Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», звернувся до Московського районного суду м. Харкова 03 грудня 2020 року із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період часу з 01 вересня 2011 року по 30 вересня 2020 року, в сумі основного боргу у розмірі 80\~018,48 гривень, індексу інфляції та трьох відсотків річних за період часу з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2020 року у розмірі інфляційних втрат 2\~831,88 гривень та 3% річних 2\~142,83 гривень загальна сума 84\~993,19 грн., за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячу воду в квартиру [ADDRESS] , оскільки свої зобов`язання щодо оплати послуг відповідачі виконували не належним чином, у зв`язку з чим за ними утворилася вищезазначена сума заборгованості. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2020 року у цивільній справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. Заочним Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року по справі №643/18947/20 провадження №2/643/1922/21, позов задоволено в повному обсязі. 03 листопада 2021 року відповідачами подана заява про перегляд заочного Рішення. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2021 року Заочне Рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року скасовано. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] подано зустрічний позов до комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про перерахунок заборгованості, в якому зазначено, що ними не визнаються позовні вимоги за первісним позовом в частині нарахування боргу за період з 03.12.2017 року за 4-х осіб, оскільки КП «ХТМ» не надано жодних доказів з приводу підстав нарахування послуг з постачання гарячої води саме на 4-х осіб. Так у вказаній квартирі були зареєстровані: [PERSON] з сином [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] разом із неповнолітнім сином [PERSON] не мешкає на території України з 16.02.2016 року, що підтверджується копіями тимчасових посвідчень іноземця, шкільних свідоцтв, диплому про закінчення 3-го класу, учнівським посвідченням, довідкою зі школи та копією довідки з Департаменту соціальної допомоги Управління з питань іноземців Республіки Польща про взяття на облік [PERSON] та [PERSON] .. Отже фактично вони не є споживачами послуг КП «ХТМ» з 2016 року, а в силу положень п.6 ч.1 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відповідачі за первісним позовом мають право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження, відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. [PERSON] з 10.12.2019 року була знята з місця реєстрації за вказаною адресою, що підтверджується фотокопією сторінок паспорту [PERSON] з відміткою про зняття з реєстрації. Вони вказують, що КП «ХТМ» не надало жодного належного обґрунтування нарахування сум заборгованості за гарячу воду, оскільки у відомості вказано нормативи з урахуванням тарифів по 08.05.2015 року та відсутнє зазначення про тарифікацію за період з 2017 по 2020 рік. Окрім того, відсутнє підтвердження щодо показника множника у графі 8, а саме щодо кількості осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. Натомість у довідці, яка була сформована судом на момент відкриття провадження містяться відомості лише про трьох зареєстрованих осіб. Пунктом 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. 3 огляду на зазначене, ними надано власний розрахунок за період з 03.12.2017 року по 30.09.2020 року, згідно якого заборгованість за теплову енергію з 01.12.2017 по 30.09.2020 складає 29017 гривень 24 копійки, а також проведено власний розрахунок з урахуванням зменшення коефіцієнту множника (фактичних споживачів гарячої води) щодо інфляційних витрат та 3% річних, згідно якого сума інфляційних витрат становить 1\~732,31 грн., сума 3% річних становить 1\~357,40 грн.. А також просять суд застосувати загальний строк позовної давності, оскільки вимоги КП «ХТМ» стосуються періоду часу з 01 вересня 2011 року. Ураховуючи вищевикладене, позивачі за зустрічним позовом просять зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» здійснити перерахунок заборгованості за постачання гарячої води по лицьовому рахунку за адресою: [ADDRESS] у відповідності до п.6 ч. 1 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виключивши відомості про нарахування за споживачів [PERSON] та [PERSON] за період з 16.02.2016 року по 31.12.2021 року; застосувати загальну позовну давність до вимог КП «Харківські теплові мережі» за первісним позовом; стягнути заборгованість у межах періоду з 03.12.2017 року по 30.09.2020 року та з урахуванням перерахунку, який відповідає кількості фактичних споживачів послуг. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року позовна заява комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про перерахунок заборгованості прийняті до спільного розгляду, справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання. На виконання розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» вказана справа була направлена за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави. Згідно акту передачі справ від 31 серпня 2022 року, вище вказану справу передано з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави, яка зареєстрована Октябрським районним судом м. Полтави 15 березня 2023 року за Вх № 19215/23-Вх. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023 року суддю Сініцина Е.М. визначено головуючим по справі. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 березня 2023 року у вказаній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Представник КП «Харківські теплові мережі» надала до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, наполягала на заявлених ними позовних вимогах. [PERSON] та [PERSON] про дату та час засідання повідомлялися належним чином, їх представник направила до суду заяву, у якій справу просила слухати за її відсутності, просила в первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Дослідивши докази, що надані сторонами, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами не укладено договір про надання послуг, відповідно, взаємовідносини між КП «Харківські теплові мережі» та відповідача регулюються Цивільним Кодексом України, Житловим Кодексом України та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, що діяла на час виниклих правовідносин (втратила чинності з 01.05.2022 року на підставі Постанови КМУ №690 від 05.07.2019 року). Верховний Суд України у справі № 6-56220св10, рішення від 07.09.2011 року та у справі №6-2951цс15 рішення від 20.04.2016 року, зазначив, що «відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати спожитих житлово-комунальних послуг». В ст. 162 ЖК України закріплено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. В п.30 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки та у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі. Відповідно до п.18 зазначених правил споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що КП «Харківські теплові мережі» надавало послуги з централізованого теплопостачання в квартиру відповідачів за первісним позовом [ADDRESS] у період часу з 01 вересня 2011 року по 30 вересня 2020 року. \~ \~ \~ \~Згідно інформації, що зазначена у відомості нарахувань та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу (а.с. 4-5), позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі основного боргу у розмірі 80\~018,48 гривень, що виникла за період часу з 01 вересня 2011 року по 30 вересня 2020 року. Відповідно до ч.1 ст.256 та ч.1 ст.257 ЦК України, позовна давність\~-\~це строк,\~у межах\~якого особа\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про захист\~свого цивільного\~права або\~інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В ч.3 ст.267 ЦК України закріплено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] заявили про застосування строку позовної давності, позов КП «Харківські теплові мережі» був поданий до суду 03.12.2020 року, а згідно Відомості проплати з грудня 2017 відсутні, тобто не переривався, суд дійшов висновку про застосування строку позовної давності. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим розглядати позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» та [PERSON] , [PERSON] за період часу з 03 грудня 2017 року по 30 вересня 2020 року. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] заперечувалось сума боргу з підстав нарахування послуг з постачання гарячої води на 4-х осіб. З такою позицією суд не погоджується, оскільки у Відомості нарахувань та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу, в графі 8, зазначена кількість осіб 3. Однак, [PERSON] та [PERSON] надані докази того, що у квартирі [ADDRESS] в період часу з 03 грудня 2017 року по 30 вересня 2020 року не проживали [PERSON] з неповнолітнім сином [PERSON] , що підтверджується копіями тимчасових посвідчень іноземця, шкільних свідоцтв, диплому про закінчення 3-го класу, учнівським посвідченням, довідкою зі школи та копією довідки з Департаменту соціальної допомоги Управління з питань іноземців Республіки Польща про взяття на облік [PERSON] та [PERSON] , де зазначено, що вони перебувають на території Польщі з 17.02.2016 року (а.с.136-147). А також, з 10 грудня 2019 року знята з місця реєстрації [PERSON] , що підтверджується фотокопією сторінок паспорту [PERSON] з відміткою про зняття з реєстрації (а.с.148,149). Згідно з п.6 ч.1 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», що діяла в період часу виниклих правовідносин, споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження, відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Суд вважає, що Відомість нарахування та оплат за теплову енергію з врахуванням періоду платежу (а.с.4,5), містить нарахування на осіб, що не проживали та не були зареєстровані в квартирі, крім того, нарахування сум заборгованості за гарячу воду відбувалось відповідно тарифів по 08.05.2015 року, але відсутнє зазначення про тарифікацію за період з 2017 по 2020 рік. Таким чином, відповідачами за первісним позовом доведено обставини, які виключають стягнення заборгованості в обсязі та строках, визначених позивачем. Зі змісту зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони визнають заборгованість, в зв`язку з чим надають власний розрахунок. Суд вважає, що розрахунок наданий позивачами за зустрічним позовом, здійснений із застосуванням строків позовної давності та у відповідності до кількості осіб, що споживали послуги, за період з 01.12.2017 року по 30.09.2020 року, та вірно вирахувані інфляційні збитки і 3 % річних. \~ \~ \~ \~Виходячи із наведених розрахунків, сума заборгованості за надані послуги складає 29\~017,24 грн., сума інфляційних витрат складає 1\~732,31 грн., сума 3 % річних складає 1\~357,40 грн., загальна сума заборгованості - 32\~106,95 грн. \~ \~ \~ \~Вказана сума заборгованості виникла внаслідок несплати позивачем за зустрічним позовом [PERSON] послуг з централізованого теплопостачання та гарячу воду в квартиру [ADDRESS] , що надавались КП «Харківські теплові мережі» за період 01.12.2017 року по 30.09.2020 року. \~ \~ \~ \~Такий розмір та період заборгованості є обґрунтованим, здійснений в межах строків позовної давності, та не оспорювався відповідачем по зустрічному позову. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд вважає, що зустрічна позовна по суті є відзивом на позовну заяву, оскільки предметом розгляду є заборгованість і її розмір, і вирішення спору в судовому засіданні про розмір заборгованості виключають позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] про зобов`язання КП «Харківські теплові мережі» здійснити перерахунок, тому в цій частині зустрічної позовної заяви необхідно відмовити. Застосування строків загальної позовної давності також не може визнаватися позовною вимогою, оскільки подається в виді заяви, клопотанні, і це питання вирішено судом. Позивачі позбавлені права звертатися до суду з вимогами про покладення на них зобов`язань, оскільки зазначене не передбачено ст.16 ЦК України і не відноситься до права захисту цивільних прав та інтересів, тому в цій частині позову необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання необхідно задовольнити частково, а в зустрічному позові [PERSON] , [PERSON] до комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про перерахунок заборгованості відмовити. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. КП «Харківські теплові мережі» понесені судові витрати у розмірі 2102,00 гривень, відповідно до задоволених вимог відшкодуванню підлягає сума у розмірі 794,05 гривень. [PERSON] та [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 992,40 гривень, які не підлягають відшкодуванню. На підставі ст.ст. 525, 625 ЦК України, ст.ст. 162 ЖК України, Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року,

Outcome: partial