Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

У липні 2023 року заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою та просив встановити факт самостійного виховання та утримання ним малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вказаної заяви посилався на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який між ними було розірвано на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.08.2022 року. Під час вказаного шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Вказував на те, що мати дитини проживає окрема та участі в матеріальному забезпеченні та утриманні дівчинки не приймає, при цьому він має змогу самостійно утримувати доньки, створити їй належні умови проживання, навчання та відпочинку. Зазначав, що на даний момент він потребує юридичної визначеності факту перебування на його утриманні дитини в судовому порядку, а тому, посилаючись на норми матеріального та процесуального права, звернувся до суду з даною заявою. Сторони в судове засідання не з`явились, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявник заявлені вимоги підтримав, а заінтересована особа не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі під час якого у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, шлюб між батьками дівчинки було розірвано згідно Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.08.2022 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з батьком та перебуває на його самостійному утриманні. На підтвердження матеріальної спроможності самостійно утримувати доньку заявник долучив до матеріалів справи витяг з \~Єдиного державного реєстрі юридичних осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та\~громадських формувань\~ відповідно до якого він є керівником ТОВ «Букпромобладнання», а також копію договору оренди житла (а/с 5,6). За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з іншою вимогою, заявленою у цивільному процесі. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, оскільки сторони визначили місце проживання дитини у нотаріально посвідченому договорі, при цьому на даний час заявник потребує юридичного закріплення у відповідному рішенні суду факту його самостійного виховання ним доньки. Так, за змістом ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до\~ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно\~ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що дитина проживає з батьком, який її утримує, виховує, доглядає, піклується про її стан здоров`я і згідно змісту заяви на даний час потребує юридичного визнання факту перебування на його утриманні дитини, а тому, з урахуванням наведених вище обставин, дана заява підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved