Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

24.03.2023 року керівник Шепетівської окружної прокуратури Р.Олійник звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом в інтересах держави в особі Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до [PERSON] , третя особа СФГ «Здобуток» про конфіскацію земельних ділянок з кадастровими номерами 6825585800:04:017:0031 площею 1,0626 га, та з кадастровим номером 6825585800:04:023:0378, які знаходяться на території Плесенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. В обгрунтування позову послався на те, що [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, в порядку спадкування набула у власність право на земельну частку (пай) із землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім..Лесі Українки, розташованого на території с.Плесна Шепетівського району Хмельницької області, розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах, а після виділення його в натурі - на спірні земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва 08.02.2014 року. Відповідно до ч.4 ст.81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями та особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню, а в разі невиконання цього обов`язку - конфіскації за рішенням суду на підставі позову органу, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, яким є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр). Крім того, 24.03.2023 року керівником Шепетівської окружної прокуратури Р.Олійником подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки. Ухвалою суду від 3 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви керівника Шепетівської окружної прокуратури про забезпечення позову. Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року відкрито провадження у справі. 26.04.2023 року представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області В.Плюх подала письмові пояснення, в яких позов прокурора підтримала. В судовому засіданні прокурор Облог Р.А. позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи СФГ «Здобуток» Грищук Н.В. в судовому засіданні позов підтримала. Заслухавши думку прокурора та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 10.06.2005 року [PERSON] набула в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Лесі Українки с.Плесна Шепетівського району Хмельницької області розміром 2,76 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. На підставі розпорядження Шепетівської районної державної адміністрації № 38/2014-р від 08.02.2014 року затверджено протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та видано документи на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі [PERSON] площею 1,1980 га (рілля) та 1,0626 га (кормові угіддя). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно земельні ділянки з кадастровим номером 6825585800:04:017:0031 площею 1,0626 та з кадастровим номером 6825585800:04:023:0378 площею 1,198 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Плесенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області зареєстровані на праві власності за [PERSON] та перебувають в оренді в СФГ «Здобуток». Згідно листа Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області № 6801.4-527/6801.4.1-23 від 06.02.2023 року [PERSON] паспортом громадянина України не документувався, інформацією щодо громадянства Російської Федерації не володіють. Згідно тимчасової посвідки на постійне проживання серії [NUMBER] [PERSON] є громадянкою Росії. Згідно листа Шепетівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області № 1318/23.21-36 від 18.11.2022 року відомостей про реєстрацію смерті [PERSON] в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян немає. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного та надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Ст.ст.13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Відповідно до ч.ч.2-4 ст.81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до ч.2 цієї статті у разі: 1) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; 2) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Ст.22 ЗК України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність або надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно ч.5 ст.22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватися у власність іноземцям, особам без громадянства. Іноземці та особи без громадянства можуть отримати землі сільськогосподарського призначення лише у спадок. Згідно ст.145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Згідно ст.148 ЗК України земельна ділянка може бути конфіскована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 року, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізовує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідачка не є громадянинкою України, набула у власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які не можуть перебувати у її власності, у встановлений законом строк не відчужила земельні ділянки, в зв`язку з чим вони підлягають конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами у справі є позивач і відповідач. Згідно ч.5 ст.56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданною прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 5 жовтня 2022 року у справі № 923/199/21 (провадження № 12-1гс22) висловила правову позицію, що прокурор є суб`єктом сплати судового збору в позовах, з якими він звертається в інтересах держави. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про прокуратуру» окружну прокуратуру очолює керівник окружної прокурутури. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь Шепетівської окружної прокуратури. Звертаючись з позовом до суду, керівник Шепетівської окружної прокурутури, який є представником Шепетівської окружної прокуратури, не зазначив Хмельницьку обласну прокуратуру як сторону у справі, а відтак підстави для розподілу судового збору на користь Хмельницької обласної прокуратури відсутні.

Outcome: approved