Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до Дочірнього підприємства «Фоворит-2» приватного підприємства «Дружба сервіс-житло1» про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що її заробітна плата, як працівника, який виконує місячну норму праці, є нижчою за законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, а тому роботодавець зобов`язаний проводити доплату до рівня мінімальної заробітної плати, яка виплачується щомісячно одночасно з виплатою заробітної плати. Проте, Дочірнє підприємство «Фоворит-2» приватного підприємства «Дружба сервіс-житло1» нараховує позивачці заробітну плату за місячну норму праці прибиральниці в розмірі, який є нижчим розміру мінімальної заробітної плати (розмір мінімальної заробітної плати становить 6700 гривень), що підтверджується витягом з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Зокрема, в січні, лютому та березні 2023 року позивачці сплачено 1625 гривень. Із вказаних підстав позивачка просить стягнути з відповідача на її користь доплату до рівня мінімальної заробітної плати, а саме різницю між мінімальним розміром заробітної плати (6700 гривень) та фактично виплаченим розміром заробітної плати (1625 гривень), що становить 5075 гривень. В ході розгляду справи по суті позивачка подала доповнення до позовної заяви в якому вказала, що відповідачем на неї у вихідні дня покладаються обов`язки, які нею виконуються, зокрема в суботи та неділі: в січні 2023 року в наступні дні: 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29, що загалом становить 9 днів, з урахуванням того, що тривалість одного робочого дня становить 8 годин. Позивачка вказала, що у вказані вихідні вона виконувала трудові обов`язки за які відповідача не провів із нею розрахунок з урахуванням подвійного тарифу за роботу у вихідні дні. Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому заперечив щодо задоволення позовних вимог вказавши наступне. Як вбачається із тексту позовної заяви, право позивача щодо оплати праці не нижче рівня мінімальної заробітної плати порушено у січні 2023 року. Позовна заява [PERSON] надійшла до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 28 червня 2023 року. Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду. Крім цього, відповідно до наказу ДП «Фаворит-2» від 28 лютого 2018 року № 3-к «По особовому складу» з 01 березня 2018 року позивача переведено на 0.25 окладу прибиральника території за сумісництвом. Штатним розписом підприємства, який введено в дію з 01 січня 2023 року, встановлено посадовий оклад для прибиральника території у розмірі 6500,00 грн. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» визначено, що працівники, які працюють за сумісництвом (виконують крім основної у вільний від неї час і іншу роботу на умовах трудового договору в того самого чи іншого роботодавця), одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. За змістом статті 102-1 КЗпПП та статті 19 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця - фізичної особи. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично в и копа ну р об оту. Частиною п`ятою статті 3-1 Закону № 108/95-ВР визначено, що у разі укладення трудового договору про роботу на умовах неповного робочого часу, а також при невиконанні працівником у повному обсязі місячної (годинної) норми праці заробітна плата виплачується пропорційно до виконаної норми праці. Як вбачається із відомостей із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 1625,00 грн, що становить 0,25 посадового окладу (6500,00 грн х 0,25 = 1625,00 грн). Тому, при нарахуванні заробітної плати ДП «Фаворит-2» дотримано норм законодавства з питань оплати праці. Щодо розміру посадового окладу відповідач вказав наступне. Частиною шостою статті 6 Закону № 108/95-ВР мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України» з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, становить 2684 гривні. Таким чином, відповідачем дотримано законодавчих норм щодо розміру посадового окладу. Таким чипом, предмет спору у даній справі - відсутній. Щодо роботи позивачки у вихідні дні відповідач вказав наступне. Частиною другою статті 52 Кодексу законів про працю України визначено, що на тих підприємствах, в установах, організаціях, де за характером виробництва та умовами роботи запровадження п`ятиденного робочого тижня є недоцільним, встановлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. При шестиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи не може перевищувати 7 годин при тижневій нормі 40 годин. За характером діяльності підприємства у ДП «Фаворит-2» є необхідність у встановленні шестиденного робочого тижня для молодшого обслуговуючого персоналу. Тому, відповідно до абзацу сьомого підпункту 5.2 пункту 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених зборами трудового колективу підприємства, протокол №1 від 19 травня 2017 року (копія додається) для молодшого обслуговуючого персоналу (прибиральників території) встановлено шестиденний робочий тиждень із одним вихідним днем - неділею. Із вказаними Правилами позивач ознайомлена, про що свідчить її підпис на аркуші ознайомлення з такими Правилами. Облік робочого часу за січень відображений у відповідному табелі, копія якого додається. Тому, не відповідають дійсності міркування [PERSON] про те, що субота є вихідним днем для молодшого обслуговуючого персоналу. Доказів того, що [PERSON] працювала у свій вихідний день, позивачем не надано. Таким чином, твердження позивача щодо її залучення до роботи у вихідні дні є безпідставними. Із вказаних підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представника відповідача вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення виходячи із наступного. За результатами розгляду справи по суті судом встановлено наступні обставини справи. Позивачку [PERSON] , прибиральницю території, з 01.03.2018 переведено на 0,25 окладу прибиральника території за сумісництвом у Дочірньому підприємстві «Фоворит-2» приватного підприємства «Дружба сервіс-житло1», що доводиться наказом від 28.02.2018 №3-к. Згідно відомостей із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - [PERSON] у 2023 році отримувала наступні виплати: у січні 1625 грн, у лютому 1625 грн, у березні 1625 грн. Із Штатного розпису прибиральників території ДП «Фоворит-2», який вводиться в дію з 01.01.2023 вбачається, що у підприємстві наявна посада прибиральника території, кількість штатних одиниць 9, посадовий оклад 6500 грн, місячний фонд оплати праці щодо вказаної посади складає 58500 грн. Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку в Дочірньому підприємстві «Фоворит-2» приватного підприємства «Дружба сервіс-житло1» у підприємстві для молодшого обслуговуючого персоналу встановлено наступний робочий графік із яким ознайомлена позивачка [PERSON] : -понеділок з 06.00 год. до 14.00 год, обід з 10.00 год. до 11.00 год; -вівторок з 06.00 год. до 14.00 год, обід з 10.00 год. до 11.00 год; -середа з 06.00 год. до 14.00 год, обід з 10.00 год. до 11.00 год; -четвер з 06.00 год. до 14.00 год, обід з 10.00 год. до 11.00 год; -п`ятниця з 06.00 год. до 14.00 год, обід з 10.00 год. до 11.00 год; -субота з 06.00 год. до 11.00 год; -неділя вихідний. Згідно Табелю обліку робочого часу за січень 2023 року [PERSON] за вказаний місяць відпрацювала 44 години із п`ятьма вихідними днями у вказаному місяці. Зокрема вихідними були: 1, 8, 15, 22, 29. Відповідно до положень ст. 102-1 КЗпП України сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця - фізичної особи. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Відповідно до\~положень ст.\~19\~Закону України\~«Про оплату\~праці» сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» визначено, що працівники, які працюють за сумісництвом (виконують крім основної у вільний від неї час і іншу роботу на умовах трудового договору в того самого чи іншого роботодавця), одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Положеннями ст. 3-1 Закону України «Про оплату праці» у разі укладення трудового договору про роботу на умовах неповного робочого часу, а також при невиконанні працівником у повному обсязі місячної (годинної) норми праці мінімальна заробітна плата виплачується пропорційно до виконаної норми праці. Отже, враховуючи те, що позивачка працювала у відповідача за сумісництвом на посаді прибиральниці території на посаді 0,25 окладу прибиральника, а тому відповідачем правомірно виплачується позивачці заробітна плата в розмірі 1625 грн, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у вказаній частині. Твердження позивача про те, що вона виконувала роботу у вихідні дні, зокрема в суботу до задоволення не підлягають, оскільки відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для позивачки субота є робочим днем, а у вихідні дні, зокрема в неділю позивачка не працювала, що доводиться Табелем обліку робочого часу за січень 2023 року, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed