Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Іванів О.Б. подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, НАСК «Оранта», [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 34 838,25 грн завданої матеріальної шкоди та 10 000,00 грн моральної шкоди. Вирішити питання щодо стягнення з відповідача в користь позивача судових витрат, в тому числі і витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що відповідач [PERSON] 16.12.2022 о 18 год 05 хв по вул. Шашкевича, 101 у м. Жидачів Стрийського району Львівської області керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Citroen С1», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався назустріч, яким керував [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача марки «Citroen С1», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. За наслідками ДТП відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності. Винність в діях відповідача за наслідками події ДТП встановлена рішенням суду постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 06.02.2023. Транспортний засіб марки «Citroen С1», реєстраційний номер [NUMBER] , на час ДТП перебував у володінні позивача. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПАТ «HACK «Оранта» і на час ДТП страховий поліс був чинний, тому позивач звернувся до страховика з питанням отримання сум страхового відшкодування за пошкоджений внаслідок ДТП з вини відповідача транспортний засіб. СК «Оранта» здійснило виплату суми страхового відшкодування в розмірі 38 632,62 грн. Однак отриманих коштів страхового відшкодування недостатньо для відшкодування шкоди з вини відповідача. Як вбачається із дослідження №АТ4465СТ-2, складеного 09.01.2023 СК «Оранта» вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 73 470,88 грн. Із вирахуванням суми страхового відшкодування невідшкодованою залишається сума 34 838,25 грн (73470,87 - 38632,62). Ця сума включає в себе франшизу 1 500 грн та фізичний знос складових, що підлягають заміні в розмірі 33 338,26 грн. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплачених страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, що становить 34 838,25грн. Добровільно відповідач сплатити невідшкодовані збитки внаслідок ДТП не бажає. Окрім матеріальних збитків позивачу завдано і моральної шкоди. Так, в момент ДТП позивач переніс відчуття страху, незахищеності, розгубленості. Окрім нього в автомобілі перебували його дружина та їх неповнолітні діти. Страх охопив позивача не тільки за себе, а й за життя своєї сім`ї - дружини та дітей. До цього часу позивач з острахом згадує подію ДТП, а це в свою чергу призводить до душевних хвилювань. Також, внаслідок пошкодження автомобіля, позивачу доводилося суттєво нервувати через те, що він не має коштів, необхідних для повноцінного ремонту автомобіля, а при цьому відповідач, винний у заподіянні матеріальних збитків і у втраті автомобілем товарного вигляду, не вжив жодних заходів для того, щоб у добровільному порядку відшкодувати ці збитки. Звичний спосіб життя позивача змінився. Він постійно думав і думає про те, як відремонтувати автомобіль, де знайти необхідні деталі та кошти. Всі ці обставини душевно пригнічують, заставляють нервувати. Фактично через ДТП і необхідність ремонту пошкодженого автомобіля, багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачу довелося відкласти. Багато непотрібного часу позивач витрачав і витрачає на вирішення питання із відшкодуванням завданої шкоди, на подачу різних заяв, документів, дачу пояснень, тощо (в тому числі і на звернення до суду з даним позовом). Це все призводить до нервових переживань. Розмір душевних страждань позивач оцінює в 10 000,00 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести позивачу зокрема: порушення звичайного способу життя, а також моральних страждань, пов`язаних з самою дорожньо-транспортною пригодою. Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.53-58), в обґрунтування якого покликаючись на те, що на момент вчинення ДТП його цивільно-правова відповідальність як водія транспортного засобу «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «HACK «Оранта» на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №211513534 від 13.10.2022. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 10.02.2023 вартість відновлюваного ремонту (без врахування зносу деталей, що замінюються) становить 73 470,87 грн, вартість деталей, що замінюються, без врахування зносу становить 55 563,75 грн, вартість деталей, що замінюються, з урахуванням зносу становить 22 225,50 грн, вартість ремонтних робіт становить 12 269,40 грн, вартість матеріалів, що використовуються для відновлюваного ремонту становить 5 637,72 грн, розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) становить 40 132,62 грн., франшиза 1500,00 грн. З урахуванням франшизи та зносу транспортного засобу на день настання страхового випадку (60%), сума страхового відшкодування становить 38 632,62 грн. Не відшкодованою, залишається сума 34 838,25 грн. Позивачем не доведено факту встановлення на його пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль нових вузлів, деталей, комплектуючих частин. Позивач [PERSON] витрат, понесених на ремонт свого пошкодженого автомобіля, не підтвердив. Вважає, що позовна вимога про стягнення з нього на користь позивача 34 838,25 грн підлягає задоволенню лише в частині компенсації останньому суми франшизи, що становить 1 500,00 грн. Внаслідок ДТП позивачеві справді було завдано моральної шкоди, і загалом не заперечуючи проти її компенсації вважає, що визначений позивачем її розмір є необґрунтовано завищений, адже позивачем не доведено, скільки і які саме справи йому довелося відкласти через пошкодження внаслідок ДТП його автомобіля, не конкретизовано як саме пояснення чи заяви, яким суб`єктам і з якою періодичністю йому доводиться подавати. Вважає, що розмір заявленої моральної шкоди підлягає зменшенню відповідно до принципу розумності, справедливості та співмірності. Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу (14 000,00 грн.) не є співмірним зі складністю цієї справи та з ціною позову (понад 30%від ціни позову), а тому підлягає зменшенню. Представник позивача подав відповідь на відзив (а.с.69-70), в обґрунтування якого покликаючись на те, що Верховний Суд визнав за правильне стягнення з винної особи різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром завданої шкоди ще до фактичного здійснення ремонту транспортного засобу. Обставини та розмір завданої моральної шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідача, належним чином обгрунтовано в поданому позові . Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності і підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак у відзиві та у поданій до суду заяві просить суд справу розглядати за його відсутності. Треті особи НАСК «Оранта», [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоч повідомлені про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про відкладення розгляду справи, проведення подальшого розгляду справи за його відсутності та підтримання позову (а.с.74). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності та врахування вимог у відзиві (а.с.72, 81). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.40-41). Ухвалою судового засідання від 20.07.2023 відкладено розгляд справи (а.с.75). Ухвалою судового засідання від 29.08.2023 вирішено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.84). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу «Citroen С1», реєстраційний номер [NUMBER] , 2011 року випуску, є [PERSON] (а.с.10). Транспортний засіб «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER] , станом на 16.12.2022 застрахований ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно з № [NUMBER] . Страховик є діючим членом МТСБУ (а.с.9). Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 06.02.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, і на підставі частини 2 статті 36 КУпАП накладено на [PERSON] остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.19-20). В Протоколі (Акті) огляду транспортного засобу від 24.12.2022 зазначено перелік пошкоджень, яких зазнав транспортний засіб «Citroen С1», номерний знак [NUMBER] (а.с.22-23). Відповідно до страхового акту №ОЦВ-23-09-85664/1 від 14.02.2023 сума страхового відшкодування складає 38 632,62 грн (а.с.24). Згідно з ремонтною калькуляцією №85664/23 А від 05.01.2023 загальна сума вартості ремонту транспортного засобу «Citroen С1», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 73 470,87 (а.с.23-24). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 10.02.2023 НАСК Оранта, дійсна вартість ТЗ - 40 132,92 грн, франшиза - 1 500,00 грн, сума страхового відшкодування - 38 632,62 грн. Згідно з дослідженням №АТ 4465СТ-2 від 09.01.2023 по страховій справі №85664 та зведеної таблиці даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку Дослідження №АТ4465СТ-2, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Citroen С1», держномер [NUMBER] , без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 73 470,88 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Citroen С1», держномер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають зміні, складає 40 132,62 грн (а.с.29-31, 32). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з недостатністю страхової виплати для повного відшкодування завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, шкоди, а також у зв`язку із завданням позивачу моральної шкоди. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV), які були чинними на час виникнення спірних правовідносин. Так, частиною 1 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з положеннями частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору (пункт 3 частини 1 статті 988 ЦК України). Згідно з приписами частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до приписів частини 2, 5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Згідно з вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Закон №1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до приписів пункту 12.1. статті 12 Закону №1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з пунктом 22.1. статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Зважаючи на вимоги частини 4 статті 263 ЦПК України, суд враховує такі правові висновки Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц висновувала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У постанові від 03 жовтня 2018 року в справі №760/15471/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. У постанові від 22 лютого 2022 року в справі № 201/16373/16-ц Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від зазначених вище правових висновків шляхом їх уточнення. У постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 зроблено висновок про те, що «відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою [PERSON] страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити [PERSON] таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». Таким чином, аналіз судової практику Верхового Суду з питання обсягу відповідальності страхувальника свідчить про її сталість та незмінність. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 вказано, що: «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц). Також, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», за змістом яких якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 16.12.2022 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] зазнав технічних пошкоджень транспортний засіб марки «Citroen C1», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] , на час вчинення ДТП була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом №211513534. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Citroen C1», реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 73 470,88 грн, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 40 132,62 грн. Франшиза визначена у сумі 1 500,00 грн. ПАТ «НАСК «Оранта» виплатила [PERSON] страхове відшкодування по договору №211513534 від 13.10.2022 у сумі 38 632,62 грн. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення майнової шкоди. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.12.2022 за участю транспортних засобів сторін у справі, винуватість відповідача [PERSON] у її скоєнні, а також наявність у останнього на момент ДТП діючого страхового поліса №211513534, виданого ПАТ «НАСК «Оранта», учасниками справи не заперечується та визнаються. Сторонами у справі також не заперечується, що ПАТ «НАСК «Оранта» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 38 632,62 грн, яке розраховано на підставі дослідження №АТ4465СТ-2 від 09.01.2023, а саме вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та за мінусом франшизи, а відтак у силу приписів частини 1 статті 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Аргументи відповідача про відсутність у нього встановленого статтею 1194 ЦК України обов`язку сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Суд наголошує на тому, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Суд зазначає, що страховик виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу за мінусом франшизи, відтак у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми. Різницю між цим страховим відшкодуванням та страховим відшкодуванням без урахування зносу та франшизу має сплати саме винуватець ДТП - відповідач [PERSON] . При цьому, суд зауважує, що розмір такого відшкодування відповідач не заперечив та не спростовував, відтак, з урахуванням вимог статті 13 ЦПК України, суд вважає, що майнова шкода у сумі 34 838 грн 25 коп підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення моральної шкоди. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд зазначає, що відповідач [PERSON] вчинив протиправні, винні (неумисні) дії, внаслідок яких було пошкоджено транспортний засіб, яким керував позивач. З огляду на призначення цього майна, пошкодження, яких зазнав транспортний засіб, а також наслідки, що настали внаслідок ДТП, які є негативними для позивача, суд доходить переконання, що позивач дійсно зазнав душевних страждань. Також, суд бере до уваги позицію відповідача, який визнав факт завдання позивачу моральної шкоди, погоджується на її компенсацію, однак не згідний з визначеним позивачем розміром компенсації моральної шкоди, вважаючи такий завищеним. Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд зважає на розмір шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, яким на законних підставах керував позивач, на характер і глибину душевних, моральних страждань, які переніс позивач, їх тривалість, істотність вимушених змін у його житті та на ступінь вини відповідача, який завдав моральної шкоди. Зважаючи на викладене, суд доходить переконання, що визначений позивачем розмір відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн не відповідає наведеним вище обставинам та є завищеним. На переконання суду, розмір відшкодування завданої моральної шкоди слід визначити у сумі 5 000,00 грн, що, з огляду на обставини справи, відповідатиме вимогам розумності та справедливості, і не призведе до збагачення позивача. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Розподіл між сторонами судових витрат. Судовий збір. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 953,89 грн (39 838,25 х 100% : 44 838,25 = 88,85%; 1 073,60 : 100% х 88,85% = 953,89). Витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн, які сторона позивача просить стягнути з відповідача, підтверджуються доданими до позовної заяви: договором про надання правових послуг адвоката від 04.01.2023 (а.с.34), квитанцією від 29.02.2023 про сплату [PERSON] за правову допомогу 14 000,00 грн (а.с.36) та розрахунком-переліком послуг, які надані (надаватимуться) адвокатом, у якому наведені характер наданої правової допомоги, кількість витраченого часу, ставка за годину та вартість послуг (а.с.37). Представником відповідача заявлено клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування якого покликаючись на не співмірність зі складністю цієї справи та з ціною позову. Оцінивши аргументи сторін, суд зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн, з огляду на складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг), ціну позову, не відповідає критеріям розумності та співмірності і є завищеним. За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими витратами на професійну правничу допомогу у цій справі суму у розмірі 10 000,00 грн. Враховуючи положення пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України та беручи до уваги часткове задоволення позову, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 8 885 грн (10 000 х 88,85% : 100% = 8 885). На підставі статей 22, 23, 988, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, статей 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: partial