Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 квітня 1991 року у Цвітоській сільській раді Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 3, так як з грудня 2021 року вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні без участі сторін; відзив на позов не подав. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 1991 року у Цвітоській сільській раді Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 3, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 20 квітня 1991 року (а.с.3). Позивачка разом з сином [PERSON] , [INFO] станом на 14.07.2023 зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що стверджується довідкою про зареєстрованих осіб виконавчого комітету Славутської міської ради № 3076/26-13 від 14.07.2023 (а.с.5). Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрвоаний по [ADDRESS] , що стверджується довідкою виданою Улашанівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області № 1108-15/244 від 14.07.2023 (а.с.6). Наведене вказує на те, що сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відносини як чоловік і дружина не підтримують, втратили почуття любові і поваги один до одного. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті немайнові та майнові права сторін. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд знаходить, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved