Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

07 березня 2023 року керівник Окружної прокуратури міста Івано-Франківська в інтересах держави в особі Івано-Франківської міської ради, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області звернувся до суд з позовом до [PERSON] , за змістом якого просив стягнути з відповідача 6375 гривень матеріальної шкоди завданої навколишньому природному середовищу Позовні вимоги вмотивовані тим, що 03.12.2021 року працівниками Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області виявлено факт незаконного вилучення водних живих ресурсів з річки Бистриця Солотвинська поблизу моста в мікрорайоні Пасічна в м. Івано-Франківську. Головним державним інспектором Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області Домнич В.О., за участю інспекторів цього Управління, складено акт № 81, виявлення та вилучення водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, плавучих і транспортних засобів. Згідно акту 03.12.2021 о 00 год 30 хв на річці Бистриця Солотвинська в м. Івано-Франківськ громадянин [PERSON] , грубо порушуючи «Правила рибальства», здійснив вилов риби забороненим знаряддями лову - екраном-трикутником, а саме головень - 3 шт та карась 1 шт. Також 03.12.2021 інспектором Домнич В.О. складено опис-оцінку водних живих ресурсів (риби), вилучених у [PERSON] , в загальній кількості 4 штуки риби, оцінка яких склала 6 375 грн. На підставі вказаного факту головним державним інспектором Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області 03.12.2021 складено протокол № 00335/81 про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.01.2022 у справі № 344/20052/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 85 КУпАП України (рибальство із застосуванням заборонених знарядь лову) та ч. 2 ст. 190 КУпАП України. Довідкою, виданою Управлінням Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, від 06.12.2021 № 07-04/81 про розмір заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову риби гр. [PERSON] , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 21.11.2011 року № 1209, внаслідок незаконного вилову риби спричинено збитки в сумі 6 375 грн. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Таким чином, [PERSON] зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати задані навколишньому природному середовищу збитки в сумі 6 375 грн. Однак, на даний час завдана [PERSON] шкода навколишньому природному середовищу не відшкодована. Прокурор в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав наведених в ньому, просила позов задоволити. Представник Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні просила позов задоволити. Представник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що його вже притягнуто до відповідальності, рибу в нього конфіскована та штраф він сплатив. На даний час в нього немає грошових коштів для відшкодування шкоди та він є інвалідом третьої групи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 131-1 Конституції України закріплено, що організація і порядок діяльності прокуратури визначається законом. Право на звернення прокурора або його заступника до суду передбачено ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», та ст.53 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, згідно ч. 3, 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Підставою для звернення до суду із позовом є виявлений прокуратурою факт неналежного здійснення органами уповноваженими державою на здійснення захисту її інтересів органів в частині повного та своєчасного відшкодування збитків, що завдані навколишньому природному середовищу. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895, Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем. Щодо Управління Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, то відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1066-р «Деякі питання територіальних органів Державного агентства меліорації та рибного господарства» цей орган перейменовано на Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області. Статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Вказані обставини у своїй сукупності свідчать, що Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області є органом, який уповноважений на звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] матеріальних збитків, заподіяних рибному господарству України та територіальній громаді Івано-Франківської міської територіальної громади в особі Івано-Франківської міської ради. Повноваження виконавчих органів місцевих рад встановлені статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Частиною першою цієї статті визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження та делеговані повноваження, серед яких, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів тощо. Так, згідно з підпунктом 1 пункту "а" частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, а підпунктом 1 пункту "б" частини першої цієї статті передбачено, що вони здійснюють контроль за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення. Окрім цього, повноваження місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища також встановлені в статтях 15, 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до компетенції яких, поряд з іншими функціями, віднесено здійснення контролю за додержанням вимог природоохоронного законодавства, координацію діяльності відповідних, спеціально уповноважених, державних органів управління в галузі охорони навколишнього природного середовища на їх території. Місцеві ради можуть здійснювати й інші повноваження відповідно до законодавства України. Таким чином, Івано-Франківська міська рада є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, а також як орган місцевого самоврядування, має право на звернення до суду з позовами про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля, так як пунктом «б» частини другої статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. 30.11.2022 в Окружну прокуратуру міста Івано-Франківська надійшов лист від Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області за № 1-16-9/811-22 щодо звернення прокуратурою до суду із позовом в інтересах держави про стягнення із [PERSON] шкоди у розмірі 6 375грн. Водночас, Управлінням зазначено про відсутність коштів на сплату судового збору. 23 січня 2023 року Окружною прокуратурою міста Івано-Франківська скеровано листа в Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області щодо заходів, вжитих Управлінням, та усунення виявлених порушень. 03.02.2023 прокуратурою отримано лист-відповідь 30 січня 2023 року із Управління, в якому проінформовано, що Управління не зверталося з позовом до суду у зв`язку із відсутністю судового збору. 17 лютого 2023 року Окружною прокуратурою міста Івано-Франківська, з метою виконання ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», повідомлено Управління щодо неналежного реагування ним на порушення Закону та встановлення підстав для представництва інтересів держави шляхом подання позову про стягнення з [PERSON] шкоди у сумі 6375 грн. Окрім того, 23 січня 2023 року Окружною прокуратурою міста Івано-Франківська скеровано листа в Івано-Франківську міську раду для вирішення питання представництва інтересів держави. Однак, 02.02.2023 Івано-Франківською міською радою повідомлено прокуратуру, що позов до суду нею не заявлявся. Ненадходження коштів до бюджету перешкоджає державі у здійсненні нею зобов`язань щодо відновлення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки держави. Беручи до уваги наведене, у Окружної прокуратури міста Івано-Франківська наявні підстави для представництва інтересів держави в особі Івано-Франківської міської ради та Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Статтею 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів. Відповідно до частин 4 та 5 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані: використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону та відшкодовувати шкоду, заподіяної ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні. Згідно ст. 12 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» до водних біоресурсів належать: водні біоресурси, які перебувають в умовах природної волі внутрішніх морських вод, територіального моря, континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, транскордонних вод та внутрішніх рибогосподарських водних об`єктів (їх частин), розташованих на території більш як однієї області та у водах за межами юрисдикції України; водні біоресурси, які перебувають у водних об`єктах у межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також види, занесені до Червоної книги України. У статті 16 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» вказано, що охорона водних біоресурсів та основні шляхи її забезпечення визначаються відповідно до цього Закону, законів України «Про тваринний світ», «Про охорону навколишнього природного середовища» та інших нормативно-правових актів. Статтями 25 та 26 даного Закону передбачено, що використання водних біоресурсів, які перебувають у стані природної волі, здійснюється в порядку загального і спеціального використання. Громадяни мають право використовувати безоплатно водні біоресурси в наукових, культурно-освітніх та виховних цілях для задоволення естетичних, оздоровчих, рекреаційних та інших потреб без вилучення їх з природного середовища, а також здійснювати любительське і спортивне рибальство у водних об`єктах загального користування в межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову водних біоресурсів. Однак, суб`єкти рибного господарства зобов`язані дотримуватись визначених законодавством обов`язків. Так, в ст. 35 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що суб`єкти рибного господарства, серед іншого, зобов`язані додержуватися правил рибальства. 03.12.2021 року працівниками Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області виявлено факт незаконного вилучення водних живих ресурсів з річки Бистриця Солотвинська поблизу моста в мікрорайоні Пасічна в м. Івано-Франківську. Зокрема, 03.12.2021 головним державним інспектором Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області Домнич В.О., за участю інспекторів цього Управління, складено акт № 81, виявлення та вилучення водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, плавучих і транспортних засобів. Згідно акту 03.12.2021 о 00 год 30 хв на річці Бистриця Солотвинська в м. Івано-Франківськ громадянин [PERSON] , грубо порушуючи «Правила рибальства», здійснив вилов риби забороненим знаряддями лову - екраном-трикутником, а саме головень - 3 шт та карась 1 шт. Також 03.12.2021 інспектором Домнич В.О. складено опис-оцінку водних живих ресурсів (риби), вилучених у [PERSON] , в загальній кількості 4 штуки риби, оцінка яких склала 6 375 грн. Відповідно до вимог 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. На підставі вказаного факту головним державним інспектором Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області 03.12.2021 складено протокол № 00335/81 про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.01.2022 у справі № 344/20052/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 85 КУпАП України (рибальство із застосуванням заборонених знарядь лову) та ч. 2 ст. 190 КУпАП України. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] не оскаржувалась. Довідкою, виданою Управлінням Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, від 06.12.2021 № 07-04/81 про розмір заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову риби гр. [PERSON] , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 21.11.2011 року № 1209, внаслідок незаконного вилову риби спричинено збитки в сумі 6 375 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні. Статтею 20 Закону встановлено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Таким чином, [PERSON] зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати задані навколишньому природному середовищу збитки в сумі 6 375 грн. Однак, на даний час завдана [PERSON] шкода навколишньому природному середовищу не відшкодована. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач жодних доказів на спростування вимог позову суду не надав. Факт сплати ним штрафу не звільняє його від відшкодування шкоди, яка ним завдана навколишньому природному середовищу. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд вважає обґрунтованим вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6375., відповідач жодних доказів на спростування сказаних вимог суду не надав. Щодо відшкодування моральної шкоди. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач, як він стверджував в засіданні, є інвалідом третьої групи, то він не звільнений від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягненню з нього на користь позивача На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1192, ЦК України,

Outcome: approved