Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

у квітні 2023 року ТОВ "ФК "Паріс" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 червня 2019 року між відповідачем та АТ "РВС Банк" було укладено заяву-договір № 0033830, відповідно до якої відповідачеві було надано споживчий кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок 30 769,23 грн. 05 березня 2020 року між банком та ТОВ "ФК "Паріс" було укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого позивач отримав від банку право вимоги до відповідача за укладеним договором на загальну суму 42 444,26 грн. Станом на 19 квітня 2023 року заборгованість відповідача становить 31 282,33 грн. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму інфляційних втрат - 5943,99 грн. та 3% річних - 11 110,07 грн. Загалом ціна позову становить 48 336,39 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 26 квітня 2023 року. 03 травня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про те, що [PERSON] вибув з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] , за заявою громадянина/представника 02 вересня 2019 року. 23 травня 2023 року на адресу суду від Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації надійшла інформація про те, що останнім відомим місцем реєстрації [PERSON] є: [ADDRESS] . Ухвалою від 25 травня 2023 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17 липня 2023 року на 10:30 год. Судове засідання призначене на 17 липня 2023 року було відкладено на 18 серпня 2023 у зв`язку із неявкою відповідача. У судове засідання призначене на 18 серпня 2023 року учасники справи не з`явились. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Судові повістки, адресовані відповідачу, а також позовна заява з додатками та ухвала суду про відкриття провадження у справі, двічі надсилались судом за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, проте конверти повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Окрім того, відповідач повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи шляхом надсилання смс-повідомлення на номер телефону вказаний у позовній заяві. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками та інші процесуальні документи надсилались відповідачу за адресою останнього відомого місця реєстрації: [ADDRESS] . У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від нього не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, ухвалою суду від 18 серпня 2023 року постановлено провести заочний розгляд справи, проти чого й не заперечував позивач Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. 18 червня 2019 року між [PERSON] АТ "РВС Банк" було підписано заяву-договір №0033830 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ "РВС Банк" на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Як вбачається з заяви-договору №0033830 від 18 червня 2019 року відповідач підписанням заяви- договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ "РВС Банк" на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (надалі по тексту - заява) акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєднався до умов договору. З умовами договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору. За умовами заяви відповідачеві було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок суму у розмірі - 30 769,23 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, 18% річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту- 3% від суми наданого Кредиту. В день підписання заяви-договору №0033830 відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов заяви-договору, що підтверджується розпискою щодо отримання платіжної картки 18 червня 2019 року (а.с. 15). Грошові кошти у сумі 30 769,23 гривень були зараховані банком 18 червня 2019 року на картковий рахунок клієнта, що підтверджується випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером (а.с.23-30). Відповідно до п.п. 7.3.1. публічної пропозиції, погашення клієнтом заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу здійснюється щомісячно та/або в дати повного погашення заборгованості за споживчим кредитом, починаючи з місяця, наступного після місяця оформлення споживчого кредиту, за ануїтетною схемою погашення (ряд рівних грошових платежів, що здійснюються через рівні проміжки часу) у розмірах і терміни (дати), визначені графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на рахунку для погашення заборгованості, що зазначений у заяві-договорі Додатком № 1, який є невід`ємною частиною заяви-договору №0033830 від 18 червня 2019 року визначаються такі деталі: складові загальної вартості кредиту, вартість платежів з повернення кредиту та сплати відсотків (процентів) за його користування, суми комісійної винагороді! та інші платежі за договором. У разі порушення терміну погашення заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу, в тому числі його частини, встановленого графіком платежів, така заборгованість, у тому числі щомісячний платіж (або його частина) вважається прострочення, починаючи з наступного дня за днем встановленого терміну погашення згідно з графіком платежів і до дня погашення простроченої заборгованості. З дня виникнення простроченої заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу, встановленого графіком платежів, банк має право нараховувати штрафні санки:: за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, у тому числі щомісячних платежів у розмірі 10,00 гривень (десять гривень, нуль копійок)за кожен день прострочення платежу. Сплата штрафу та/або пені не звільняє клієнта від виконання зобов`язань, за порушення яких передбачені штраф та/або пеня, і так само не звільняє його від обов`язку відшкодувати банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за договором, у тому числі будь-які витрати, що були понесені банком у зв`язку зі стягненням заборгованості з позичальника за договором (п. 7.3.11 Публічної пропозиції) Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач у порушення умов договору, встановлених термінів повернення наданого кредиту та сплати відсотків за кредит не дотримався, в зв`язку з чим у відповідача почала утворюватися заборгованість за кредитом. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 05 березня 2020 року між АТ "РВС Банк" та ТОВ "ФК "Паріс" було укладено договір відступлення прав вимоги №05/03/2020-1, відповідно до якого до ТОВ "ФК "Паріс" перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 0033830 Згідно з наданим розрахунком заборгованість відповідача за договором становить 31282,33 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 21957,69 грн.; сума заборгованості за процентами - 0 грн., заборгованість за комісією - 7384, 64 грн., заборгованість за штрафними санкціями - 1940,00 грн. Згідно з положенням статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 7 листопада 2022 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу (вих. № 07112022/3) про усунення порушення кредитного зобов`язання, в якому зазначив, що станом на 7 листопада 2022 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 31282,33 грн, яку просив сплатити протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги та 18 % річних і інфляційні втрати у загальному розмірі 17054,06 грн (а.с. 38-40). Відповідачем не надано суду заперечень щодо укладання договору з АТ "РВС Банк", отримання та користування кредитними коштами та відсутність обов`язку щодо сплати комісії, штрафних санкцій чи наявність їх у меншому розмірі, ніж зазначено позивачем. Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 31282,33 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 21957,69 грн.; сума заборгованості за процентами - 0 грн., заборгованість за комісією - 7384, 64 грн., заборгованість за штрафними санкціями - 1940,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із розрахунку, долученому до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з березня 2020 року по лютий 2022 у розмірі 5943,99 грн. та 18% річних (як зазначено в договорі) від суми простроченого кредиту - 11 110,07 грн. Наданий розрахунок був перевірений судом, він є арифметично вірним та обґрунтованим. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, натомість відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на те, що відповідачем не спростовано заявлені до нього позивачем вимоги, не надано доказів на погашення заборгованості, що виникла за укладеним між сторонами договором, враховуючи здійсненні судом висновки щодо розрахунку позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Належних та допустимих доказів того, що заборгованість в цій частині вимог розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, боржником до суду надано не було. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved