Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів. А саме: архівних довідок № Ю-214/01.15 від 25 травня 2023 року та № Ю-210/01.15 від 23 травня 2023 року, виданих Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівської селищної ради. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в отриманих архівних довідках прізвище, ім`я та по батькові зазначено скорочено: вказано « [PERSON] » (по батькові не вказано). Крім цього, в довідці зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Виявлені розбіжності унеможливлюють зарахування до страхового стажу, необхідного йому для призначення пенсії за віком, всього періоду його трудової діяльності. Тому просив суд встановити факт належності йому правовстановлюючих документів. Заявник у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 1\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 6 частини 1\~статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2\~статті 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень пункту 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно зі статтею 48\~КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Питання щодо трудових книжок в Україні регулюються\~постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників"\~та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, відповідно до яких, при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше. Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться. Отже, зі змісту зазначених нормативно-правових актів (які діяли у різні періоди роботи заявника) можна зробити однозначний висновок про те, що на одну особу заводиться (заводилась) одна трудова книжка, у яку вносяться (вносились) відомості про всю трудову діяльність особи. Відповідно до пунктів 10, 11, Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 02 березня 2015 року N 295/5, невідповідність окремих відомостей, що містяться в документах архіву, даним, викладеним у запиті, не може бути перешкодою для внесення їх до тексту архівної довідки, якщо інша документна інформація не залишає сумніву у тотожності особи чи певних фактів. Прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами "так у документах". З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи судом встановлено, що 23 травня 2023 року завідувачем Об`єднаного трудового архіву сіл, селища Старовижівської селищної ради Волинської області заявнику видано архівну довідку №Ю-210/01.15 про те, що згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспників [PERSON] (так по документах) працював в колгоспі «Дружба» с.Галина Воля Старовижівського району в 1982-1984 роках (а.с.13). Із архівної довідки №Ю-214/01.15 від 25 травня 2023 року, виданої завідувачем Об`єднаного трудового архіву сіл, селища Старовижівської селищної ради Волинської області вбачається, що згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника [PERSON] (по батькові не вказано) працював в колгоспі ім.Чапаєва с.Стара Гута Старовижівського району (а.с.12). Із дослідженої в судовому засіданні копії трудової книжки [NUMBER] , заповненої 30 жовтня 1995 року, встановлено, що трудова книжка видана на ім`я « [PERSON] », 1963 року народження. Судом встановлено, що в трудові книжці наявні записи: про прийняття 03 травня 1982 року заявника в члени колгоспу «Дружба» на підставі наказу № 4 від 17 травня 1982 року; про звільнення 29 листопада 1984 року з членів колгоспу «Дружба» на підставі наказу № 11 від 04 грудня 1984 року; про прийняття 08 квітня 1985 року на роботу в колгосп ім.Чапаєва різноробочим на підставі наказу № 5 від 06 квітня 1985 року; про звільнення з роботи 02 листопада 1995 року (Пр.№8) ( а.с.14). З матеріалів справи встановлено, що заявник, досягнувши пенсійного віку, набув право оформлення пенсії за віком. Однак, у представлених архівних довідках існують розбіжності, які унеможливлюють в подальшому зарахування до страхового стажу всього періоду його трудової діяльності, необхідного для призначення пенсії за віком. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05 червня 2023 року повідомлено заявнику про відмову у зарахуванні до страхового стажу згідно трудової книжки колгоспника (а.с.10). В судовому засіданні з копій свідоцтва про народження заявника, свідоцтва про шлюб, військового квитка, диплома про загальну середню освіту, закордонного паспорта, витягу з реєстру територіальної громади, копії трудової книжки ( а.с.14-22) встановлено, що прізвище ім`я та по батькові заявника [PERSON] , дата його народження - [INFO] (а.с.24-28). Аналіз змісту вказаних документів дає підстави для висновку, що зазначені в довідках місце та періоди роботи [PERSON] повністю співпадають із відомостями, вказаними у трудовій книжці заявника. Що, своєю чергою, свідчить про належність цих документів одній і тій же особі. З врахуванням викладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає доведеним, що вищезазначена архівні довідки належать заявнику [PERSON] . Встановлення факту належності архівних довідок необхідне заявнику для зарахування до страхового стажу всього періоду його трудової діяльності. А враховуючи, що заявник не має іншої можливості, аніж в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, за викладених обставин заяву слід задовольнити. Відповідно до частини 7статті 294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved