Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.06.2023 частково задоволено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти у розмірі 62474 гривні 00 копійок, 3 % річних у розмірі 1057 гривень 78 копійок, інфляційні витрати в розмірі 4423 гривні 16 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1041 гривня 62 копійки. 30.06.2023 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Василевської А.А. про стягнення з відповідача ТОВ «Лелека» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 13000,00 грн, на обґрунтування заяви надано Договір про надання правової допомоги № 05/01-23 від 05.01.2023, додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № 05/01-23 від 05.01.2023, акти приймання-передачі наданих послуг від 10.01.2023, 27.06.2023, квитанції про оплату, ордер на надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися. При цьому, 21.08.2023 на адресу суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Василевської А.А. надійшло клопотання про розгляд заяви за відсутності позивача та його представника, вимоги заяви підтримує. 29.08.2023 представником відповідача ТОВ «Лелека» було подано клопотання, у якому просить зменшити розмір витрат на правову допомогу до 3000,00грн., з підстав викладених у клопотанні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року частково задоволено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти у розмірі 62474 гривні 00 копійок, 3 % річних у розмірі 1057 гривень 78 копійок, інфляційні витрати в розмірі 4423 гривні 16 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1041 гривня 62 копійки. У заяві, яка була направлена представником позивача [PERSON] - адвокатом Василевською А.А. до суду протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у справі, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу на загальну суму 13 000,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. При цьому, стаття 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів). Справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів, розглядалась судом за правилами загального позовного провадження. Враховуючи особливості розгляду справи у загальному провадженні, відповідна заява стороною позивача про подання додаткових доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу має бути подана до виходу суду в нарадчу кімнату. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача у позовній заяві зазначив орієнтовний розрахунок судових витрат. Крім того, заява про ухвалення додаткового рішення також представником позивача була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У обґрунтування заяви про понесені позивачем витрати на правничу допомогу, адвокатом Василевською А.А. подано договір № 05/01-23 про надання професійної правової допомоги від 05.01.2023, укладений між [PERSON] та Адвокатським бюро «Анжели Василевської» в особі керуючого бюро Василевської А.А., додаткову угоду № 1 від 05.01.2023 до Договору про надання правової допомоги № 05/01-23 від 05.01.2023, акт приймання-передачі послуг наданих послуг від 10.01.2023 № 1, квитанцію № 0.0.2805272958.1 від 06.01.2023 на суму 11000,00грн; акт приймання-передачі наданих послуг від 27.06.2023 № 2, квитанцію до прибуткового касового ордера № 27.06.2023 від 27.06.2023 на суму 200,00грн. Пунктом 3.2. договору про надання правової допомоги від 05.01.2023 визначено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін. Факт наданих послуг підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг та/або фактом надання відповідного виду послуги на користь клієнта (наприклад, підготовка та подача в канцелярію суду процесуального документів) (п. 3.5 Договору). Пунктом 2.1 Додаткової угоди № 1 від 05.01.2023 до Договору про надання правової допомоги № 05/01-23 від 05.01.2023, сторони погодили об`єм та вартість послуг, стосовно предмету справи: вивчення матеріалів справи та підготовка правової позиції - 2000,00грн; написання позовної заяви - 3000,00 грн; судове представництво (участь в одному засіданні, в т.ч. виїзд на засідання, яке не відбулось не з вини адвоката - 4000,00 грн; підготовка процесуального документу (пояснення, клопотання) - 2000,00грн. Відповідно до актів приймання-передачі наданих послуг від 10.01.2023 № 1, від 27.06.2023 № 2, до договору про надання правової допомоги № 05/01-23 від 05.01.2023, укладеного між [PERSON] та Адвокатським бюро «Анжели Василевської» в особі керуючого бюро Василевської А.А., зазначено, що адвокат надав зазначений у актах перелік робіт. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 13000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надані квитанції про перерахування позивачем на користь Адвокатського бюро «Анжели Василевської» коштів за надану правову допомогу. При цьому, слід зазначити, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року в праві 925/1137/19. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial