Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 21046-07/2021 від 29.07.2021 в сумі 10400 грн.; за кредитним договором № 2081713 від 29.06.2021 в сумі 17056 грн., всього за кредитними договорами 17056 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 29.07.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21046-07/2021, який підписаний в електронній формі. 18.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем укладено договір факторингу № 18022022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 10400 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 29.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2081713, підписаний в електронній формі. 27.06.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено договір факторингу № 27062022 відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 17056 грн., з яких: 5200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11856 грн. сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на вказані обставини та невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в сумі 17056 грн. та понесені судові витрати. 27.06.2023 позивач уточнив позовні вимоги шляхом направлення позовної заяви про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором № 21046-07/2021 від 29.07.2021 в сумі 10400 грн.; за кредитним договором № 2081713 від 29.06.2021 в сумі 17056 грн., всього за кредитними договорами 27456 грн. Ухвалою суду від 01.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача до суду надала клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, просила позов задовольнити в повному обсязі на підставі наявних доказів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме погодився з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором № 21046-07/2021 від 29.07.2021, а інший договір № 2081713 від 29.06.2021 вважає недійсним, оскільки в договорі використано російське слово «жена», що суперечить закону про державну мову. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне. 29.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 21046-07/2021, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. строком на 30 днів, тобто до 27.08.2021 і зобов`язався своєчасно повернути його та сплачувати проценти за користування кредитом. 18.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18022022, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 10400 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 29.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2081713 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний в електронній формі, за якми [PERSON] отримав кредит в сумі 5200 грн. строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою 1,9%, зобов`язався своєчасно повернути його та сплачувати проценти за користування кредитом. Через місяць, а саме 29.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору № 2081713 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким [PERSON] в зв`язку з неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати зобов`язання за договором ініціював продовження строку користування кредитом на 30 днів, тобто до 29.08.2021. 27.06.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`укладено договір факторингу № 27062022 відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 17056 грн., з яких: 5200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11856 грн. сума заборгованості за відсотками. Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів, а саме: -копії договору про надання фінансового кредиту № 21046-07/2021 від 29.07.2021, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5000 грн.; -копії договору факторингу № 18022022, від 18.02.2022, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги та стало кредитором по відношенню до боржників ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», вказаних в Реєстрі боржників, який формується в Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору; -акту прийому передачі Реєстру Боржників за договором Факторингу № 18022022, від 18.02.2022; - витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 18022022, від 18.02.2022; -розрахунку заборгованості по кредитному договору № 21046-07/2021 від 29.07.2021, відповідно до якого станом на 31.01.2023 заборгованість за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 10400 грн., з яких 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. сума заборгованості за відсотками. -копії договору № 2081713 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.06.2021 відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5200 грн.; - копії додаткового договору до договору № 2081713 від 29.07.2021, за яким [PERSON] продовдено строк користування кредитом; -копії договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги та стало кредитором по відношенню до боржників ТОВ «Лінеура Україна», вказаних в Реєстрі боржників, який формується в Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору; -акту прийому передачі Реєстру Боржників за договором Факторингу № 27062022 від 27.06.2022; - витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022; -розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2081713 від 29.06.2021, відповідно до якого станом на 31.01.2022 заборгованість за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 17056 грн., з яких 5200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11856 грн. сума заборгованості за відсотками. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи кредитні договори підписані електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на особистий номер телефону [PERSON] . Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно позичальникам, а потім новому кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами і відсотками відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунках заборгованості за договорами. Таким чином, в порушення умов кредитних договорів, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаними вище договорами не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договорами обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики, сплати відсотків, у зв`язку з чим заборгованість в загальній сумі 27456 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved