Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 15 вересня 2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Указує, що спільне життя з відповідачем не склалося, останнім часом між ними виникають сварки через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство сторони не ведуть, шлюб носить формальний характер, а його збереження є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Клабуков Р. В. у судовому засіданні позов просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду 02.08.2023 подав заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, просив строк на примирення не надавати. Засліхавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси 15 вересня 2001 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 782, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 вересня 2001 року. У шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18 жовтня 2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів сторін, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved