Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

1.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованих осіб. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя [PERSON] , а саме під час війни, переїхала до заявниці і вони постійно проживали разом за адресою: [ADDRESS] . До моменту смерті [PERSON] , вони проживали разом, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, а після смерті матері, заявниця здійснила її поховання. [PERSON] за життя склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження на все майно, яке заповіла дочці [PERSON] . У зв`язку з цим заявник звернулася до Першої Шепетівської державної нотаріальної контори, проте їй було надано довідку про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Заявник зазначила,\~що вона\~є єдиним\~спадкоємцем після\~смерті [PERSON] ,\~на момент\~її смерті\~постійно проживала\~разом з\~нею,\~відмову від\~спадщини не\~заявляла. Просила встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, суду пояснила, що в грудні 2022 року, тобто вчасно, звернулася до нотаріуса Камфорович О.А. із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус спадкову справу не завела, а пояснила, що для прийняття спадщини під час війни збільшився строк з 6-ти місяців до 10-ти місяців. Нотаріус забрала у неї оригінал заповіту та правовстановлюючі документи на землю та повідомила, щоб вона звернулася до неї пізніше. У липні 2023 року заявниця знову звернулася до цього ж нотаріуса, яка повідомила їй, що вона пропустила 6-місячний строк для прийняття спадщини та рекомендувала звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для цього нотаріус вказала заявнику на адвоката Спеціального, який зможе підготувати для неї відповідну заяву. Коли заявниця звернулася до вказаного нотаріусом адвоката, він повідомив, що за складання заяви про встановлення факту проживання його гонорар становить 6000 грн, та у разі задоволення заяви судом, додатково ще 1000 грн. Оскільки вказані суми заявниці непосильні, вона звернулася до іншого юриста, якому сплатила 300 грн за складання заяви, що розглядається у суді. Також пояснила, що факт проживання з матір`ю підтверджується поясненнями свідків, а також довідкою квартального комітету. Просила встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи Шепетівської міської ради у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, звернувся до суду із заявою про проведення розгляду справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25.07.2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 21.08.2023 року; неналежну заінтересовану особу замінено належною Шепетівську міську раду. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що заявник зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла її мати [PERSON] , яка була зареєстрована в [ADDRESS] . За життя [PERSON] , а саме під час війни, переїхала до заявниці і вони постійно проживали разом за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] , вони проживали разом, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, а після смерті матері, заявниця здійснила її поховання. [PERSON] за життя склала заповіт від 03.06.2005, згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження на все майно, яке заповіла дочці [PERSON] . У зв`язку з цим заявник звернулася до Першої Шепетівської державної нотаріальної контори, проте їй було надано довідку від 14.07.2023 б/н про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , на момент її смерті постійно проживала разом з нею, відмову від спадщини не заявляла. Спадкова справа не заводилася. Встановлення даного факту заявнику необхідно для того, щоб прийняти спадщину після смерті [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються поясненнями заявника, показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також письмовими доказами: копією паспорта заявника; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією свідоцтва про народження; копією свідоцтва про шлюб та розірвання шлюбу; копією заповіту від 03.06.2005 року; копією довідки квартального комітету №1 виконкому Шепетівської міської ради від 14.07.2023 №73; довідкою Першої Шепетівської державної нотаріальної контори від 14.07.2023 року; та іншими матеріалами справи. 4. Оцінка суду, застосовані норми права. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23 цієї постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1269, ч.1 ст. 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Ст.\~2\~Закону України\~"Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на те, що факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, заінтересована особа не заперечує проти заяви, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення цього факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження цього факту не існує.

Outcome: approved