Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Просить стягнути з відповідача на користь дитини [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 5000 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцяти трьох річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. На обґрунтування свого позову вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано 10 січня 2007 року. В шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.02.2007 року з відповідача [PERSON] вирішено стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 200 гривень, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття дитиною. Станом на сьогоднішній день їх син є повнолітнім і є студентом 1-го курсу денної форми навчання Хмельницького національного університету. З урахуванням цього, їх син наразі не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та забезпечувати себе самостійно. Вона вважає, що відповідач, як батько їх дитини зобов`язаний належним чином матеріально допомагати її утримати, щоб дати можливість їхньому сину здобути вищу освіту, витрачати свій вільний час та прикладати всіх зусиль на навчання, а не думати про те, де і як заробити кошти. У зв`язку з тим, що відповідач не бажає добровільно допомагати їй матеріально утримувати їх сина, не дивлячись на те, що це прямий обов`язок батька, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом як своїх тау і прав та інтересів дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник позивача в судовому засіданні проти позову заперечив. Направив до суду відзив в якому вказав, що дійсно, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10 січня 2007 року. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання вищевказаного шлюбу відповідач належним чином сплачував аліменти на утримання свого сина, а тому жодних проблем з забезпеченням сина та питань про примусове стягнення аліментів не виникало, що підтверджується відсутністю записів про [PERSON] в єдиному реєстрі боржників. На відміну від аліментних правовідносин щодо неповнолітніх дітей , для покладання обов`язку на батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, має обов`язково мати місце наявність умови у вигляді матеріальної можливості надання такої допомоги з боку батьків, якої у відповідача немає. Так, [PERSON] є людиною з інвалідністю третьої групи, а єдиним джерелом його доходу є пенсія в розмірі 2093 гривні щомісяця. Останнім часом здоров`я [PERSON] різко погіршилося, серцеві напади стали частішими, лікарями було діагностовано у нього цукровий діабет та виразкову хворобу шлунку, що тягне за собою знані фінансові витрати на лікування. Також стан здоров`я відповідача не є стабільним та прогнозованим, що унеможливлює знайти собі роботу та збільшувати рівень свого заробітку. Більше того, 23 червня 2016 року відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] , а від спільного шлюбу [INFO] у них народився син - [PERSON] . Уся родина проживає за адресою [ADDRESS] разом із матір`ю відповідача, оскільки не має змоги самостійно утримувати власну квартиру. Факт важкого матеріального становища родини підтверджується зокрема наявністю субсидії за місцем проживання відповідача. Так, розмір доходу усієї родини складається з пенсії [PERSON] та мінімальної заробітної плати розміром 6000 гривень дружини [PERSON] - [PERSON] . Варто також наголосити, що на утриманні відповідача є малолітній син від нового шлюбу, який також потребує харчування, забезпечення одягом, належного рівня життя та розвитку, а тому доводи позивача про можливість надання допомоги повнолітньому сину [PERSON] на період навчання в університеті є абсолютно безпідставними та необґрунтованими. Таким чином, фінансовий стан [PERSON] на період навчання в університеті є абсолютними та необґрунтованими. [PERSON] , залучений судом до участі в справі в якості третьої особи, в судовому засіданні вказав, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] навчається в Хмельницькому національному університеті. Термін навчання з 19.09.2023 року по 30.06.2026 року. Навчання за контрактом, загальна вартість навчання 106000,00 грн. [PERSON] є людиною з інвалідністю третьої групи його пенсія - 2093 гривні щомісяця. У нього на утриманні перебуває ще один син - [PERSON] [INFO] . Згідно з ч. 1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, а тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на його утримання. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги, що повнолітній син [PERSON] навчається та потребує матеріальної допомоги батька, а тому вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 квітня 2023 року і до закінчення ним навчання чи до досягнення двадцяти трьох річного віку. Утримання аліментів припиняється у разі припинення [PERSON] навчання. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved