Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на земельну ділянку, площею 0,5776 га, кадастровий номер 0725582200:05:001:2155, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Волинська область, Турійський район, Купичівська сільська рада та на земельну ділянку площею 2,6787 га кадастровий номер 0725582200:05:001:1765, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Волинська область, Турійський район, Купичівська сільська рада. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшло майно, а саме: дві земельні ділянки. Спадкоємцями, окрім позивача є ще їх з померлим діти, які відмовились від прийняття спадщини. 15.09.2022 року позивач звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на земельні ділянки померлого, оскільки не було надано оригінали документів, які б підтвердили право власності. Оскільки єдиним засобом захисту порушеного права є судовий захист, тому змушені були звернутися до суду. Ухвалою суду від 20.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав викладених у позові. Підготовче судове засідання провести за її відсутності. Відповідач Турійська селищна рада в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про визнання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права. За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місту Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 1224. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом, зокрема, діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Таким чином, спадкоємцем за законом першої черги є дружина померлого - [PERSON] . Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, за життя покійному належала земельна ділянка площею успадкована після смерті його батько - [PERSON] . В результаті проведення землевпорядних робіт було утворено дві окремі земельні ділянки за кадастровими номерами 0725582200:05:001:1765, площею 2,6787 га для ведення особистого селянського господарства та 0725582200:05:001:2155, площею 0,5776 га для ведення особистого селянського господарства. Позивач належним чином не можє оформити право власності на вказане спадкове майно, оскільки 15.09.2022 року державним нотаріусом Петршої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачі не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивачів на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved