Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] та [INFO] померла мати [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] та які перебували в шлюбі. Після смерті матері [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку [ADDRESS] , позначений в технічному паспорті літерою «А» загальною площею 69,60 кв.м. житловою площею 31,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: котельня «Б», гараж з надбудовою «В», будівля «Г»,сараєм «Д» вбиральнею «Е» навіс «Є», »Ж». Позивач зазначає, що її мати заповіту не складала, вона є єдиною донькою, спадкоємицею після смерті батьків .Після смерті матері [PERSON] позивач у визначений законом строк звернулася до Другої Мукачівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини по законом.Однак свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус видати не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на домоволодіння, оскільки права власності на будинок за життя спадкоємець не зареєструвала. 21.02.2023 року позивач [PERSON] отримала від державного нотаріуса постанову за № 43/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Івановецької сільської ради в судове засідання не з`явився подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник третьої особи Другої Мукачівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що будинковолодіння знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 17.01.2014 року [PERSON] батько помер [INFO] у віці 80 років, про, що зроблено відповідно актовий запис № 02.(а.с.8) Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 08.06.2015 року [PERSON] мати померла [INFO] у віці 78 років, про, що зроблено відповідно актовий запис № 04.(а.с.9 Згідно довідки № 68 від 06.03.2023 року виданої Мукачівським РБТІ та ЕО ТОВ «Зодчий і К`право власності на домоволодіння за адресою : [ADDRESS] не зареєстровано. На підставі пункту 4, абзац перший пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на викладене спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті батьків регулюються нормами ЦК Української РСР. Відповідно до частини першої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК Української РСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON] є її донька [PERSON] [INFO] , яка є її єдиною донькою. На підставі свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] є донькою батьків [PERSON] та [PERSON] .(а.с.10). 21 лютого 2023 року позивач звернулась до Другої Мукачівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, державним нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, про що було винесено відповідну постанову (а.с.61). Вимогами ст. ст. 1216, 1264 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб, а ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві тощо. Пунктами 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину, однак, свідоцтва про право на спадщину отримати не має можливості, про що свідчить постанова державного нотаріуса Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. від 23 лютого 2023 року №43/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - підлягає до задоволення. Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved