Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

20 грудня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] , в якій прохає стягнути із неї заборгованість за кредитним договором № 1767696 від 23 лютого 2021 року, сумі 37104 гривні та, за договором № 11329-03/2021 від 15 березня 2021 року, у сумі 14560 гривень (а. с. 2-6). В обґрунтування позовних вимог вказано, що 23 лютого 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачкою було укладено Договір позики № 1767696. 11 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та позивачем укладено Договір факторингу № 11-08/2021, згідно умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) позивачу належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі й до відповідачки у сумі 37104 гривні, яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 12000 гривень, заборгованості за процентами за користування позикою у сумі 19104 гривні та заборгованості за процентами на прострочену позику у сумі 6000 гривень. 15 березня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 11329-03/2021. 30 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачем укладено Договір факторингу № 30112021-1, згідно умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) позивачу належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі й до відповідачки у сумі 14560 гривень, з яких: 4000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 10560 гривень - заборгованість за відсотками. Вказує, що відповідачка не виконала свого зобов`язання, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед позивачем, яку позивач прохає стягнути із [PERSON] разом із судовими витратами у сумі 2481 гривня (а. с. 2-6). Ухвалою суду від 13 березня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а. с. 53), копія якої надіслана сторонам у справі за вихідним № 8087/23-вих/2/204/1003/23 від 13 березня 2023 року (а. с. 54) та, яка отримана відповідачкою 12 квітня 2023 року підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 56). Станом на дату розгляду справи року відповідачкою відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін учасниками справи не подавались, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23 лютого 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачкою укладено Договір позики № 1767696, відповідно до вимог п. п. 2.1., 2.3.3., 2.3.4. якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) у розмірі 12000 гривень строком до 10 березня 2021 року, а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору (а. с. 7-10). Згідно з вимогами п. п. 2.4.-2.5. Договору позики № 1767696 від 23 лютого 2021 року, проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку №1 до Договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процента ставка за позикою, фіксована: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Позикодавець надає позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до п. 2.4.2) виключно за умови належного виконання позичальником зобов`язань за цим Договором. У випадку недотримання позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за Договором застосовується базова процентна ставка за позикою. Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Розділом 1 Договору позики № 1767696 від 23 лютого 2021 року «Терміни й визначення, що використовуються в договорі» визначено, що строком дії Договору є період, на який укладається Договір позики, що починає обчислюватись з дати укладення Договору позики і спливає через три місяці після спливу строку позики. 11 серпня 2021 року між позивачем та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено Договір факторингу №11-08/2021, згідно з умовами якого ТОВ «МАНІФОЮ» зобов`язалось відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, а позивач зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату (а. с. 14-15 та на звороті). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №11-08/2021 від 11 серпня 2021 року божником за Договором позики № 1767696 зазначено відповідачку, де загальна сума заборгованості за договором складає 37104 гривні, з яких: заборгованість за основною сумою боргу складає 12000 гривень, заборгованість за процентами за користування позикою - 19104 гривні, заборгованість за процентами на прострочену позику - 6000 гривень (а. с. 18). 15 березня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою укладено Договір про надання фінансового кредиту № 11329-03/2021, відповідно до вимог п. п. 1.1., 1.2. якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 4000 гривень строком на 14 днів, тобто до 28 березня 2021 року, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а. с. 24-25) Згідно з вимогами п. п. 1.3., 1.4. Договору про надання фінансового кредиту № 11329-03/2021 від 15 березня 2021 року, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 803,0000000000001% річних від суми кредиту в розрахунку 2,20% на добу, тип процентної ставки - фіксована. Для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу за умови повного повернення кредиту потягом 7 (семи) днів з моменту надання кредиту. 30 листопада 2021 року між позивачем та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» укладено Договір факторингу № 30112021-1, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язалось відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, а позивач зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату (а. с. 30-32). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 30112021-1 від 30 листопада 2021 року божником за кредитним договором № 11329-03/2021 зазначено відповідачку, де загальна сума заборгованості за договором складає 14560 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу складає 4000 гривень, а заборгованість за відсотками - 10560 гривень (а. с. 33). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором 01767696 від 23 лютого 2021 року, станом на 11 серпня 2021 року за відповідачкою рахується заборгованість у сумі 37104 гривні, з яких: заборгованість за основною сумою боргу складає 12000 гривень, заборгованість за процентами за користування позикою - 19104 гривні, заборгованість за процентами на прострочену позику - 6000 гривень (а. с. 19-20). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 11329-03/2021 від 15 березня 2021 року вбачається, що за відповідачкою рахується заборгованість у сумі 14560 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу складає 4000 гривень, а заборгованість за відсотками - 10560 гривень (а. с. 33). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приписами ч. 1 ст. 623 ЦК України визначено, що боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. На підтвердження переходу права первісного кредитора за договором № 1767696 від 23 лютого 2021 року, позивачем надано суду договір про відступлення прав вимоги № 11-08/2021 від 11 серпня 2021 року з додатками (а. с. 14-23 та на звороті), відповідно до умов п. 1.2 якого, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому - передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Як вбачається з матеріалів справи такий акт підписаний сторонами договору 11 серпня 2021 року (а. с. 16). Разом з цим, на підтвердження переходу права первісного кредитора за договором № 11329-03/2021 від 15 березня 2021, позивачем надано суду договір про відступлення прав вимоги № 30112021-1 від 30 листопада 2021 року з додатками (а. с. 30-39), відповідно до умов п. 1.2 якого, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому - передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Як вбачається з матеріалів справи такий акт підписаний сторонами договору 30 листопада 2021 року (а. с. 32). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Фінансові установи уклали зі [PERSON] кредитні договори, право вимоги за яким перейшло позивачу. Позичальниця умови договорів належним чином не виконує, тому позивач має право вимагати стягнення заборгованості [PERSON] , яке він реалізував, звернувшись до суду. Натомість відповідачка не скористалася правом на надання суду відзиву на позов та не спростувала заявлені позивачем вимоги. З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним за договором 01767696 від 23 лютого 2021 року, у сумі 37104 гривні, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу у сумі 12000 гривень, заборгованості за процентами за користування позикою у сумі 19104 гривні, заборгованості за процентами на прострочену позику у сумі 6000 гривень та, за договором № 11329-03/2021 від 15 березня 2021 року, у сумі 14560 гривень, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу у сумі 4000 гривень та заборгованості за відсотками у сумі 10560 гривень. Понесені позивачем судові витрати суд стягує з відповідачки на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved