Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

30.09.2022 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що 18.04.2005 року між АТ КБ «Приватбанк» та її батьком [PERSON] було укладено цільовий кредитний договір № VOH0GK00000250, за умовами якого останній отримав кредитні кошти. 17.04.2006 року, на вимогу кредитора, між ПАТ «СК «Інгосстрах» та [PERSON] укладено договір особистого страхування № VOH0008321LK, страховим агентом/вигодонабувачем за яким виступив АТ КБ «Приватбанк». Вказаний правочин щороку пролонгувався. [INFO] [PERSON] помер. Причиною цьому стало захворювання на дисемінований туберкульоз легень. Після смерті батька відкрилася спадщина, яку успадковали вона та її сестра [PERSON] . У зв`язку з цим, вона неодноразово зверталася до страхового агента та страховика з метою отримання страхового відшкодування, проте отримала відмови. Відмова АТ КБ «Приватбанк» була вмотивована тим, що останнє не займається врегулюванням страхових подій, а відмова ПАТ «СК «Інгосстрах» обгрунтована тим, що не відбулося страхового випадку. Вважає, що такі дії суперечать умовам договору особистого страхування від 17.04.2006 року, який її батько виконував добросовісно та своєчасно. Враховуючи наведене, а також заяву про уточнення позовних вимог від 30.08.2023 року, просить суд стягнути з ПАТ «СК «Інгосстрах» 505000 грн. страхового відшкодування, 266546,28 грн. інфляційних втрат, 66660 грн. пені та 57984,92 грн. 3 % річних. 07.11.2022 року АТ КБ «Приватбанк» було подано відзив на позовну заяву. В обгрунтування заперечень щодо позову зазначено, що договір особистого страхування від 17.04.2006 року укладався виключно з метою забезпечення виконання умов кредитного договору № VOH0GK00000250 від 18.04.2005 року. Заборгованість за даним правочином наразі не погашена, а тому позивач не має жодних підстав для отримання страхового відшкодування, яке, у свою чергу, повинно спрямовуватися банку, як вигодонабувачеві, для часткового погашення заборгованості. У задоволенні позову просить відмовити. 23.11.2022 року ПАТ «СК «Інгострах» було подано відзив на позовну заяву. В обгрунтування заперечень щодо позову зазначено, що [PERSON] не є належним позивачем у даній справі, оскільки саме АТ КБ «Приватбанк» є вигодонабувачем за договором особистого страхування від 17.04.2006 року. Крім того, наявне у [PERSON] захворювання, яке призвело до його смерті, з`явилося у страхувальника до моменту укладення договору страхування, а тому така подія на відноситься до страхового випадку. У задоволенні позову просить відмовити. У судовому засіданні позивачка та її представник просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи у задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.04.2005 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № VOH0GK00000250, за умовами якого останній отримав кредитні кошти. Вказаний правочин забезпечений заставою. 17.04.2006 року між ЗАТ «СК «Інгосстрах» та АТ КБ «Приватбанк» було укладено Договір особистого страхування № VOH0008321LK. Вказаний договір укладений на виконання Договору застави № VOH0GK00000250 від 18.04.2005 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] та за умовами вказаного правочину [PERSON] є страхувальником, а АТ КБ «Приватбанк» - вигодонабувачем (далі Договір страхування-1). Відповідно до п. 11 Договору страхування-1, строк його дії з 17.04.2006 року по 16.04.2007 року включно. При бажанні Страхувальника застрахуватися на строк, більший за 12 місяців, та сплаті страхового платежу, передбаченого правочином, даний Договір діє 12 місяців (один) рік та щорічно пролонгується на той же період до повного погашення кредитної заборгованості. Крім того, 12.05.2016 року між ПрАТ «СК «Інгосстрах» та АТ КБ «Приватбанк» було укладено Договір особистого страхування № DNHBLK00131473 (далі Договір страхування-2), умови якого (періоди, відсотки, страховий платіж, страхова сума тощо) є тотожними умовам Договору страхування-2. Згідно з п. 4.1 предметом Договору страхування-2 є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечить законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. За змістом п. 4.2 Договору страхування-2 (п. 4.2 Договору страхування-1) згідно з умовами цього Договору і правил страхування, Страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачеві, а Страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору і правил страхування. Пунктом 7.1 Договору страхування-2 (п. 7.1 Договору страхування-1) визначено, що страховими випадками за цим Договором є, у тому числі, є смерть застрахованої особи, яка наступила внаслідок захворювання. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як встановлено судом, [PERSON] [INFO] помер. Як слідує зі свідоцтва про смерть № 806, виданого 02.10.2019 року КП «Волинське обласне паталогоанатомічне бюро», причиною смерті [PERSON] є поліорганна недостатність, дисемінований туберкульоз легень. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємцями померлого є, зокрема, його донька позивач [PERSON] . Остання спадщину після смерті батька отримала. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Статтею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За наведених обставин, суд вважає доведеним, що у зв`язку зі смертю [PERSON] до його спадкоємця [PERSON] перейшли усі права та обов`язки, у тому числі й ті, які виникли у померлого на підставі Договору страхування. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Можливість укладення страхових договорів на користь третіх осіб передбачена у ст. 985 ЦК України, згідно із якою страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. За правилом ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про страхування» страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Застраховані особи можуть набувати прав і обов`язків страхувальника згідно з договором страхування. При цьому згідно з ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. За правилом ч. 4 ст. 636 ЦК України якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. В ході розгляду даного спору встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за Договором страхування виконував добросовісно та своєчасно, а тому на дату його смерті такий правочин був дійсним. Доказів іншого суду надано не було. АТ КБ «Приватбанк», як вигодонабувач, з метою погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором № VOH0GK00000250, із заявою до ПрАТ «СК «Інгосстрах» про здійснення страхового відшкодування не звертався. Вищенаведені обставини свідчать про те, що бездіяльність АТ КБ «Приватбанк» своїх обов`язків призвели до порушення суб`єктивних прав та законних інтересів позивача, оскільки безпосередньо вплинула на розмір заборгованості перед банком в існуючому кредитному зобов`язанні. Відтак, у [PERSON] , як спадкоємця прав та обов`язків померлого [PERSON] , у тому числі як боржника у зобов`язаннях перед АТ КБ «Приватбанк», виникло право на пред`явлення вимоги до страховика свого батька щодо здійснення після його смерті страхового відшкодування. Крім того, суд вважає доведеним, що наявне у [PERSON] захворювання, яке призвело до його смерті, беззаперечно відноситься до страхового випадку, оскільки таке виникло у нього під час дії Договорів страхування-1-2, обидва з яких були укладені на виконання Договору застави № VOH0GK00000250 від 18.04.2005 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] . Факт переукладення Договору страхування-2 між ПрАТ «СК «Інгосстрах» та АТ КБ «Приватбанк» в жодній мірі не впливає на виникнення у страховика обов`язку щодо здійснення страхового відшкодування внаслідок смерті [PERSON] . За наведених обставин та з огляду на умови спірних правочинів, із ПрАТ «СК «Інгосстрах» на користь [PERSON] підлягає стягненню 505000 грн. страхового відшкодування. Крім того, з урахуванням приписів ст. 625 ЦК України, через несвоєчасне виконання зобов`язання з відповідача підлягає стягненню 266546,28 грн. інфляційних втрат, 66660 грн. пені та 57984,92 грн. 3 % річних. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із ПрАТ "СК "Інгосстах" на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду з даним позовом, у розмірі 12405 грн.

Outcome: approved