Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва позовом до Садового товариства «Лісова поляна» про надання інформації. Заявив такі позовні вимоги: 1) зобов?язати Відповідача надати інформацію щодо встановлення/заміни лічильника згідно (Акт згідно Додатку 3 до «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357); 2) зобов?язати Відповідача надати інформацію щодо проведення періодичних контрольних оглядів (Акти згідно Додатку 3 «Правил користування електричною енергією для населення»). На обґрунтування позову зазначив, що приїхавши 12.10.2022 на свою дачу для сплати членських внесків і підготовки її до наступної зими після вимушеної тривалої відсутності у зв?язку з перебуванням за кордоном зумовленим військовим станом він виявив, що дроти для подачі електроенергії на мою садову ділянку відрізані. Секретар правління товариства пояснила йому, що відключення подачі електроенергії на дачну ділянку відбулося ще у червні цього року без письмового попередження і за його відсутності в Україні, а спосіб припинення постачання електроенергії шляхом фізичного перерізання дротів і нанесення цим матеріальної шкоди, а не опломбуванням вхідного вимикача (автомата) на електричному лічильнику обрав електрик. Причиною відключення подачі електроенергії на його ділянку є наявність у нього «заборгованості», яка досі не має документального підтвердження. Подача електроенергії на садову ділянку була відновлена 12.10.2020 після отримання ним «Повідомлення про усунення порушень», що не містить інформації про походження цього «боргу». Останній раз він безуспішно звертався ще 16.04.2019 заявою до Садового товариства, щоб отримати встановлені законом України документи, що фіксують обсяг спожитої громадянами електроенергії і дозволяють встановити наявність боргу чи переплати, а саме: 1) Акт щодо, встановлення/заміни лічильника (акти, якщо лічильників було декілька) згідно Додатку 3 до «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357. 2) Акти періодичних контрольних оглядів (згідно Додатку 3 «Правил користування електричною енергією для населення»). Його спроба зобов?язати правління садового товариства надати йому цю інформацію у судовому порядку була відхилена судом тому, що його вимоги в передуючий зверненню в суд заяві до Садового товариства з цього приводу формально відрізнялися від вимог позовної заяви. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 25.10.2022 для розгляду справи визначено суд у складі [PERSON] . Суд звертає увагу учасників процесу, що прізвище судді змінено з [PERSON] на [PERSON] . Ухвалою від 09.12.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за позовом [PERSON] до Садового товариства «Лісова поляна» про надання інформації. Призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті в судове засідання на 06 лютого 2023 року о 14 год. 00 хв. 20.01.2023 представник відповідача - Голова правління СТ «Лісова поляна» Корпусенко О.Л. подала відзив, у якому просила відмовити у позові за необґрунтованістю, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 26.02.2020 у справі № 753/11280/18 вже вирішено цей спір. Ухвалою від 06.02.2023 суд закрив провадження у цивільній справі № 753/12923/22 за позовом [PERSON] до Садового товариства «Лісова поляна» про надання інформації на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 26.02.2020 у справі № 753/11280/18, яка набрала законної сили 26.02.2020, вирішено спір за позовом [PERSON] до Садового товариства «Лісова поляна» про зобов`язання вчинити дії, у якому заявлено аналогічні вимоги з тих самих підстав, що і у справі № 753/129232/22. Постановою від 20.06.2023 Київський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу [PERSON] ; ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06.02.2023 скасував, справи направив до суду першої інстанції для продовження розгляду. Відповідно до протокола передачі судової справи раніше визначеному складусуду від 26.07.2023 для розгляду справи 753/12923/22 визначено суд у складі головуючої судді Маркєлової В.М. 28.08.2023 позивач подав заяву про слухання справи за його відсутності. В судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що відповідач не є особою, яка зобов`язана надавати таку інформацію. За клопотанням представник відповідача суд ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, долучив до матеріалів справи копію статуту та акту перевірки СТ «Лісова поляна». Вивчивши доводи сторін, заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, яка знаходится на території Коржівської сільради, СТ «Лісова поляна» та є членом СТ «Лісова поляна» (а.с. 3). [PERSON] 12.10.2022 отримав «Повідомлення про усунення порушень» від СТ «Лісова поляна», у якому його повідомлено ро те, що за ним рахується заборгованість у розмірі 4 936 квт/год. на суму 9 872,00 грн (а.с. 4). Пунктом 3.10.3 Статуту СТ «Лісова поляна» передбачено, що член товариства має право користуватися електроенергією, яка придбана товариством для своїх потреб, за умови регулярної оплати за правилами, затвердженими загальними зборами. Отже, на правовідносини між сторонами поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної». В судовому засіданні встановлено, що позивач 16.04.2019 звертався до відповідача з заявою, у якій просив для обґрунтування наявності у нього переплати чи заборгованості за спожиту електроенергію надати наступну інформацію: 1) Акт щодо, заміни лічильника (акти, якщо лічильніків було декілька) згідно Додатку 3 до «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357. 2) Акти періодичних контрольних оглядів (згідно Додатку 3 «Правил користування електричною енергією для населення»). 3) На підставі вищезазначених Актів видати належним чином оформлений дублікат абонентської книжки на сплату електроенергії з зазначенням скоригованого обсягу боргу чи переплати. Доказів дотримання вимог п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання інформації на заяву позивача від 16.04.2019 відповідач суду не надав, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобовязання відповідача надати цю інформацію. У зв`язку з цим позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, пп. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на місяць, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду; позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць на 1 січня 2022 року становив 2 684,00 грн, тобто за подання фізичною особою у 2022 році позовної заяви немайнового характеру підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. Отже, позивач відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом, однак при поданні позову мав сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру - у розмірі 1 073,60 грн. Оскільки позов задоволено, згідно з ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме - 1 073,60 грн.

Outcome: approved