Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

16.12.2021 позивч звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з зазначеним позовом, за змістом якого просить визнати виконавчий напис, р. №3813 від 23.09.2021, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, щодо звернення стягнення на рухоме майно, а саме транспортний засіб HAVAL H6, 2019 року випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1967 куб. см, колір коричневий, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , на суму 419629,31 гривень, таким, що не підлягає виконанню. За змістом позову, 21 травня 2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» укладено кредитний договір N24437/2019, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу кредит у сумі 485 100, 00 гривень для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки HAVAL, модель Нб, дата випуску 2019, номер кузову [NUMBER] . 21.05.2019 позивачем на усну вимогу працівників банку під час підписання кредитного договору підписано й довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М., р.№1532, згідно з якою позивач уповноважив [PERSON] та [PERSON] передати в заставу відповідачу на умовах на власний розсуд представників, належний йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ТСЦ 2341 17.05.2019 року, транспортний засіб марки HAVAL, модель Н6, 2019 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 2341 17.05.2019, бути його представниками з усіх питань, пов?язаних із оформленням та підписанням договору застави транспортного засобу, а також договорів про внесення змін і доповнень до цього договору застави, визначаючи та погоджуючи всі істотні умови договорів. Позивач стверджує, що уповноважені особи не повідомляли його про виконання вказаної довіреності. Жодні відомості про укладання від його імені договору застави транспортного засобу позивачу не були відомі. Позивач підтверджує наявність заборгованості по вищевказаному кредитному договору внаслідок порушення графіків сплати платежів. Крім того, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис, р.№3813 від 23.09.2021, яким звернено стягнення на майно позивача в сумі боргу в розмірі 419 629,31 гривень на користь стягувача - АТ «Кредобанк». Копію договору застави та виконавчого напису позивач отримав 10.12.2021 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у офісі приватного виконавця Хохлова К.К., який здійснює на підставі вказаного виконавчого напису виконавче провадження N 67551158. Також, згідно з постановою від 06.12.2021, приватним виконавцем Хохловим К.К. здійснено опис та арешт автотранспортного засобу та призначено відповідального зберігача, здійснено низку інших виконавчих дій. При цьому, жодних листів від приватного виконавця Хохлова К.К. позивач не отримував. Позивач вважає вищевказаний виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням діючого законодавства, а, тому, таким, що не підлягає виконанню, наголошуючи на тому, що матеріали виконавчого проваження не містять копії договору застави. Власне, сам договір застави позивач не підписував, як і особи, на ім?я яких видано довіреність з правом його підписати, [PERSON] його не надавали. Крім того, згідно з довідкою АТ «КРЕДОБАНК» від 07.12.2021, вих. №121-40370/21 станом на 07.12.2021 [PERSON] за кредитним договором №24437/2019 від 21.05.2019 має заборгованість у сумі 393 836,66 гривень, в тому числі, 390 018,94 гривень - по основному боргу (в т.ч. прострочена заборгованість 37 067,72 гривень); 3 817,72 гривень - прострочені відсотки; 3 000,00 гривень - судові витрати. Таким чином, суми заборгованості, вказані в довідці банку, відрізняються від сум заборгованості, наведених у виконавчому написі, що не дозволяє зробити висновки про безспірність заборгованості. Позивач наголошує, що на підтвердження факту безспірності заборгованості АТ «КРЕДОБАНК» нотаріусу мали бути надані первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, кредитний договір та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати. Крім того, на виконання ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов?язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов?язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Проте, як стверджує [PERSON] , вищевказаних вимог відповідачем (стягувачем) виконано не було. На підставі наведеного та положень ст.16 ЦК України, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.12.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. 09.02.2022 Оріхівським районним судом Запорізької області постановлено відмовити у задоволенні клопотання АТ «Кредобанк» про застосування зустрічного забезпечення у цивільній справі. Разом з цим, 09.02.2022 постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни завірену належним чином нотаріальну справу за заявою АТ «Кредобанк» про вчинення виконавчого напису на договорі застави, посвідченому 19.06.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу (реєстр. № 378), щодо звернення стягнення на транспортний засіб HAVAL H6, 2019 року випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1967 куб. см, колір коричневий, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . Згідно з ч.7 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Так, відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 №29/09-22 змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області у зв`язку із неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.04.2023 прийнято позовну заяву до свого провадження. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. В порядку витребування доказів зобов`язано приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христину Миколаївну надати до суду належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, р.№3813 від 23.09.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. щодо стягнення на рухоме майно, а саме транспортний засіб, марка і модель транспортного засобу HAVAL H6, 2019 року випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1967, колір коричневий, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , інших документів, відповідно до яких вчинено виконавчий напис нотаріуса. За змістом вказаної ухвали визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачкою. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Крім того, роз`яснено, що згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов, а третім особам - відповідно, право подати пояснення щодо позову в 15-денний строк із дня вручення даної ухвали, а щодо відзиву - протягом 5 днів із дня його отримання, які мають відповідати вимогам ч.3-6 ст.178 ЦПК України. Ухвала суду в частині витребування доказів виконана 21.07.2023 в повному обсязі. Відповідач та треті особи не скористались своїм правом на подання відзиву та пояснень, поважних причин неподання суду не повідомлено, зауважень щодо спрощеного порядку розгляду справи не висловили, тому суд застосовує положення ч.8 ст.178 ЦПК України й вирішує справу за наявними матеріалами. Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи не подано. Інших процесуальних дій під час розгляду справи судом вчинено не було, відповідні клопотання сторонами не заявлено. Позивач в судове засідання не з`явився, за змістом клопотання його представника адвоката Монька Є.М., вх.№ від 10.08.2023, він просить справу розглядати за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заперечень проти заочного порядку розгляду справи не висловлено. Адвокат Павленко С.В., який діє в інтересах АТ «Кредобанк», на підставі довіреності згідно з клопотанням, вх.№ від 03.08.2023, просить із посиланням на ч.3 ст.211 ЦПК України у зв`язку із неможливістю забезпечення участі представника провести розгляд за його відсутності, відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзиву на позовну заяву до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя не скеровано. Вимогам ст.178 ЦПК України щодо форми та змісту відзиву вказане вище клопотання, подане в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України, не відповідає. Представник відповідача не повідомив й про те, що підтримує відзив, скерований на адресу Оріхівського районного суду Запорізької області 11.01.2022, як і приватний нотаріус Барбуляк Х.М. - щодо пояснень. Натомість, в ухвалі Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.04.2023 чітко роз`яснювалось право на подання заяв по суті справи та визначались відповідні строки. Третя особа - приватний нотаріус Барбуляк Х.М. відповідно до листа, вх.№ від 21.07.2023, просить у зв`язку із територіальною віддаленістю суду та завантаженістю на роботі слухати справу за її відсутність, складу суду довіряє. Третя особа - приватний нотаріус Хохлов К.К., належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив, неодноразово та завчасно повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання. Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1,2 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні матеріали справи, надавши оцінку доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Cудом встановлено, що 23.09.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим №3813, щодо звернення стягнення на рухоме майно, а саме, транспортний засіб, марка і модель транспортного засобу HAVAL H6, 2019 року випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1967, колір коричневий, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який на підставі договору застави, посвідченого 19.06.2019 Юрковою О.А., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, р.№378, передано в заставу АТ «Кредобанк», код за ЄДРПОУ 09807862. Згідно з виконавчим написом, за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного рухомого майна, пропонується задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період з 11.12.2020 по 16.09.2021 включно, в тому числі: 394 757,96 гривень - неповернута сума кредиту станом на 16.09.2021; 21 871,35 гривень - прострочені відсотки станом на вказану вище дату; 3 000,00 гривень - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 419 629,31 гривень. Виконавчий напис, за його змістом, набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом 3 років з моменту його вчинення. У матеріалах справи, серед документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, наявний лист стягувача до приватного нотаріуса Барбуляк Х.М., від 21.09.2021 за вих.№ 27-10528274/21, за змістом якого АТ «Кредобанк» в особі представника Бородіної М.І. стверджує, що звертався до позичальника [PERSON] з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором та про намір банку звернути стягнення на предмет застави. У зв`язку із невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором №24437/2019 від 21.05.2019, зобов`язання за яким забезпечено шляхом укладення між [PERSON] та Банком договору застави, посвідченого 19.06.2019 Юрковою О.А., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за р.№378, АТ «Кредобанк» просить звернути стягнення на заставне майно - наведений вище транспортний засіб шляхом вчинення виконавчого напису на суму боргу 416 629,31 гривень. Надання кредиту з боку АТ «Кредобанк» [PERSON] на виконання вищенаведеного кредитного договору підтверджено копією меморіального ордера №29146981 від 22.05.2019 на суму 485 100,00 гривень. Стягувач у вказаному вище листі також стверджує про відсутність спору між сторонами, зокрема, судового провадження. Відповідно до копії вказаного договору застави на підставі довіреності від імені [PERSON] договір укладений [PERSON] , посвідчений в нотаріальному порядку. Проте, згоди [PERSON] на укладення договору застави нотаріусу та суду не надано. Розділ 5 договору застави врегульовує порядок звернення стягнення на предмет застави - транспортний засіб HAVAL H6, 2019 року випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1967, колір коричневий, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Так, звернення застави на предмет застави за змістом 5.3, 5.4. договору можливе в судовому та позасудовому порядку (шляхом вчинення виконавчого напису). Умовами договору також врегульовано, що вибір способу звернення стягнення залишається за застоводержателем (на його розсуд), яким відповідно до преамбули договору є АТ «Кредобанк». За даними розрахунка банку, надісланого нотаріусу, станом на 16.09.2021, [PERSON] має непогашену заборгованість у сумі 394 757,96 гривень - неповернута сума тіла кредиту станом на 16.09.2021; 21 871,35 гривень - прострочені відсотки на вказану дату. При цьому, розрахунок здійснений з дати укладення кредитного договору, укладеного між [PERSON] та АТ «Кредобанк» 21.05.2019 за №24437/2019, копія якого також надіслана приватному нотаріусу для вчинення нотаріальної дії. Натомість, змістом виконавчого напису наявна заборгованість виникла з 11.12.2020 . Надаючи до пакету документів досудову вимогу на адресу [PERSON] щодо виконання договірних зобов`язань від 16.08.2021 та опис вкладення від 17.08.2021, Банк не скеровує доказів отримання даної вимоги позичальником. Судом також встановлено, що 17.11.2021 на підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису, р.№3813 від 23.09.2021, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER], про що свідчить відповідна постанова, засвідчена копія якої наявна у матеріалах справи. Відомості про її надіслання боржнику за адресою у м.Запоріжжі відсутні. Доказів вручення постанови приватного виконавця боржнику суду не надано. Стягувачем у виконавчому провадженні є відповідач. Також, 06.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. при примусовому виконанні вказаного виконавчого напису, винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, копія якої досліджена судом. В межах даного виконавчого провадження приватним виконавцем вчинено й низку інших виконавчих дій (відповідна інформація виконавчого провадження станом на 14.12.2021 долучена позивачем до позовної заяви). Під час розгляду справи суд враховує, що згідно з довідкою АТ «КРЕДОБАНК» від 07.12.2021, вих. №121-40370/21, адресованої позивачу, станом на 07.12.2021 [PERSON] за кредитним договором №24437/2019 від 21.05.2019 має заборгованість у сумі 393 836,66 гривень, в тому числі, 390 018,94 гривень - по основному боргу (в т.ч. прострочена заборгованість 37 067,72 гривень); 3 817,72 гривень - прострочені відсотки; 3 000,00 гривень - судові витрати. Таким чином, суми заборгованості, вказані в довідці банку, відрізняються від сум, зазначених у виконавчому написі, та із врахуванням різниці у часі, у наведеній довідці є меншими, ніж у розрахунку, наданому приватному нотаріусу (394 757,96 гривень - неповернута сума тіла кредиту станом на 16.09.2021; 21 871,35 гривень - відсотки). Разом з цим судом встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває цивільна справа № 336/3478/22, пр.2/336/356/2023за позовом Акціонерного товариства «КредоБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 17.03.2023 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті. Рішення по суті позовних вимог у справі не прийнято. Вказана обставина свідчить на користь наявності спору між сторонами. Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відноситься до нотаріальних дій (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Ст.88 Закону України «Про нотаріат» у редакції, чинній на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису (23.09.2021), визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. П.1 Переліку документів було передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Згідно із п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто, у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна тощо, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином, до обов`язків нотаріуса входить перевірка безспірності боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 46 Закону України "Про нотаріат" нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, в постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. З тексту оспорюваного виконавчого напису судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172. Проте, безспірність заборгованості, як необхідна умова вчинення виконавчого напису нотаріуса згідно зі ст.88 Закону України «Про нотаріат» з тексту виконавчого напису не вбачається, оскільки вказані у написі реквізити кредитного договору та договору застави, вочевидь, не є доказами на підтвердження такої безспірності та, тим більше, строку її виникнення та наявних складових. При цьому, підставами оскарження виконавчих написів, на переконання суду, може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника або окремих складових заборгованості. Судзауважує, що дійсність розрахунку заборгованості, періоди нарахування складових заборгованості матеріалами справи не підтверджено. Відповідно, позивач не мав змоги висловити заперечення проти вимог кредитора у зобов`язанні до вчинення нотаріальної дії. При цьому, відповідачем доказів протилежного в порушення свого обов`язку доказування на виконання ч.1 ст.81 ЦПК України не надано. Суд окремо наголошує, що зі змісту виконавчого напису не вбачається повного переліку документів, наданих стягувачем приватному нотаріусу для вчинення нотаріальної дії. Витребувані судом документи також не дозволяють суду дійти висновку про безпірність заборгованості. Крім того, суд погоджується із твердженнями сторони позивача із посиланням на норму ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до якої якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником;2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги;3) опис предмета забезпечувального обтяження;4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом строку, що визначається згідно з частиною другою статті 28 цього Закону. На підставі наведеного суд приходить до переконання про вчинення виконавчого напису здійснено із порушенням ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки за обставин, встановлених судом, правових підстав для його вчинення нотаріусом не було, тому суд визнає оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам. За нормою ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, зважаючи на зазначені вище положення закону та обставини справи, надаючи їм належну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. Задовольняючи позов, суд за нормами ч.1 ст.141 ЦПК України ухвалює стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача. Так, за розгляд немайнової вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, [PERSON] сплачено судовий збір у сумі 908,00 гривень, відповідно, вказана сума має бути повернута позивачу.

Outcome: approved