Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивача звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги свої обгрунтовує тим, що 25.12.2016 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" (далі - ПрАТ "СК "Провідна") укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК1212279. Забезпеченим транспортним засобом за вказаним договором є автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] . 18 листопада 2017 у м. Києві по вул. Газопровідній, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Daewoo Nubira, д.р.н. [NUMBER] . Внаслідок ДТП пасажири автомобіля Daewoo Nubira, д.р.н. [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали ушкодження середнього ступеня тяжкості та пасажири автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] отримали тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Подільського районного суду міста Києва від 16.01.2020 по справі №758/6083/19, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України. ПрАТ "СК "Провідна" на підставі страхових актів №2300192785 від 04.05.2020 та №2300192785 від 12.05.2020 потерпілому [PERSON] відшкодовано шкоду у розмірі 98218,05 гривень та згідно страхового акту №2300192787 від 04.05.2020 потерпілій [PERSON] відшкодовано шкоду у розмірі 51141,75 гривню. Після сплати страхового відшкодування, ПрАТ "СК "Провідна" має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, відзиву на позов не надав та будь-яким іншим способом свою позицію щодо заявленого до нього позову не висловив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Спір виник із цивільно-правових відносин, справа віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду. 28 червня 2023 року справа надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області. На виконання вимог статті 187 ЦПК України судом подано запит про надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Відповідно до відповіді №145991 від 13 липня 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою, зазначеною у позовній заяві. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 липня 2023 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 10 годину 31 серпня 2023 року. На судовий розгляд справи сторона позивача не прибула. Натомість, на електронну адресу суду, представником позивача - адвокатом Мисюкевич К.В. надіслано клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача на підставі наявних у справі документів, позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі, у разі не явки відповідача, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено шляхом надсилання на адресу його реєстрації поштового відправлення, яке було одержано [PERSON] особисто 21 липня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0960102047790. Однак, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи, відповідач у судове засідання не прибув. Про причини своєї неявки суд не повідомив. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України). За таких обставин суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними письмовими матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2016 року Приватним Акціонергитм товариством "Страхова компанія "Провідна" (далі ПрАТ "СК "ПРОВІДНА") було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК1212279. Забезпеченим транспортним засобом за полісом є Volkswagen Passat, д.н. [NUMBER] . 18 листопада 2017 року у місті Києві на вул. Газопровідній відбулась ДТП за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.н. [NUMBER] та ТЗ Daewoo Nubira, д.н. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Daewoo Nubira», н.з. [NUMBER] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та пасажири автомобіля «Volkswagen Passat», н.з. [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] отримали тяжкі тілесні ушкодження. Зазначені дії [PERSON] органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Вироком Подільського районного суду міста Києва від 16.01.2020 року (справа № 758/6083/19) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Враховуючи наявність у відповідача страхового полісу, представник потерпілого [PERSON] , звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку отриманням тілесних ушкоджень з наданням всіх необхідних документів, що підтверджують витрати на лікування, втрату працездатності. До заяви було додано: квитанцію про сплату пристосування для лікування переломів на суму 25200, фіскальні чеки за придбання лікарських препаратів на суму 9507,46 грн., листи непрацездатності та інші документи. На підставі положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відшкодовуються витрати на лікування, шкода за період тимчасової непрацездатності, моральна шкода. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» складено Страховий акт №2300192785 від 04.05.2020 року на суму 36442,83 грн. та Страховий акт 2 №2300192785 від 12.05.2020 року на суму 61775,22 грн., які виплачено на рахунок потерпілого, що підтверджується платіжними дорученнями №024859 від 15.07.2020 року та №024861 від 15.07.2020 року. Таким чином, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відшкодувало потерпілому [PERSON] шкоду у розмірі 98218,05 грн. Крім того, до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» також звернувся представник потерпілої [PERSON] , із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку отриманням тілесних ушкоджень з наданням всіх необхідних документів, що підтверджують витрати на лікування, втрату працездатності. До заяви додано: квитанцію про сплату пристосування для лікування переломів, фіскальні чеки за придбання лікарських препаратів, фіскальні чеки про сплату КТ дослідження, листи непрацездатності та інші документи. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» складено Страховий акт №2300192787 від 04.05.2020 року на суму 51141,75 грн., яку виплачено на рахунок потерпілої, що підтверджується платіжним дорученням №024860 від 15.07.2020 року. Таким чином, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відшкодувало потерпілій [PERSON] шкоду у розмірі 51141,75 грн. Згідно абзацу «а» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.» Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, оскільки розмір фактичних витрат позивача на виплату потерпілим за страховим полісом складає 149359,80 грн., відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 149359,80 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оскаржені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого порядку вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до вимог статті 1166 ЦК України, майнова шкода, …… завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, …….., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Підпунктом «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам правил Дорожнього руху. Відповідно до частини 6 статті 261 ЦК України, за регресними зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Висновки суду У розуміння статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтей 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Провідна" завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за страховим полісом. Право регресної вимоги виникло у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто з 15 липня 2020 року. Позивач має право на відшкодування збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування потерпілим. Підстав для звільнення відповідача від даного обов`язку не встановлено. Підстав для зменшення даної суми суд також не вбачає. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на виплату страхового відшкодування в сумі 149359,80 гривень. Щодо судових витрат Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2684(дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні, що підтверджується платіжною інструкцією № 026573 від 12 червня 2023, яка міститься у матеріалах справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved