Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Також позивачка прохала стягнути з відповідача на її користь збитки у вигляді витрат на юридичні послуги у розмірі 8750, 00 грн. Заявлені вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з червня 2018 року по вересень 2020 року вона перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від цивільного шлюбу у них є дитина - [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження в графі батько зазначено [PERSON] . Донька зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Відносини між позивачкою та відповідачем не склались, тому з вересня 2020 року вона разом з дитиною переїхала та проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивачка вказує, що відповідач ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, приймає наркотичні засоби. Позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому отримує матеріальну допомогу на дитину, тим самим одна забезпечує матеріальний достаток дитини. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка намагається забезпечити належний рівень розвитку для своєї доньки, тому крім життєво необхідних витрат на харчування, одяг і засоби догляду та гігієни, наявні і значні додаткові витрати на іграшки, забезпечення дозвілля, забезпечення сприятливих умов проживання дитини. Крім зазначеного вище позивачці доводиться оплачувати комунальні платежі. Відповідач здоровий та працездатний, може працювати і сплачувати аліменти. Оскільки коштів на одяг та додаткові потреби для дитини такого віку не вистачає, позивачка і звернулася з позовом про стягнення аліментів. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2021 року відкрито провадження у справі. В листопаді 2021 року позивачка надала копію свідоцтва про шлюб, та копію паспорту громадянина України, що підтверджує зміну її прізвища з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючою по справі визначено суддю Черняєву Т.М. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.04.2023 року прийнято справу до провадження та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2023 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, прохає позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду не повідомляв про причину неявки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , виданим 14.09.2018 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 769 (а.с. 10). Також судом встановлено, що неповнолітня донька проживає спільно із позивачкою, та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] , зобов`язаний утримувати дитину відповідно до ст. 180 СК України. При цьому відповідач не надав до суду відомості про те, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі чи іншу інформацію, яка має значення для розгляду справи, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Позивачка від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 908,00 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представником позивача виконані вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та подано докази сплати судових витрат на правову допомогу, а саме позивачкою надано договір №М-253 від 24.12.2020 року про надання правової допомоги, та фіксальні чеки на суму 4500 грн. та 4 250 грн.

Outcome: approved