана. Відповідач підтвердила, що самостійно перед укладенням договору повністю ознайомилася з правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, проектом договору і який відповідає умовам даного договору, паспортом споживчого кредиту та погоджується з ними. Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Як слідує з умов цих кредитних договорів вони підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового індикатора та були надіслані на номер мобільного телефону відповідача. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29122021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права грошової вимоги, до боржників, вказаних у реєстрі боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками, в тому числі і [PERSON] . Крім того, відповідно до договору факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», право вимоги за договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0634065423 від 21.07.2021 відступлено позивачу. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29122021 від 29.12.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача на суму 15684,50 грн, з яких: 8255,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7429,50 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача на суму 120990,12 грн, з яких: 10569,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 110421,12 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею. Відповідно до умов цих договорів факторингу їх сторонами 29.12.2021 та 24.11.2022 відповідно підписані акти прийому-передачі реєстру боржників. Договори є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Водночас позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Відповідно до наданих розрахунків заборгованість відповідача за договором про надання фінансового кредиту №17447-06/2021 від 26.06.2021 становить 15684,50 грн, з яких: 8255,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7429,50 грн - сума заборгованості за відсотками; а за договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0634065423 від 21.07.2021 - 120990,12 грн, з яких: 10569,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 110421,12 грн - сума заборгованості за відсотками. Дана сума встановлена судом на підставі наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо спростування суми заборгованості не надав. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобов`язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинний нести відповідальність відповідно до умов договорів та сплатити на користь позивача суму заборгованості, розмір якої встановлений в судовому засіданні. Отже з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №17447-06/2021 від 26.06.2021 у сумі 15684,50 грн, а за договором позики №0634065423 від 21.07.2021 - 120990,12 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2684,00 грн судового збору.

Outcome: approved