Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», в інтересах якого діє представник Карачевцев В.Є., звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з неї суму заборгованості за теплопостачання та гарячу воду за період з 01 грудня 2018 року по 31 січня 2022 року у розмірі 35580,48 гривень, а також сплачений судовий збір в сумі 2684 гривень. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в тому числі за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована відповідач. Внаслідок відмови відповідача від виконання обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг, станом на 01 лютого 2022 року за нею утворилась заборгованість за період з 01 грудня 2018 року по 31 січня 2022 року у розмірі 35580,48 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 травня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Карачевцев В.Є., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідач є користувачем послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] . В даному приміщенні зареєстрована відповідач, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 10 травня 2023 року. Як вбачається зі змісту відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, у зв`язку з неповною та несвоєчасно оплатою таких послуг станом на 01 лютого 2022 року за відповідачем утворилась заборгованість за період з 01 грудня 2018 року по 31 січня 2022 року у розмірі 35580,48 гривень. Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, згідно Закону Україні "Про житлово-комунальні послуги" та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (що діяли на час виникнення спірних- правовідносин), що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово - комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичного особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з пп. 1, 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Отже, відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 20 квітня 2016 року по справі №6-2951цс15 роз`яснив, що, хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Отже, відсутність договору у разі фактичного користування послугою не дає підстав не оплачувати її або оплачувати лише частково. Згідно зі ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 68 ЖК УРСР закріплено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, вбачається, що станом на 01 лютого 2022 року за відповідачем утворилась заборгованість за період з 01 грудня 2018 року по 31 січня 2022 року у розмірі 35580,48 гривень. В ході судового розгляду відповідачем не надані будь-які докази на спростування вказаних обставин, своєї незгоди або будь-яких заперечень щодо наданого позивачем розрахунку вона також не надала. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На підставі викладеного, вирішуючи спір, суд встановив, що позивач надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду до квартири відповідача, остання від вказаних послуг у встановленому законом порядку не відключилася, є споживачем та отримує вказані послуги, однак не виконує зобов`язань щодо їх сплати, у зв`язку з чим має заборгованість за період з 01 грудня 2018 року по 31 січня 2022 року у розмірі 35580,48 гривень, плата за опалення та гарячу воду нараховувалася відповідачу правомірно, належних та допустимих доказів щодо оскарження за спірний період встановлених тарифів за надання послуг з теплопостачання або скарг щодо їх якості відповідачем не надано, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з теплопостачання з відповідача у повному обсязі. Згідно платіжного доручення №6380 від 31 березня 2023 року,позивачем підчас пред`явлення позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2684 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved