Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

01.05.2023 року до суду звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 30023,13 грн. за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29.09.2011 року. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовані наступним. Відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 29.09.2011 року. Відповідач отримала кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено. Відповідач порушила зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 29.01.2023 року склала 30023,13 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту - 24564,12 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 5459,01 грн. Прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 30023,13 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 10.05.2023 року справу відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до слухання у судовому засіданні. Справа була призначена до слухання в судові засідання на 08.06.2023 року та 15.08.2023 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до судового засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження, про причини неявки суду не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язанняце правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідкипрострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 29.09.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою: privatbank.ua, пам`яткою клієнта та тарифами складає договір про надання банківських послуг (а.с.20-50). Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. За користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, із розрахунку 360 календарних днів на рік (п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг). Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, за умови інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку згідно з п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. У випадку незгоди позичальника зі зміною Умов та правил надання банківських послуг, позичальник має право надати банку заяву про розірвання договору та погасити всю заборгованість перед банком (п. 2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг). Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачений обов`язок позичальника погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов`язався повернути кредит, оплатити винагороду банку (п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п.2.1.1.12 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, однак, останній не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язання, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку (а.с.6-17, 59-74). Пунктом 2.1.1.3.3 Умов та правил надання банківських послуг відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно з п.2.1.1.12.9 умов - списувати з будь-якого відритого в банку рахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Згідно з п.2.1.1.12.7.2 Умов та правил надання банківських послуг, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25-го числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом відповідач сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором відповідач станом на 29.01.2023 року має заборгованість у розмірі 30023,13 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 24564,12 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 5459,01 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.6-17). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved