Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Вінницяобленерго» про сплату пені за порушення строків надання послуг з приєднання згідно договору. Позовна заява мотивована тим, що 15.12.2022 року між [PERSON] та АТ «Вінницяобленерго» було укладено два договори про приєднання до електричних мереж (Ідентифікатор ТУ від 15.12.2021 року № 0028551312211010310000001) та (Ідентифікатор ТУ від 15.12.2021 року № 0028561312211010310000001) та відповідно до двох договорів здійснив проплату в сумі 14 559,60 грн. за кожне приєднання відповідно. Згідно квитанції сума проплати за одне стандартне підключення становить 14 559,60 грн., в такому разі 0,1% від суми = 14,56 грн. за один прострочений день. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2023 року позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Вінницяобленерего» про відшкодування коштів та сплату пені за порушення строків надання послуги з приєднання згідно договору, за 260 календарних днів, задоволено в повному обсязі. Стягнуто з АТ «Вінницяобленерго» на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 36\~690,04 грн. та судовий збір в розмірі 992,40 грн. Однак розрахунок був проведений до дати підписання Акту виконання монтажних робіт. Позивач зазначає, що відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників до електричних мереж, регулюються розділом ІV Кодексу. Так, відповідно до п.4.8.2. ОСР після завершення робіт з приєднання повідомлення замовника у спосіб, вказаний у заяві про приєднання, про готовність власних мереж до підключення електроустановок замовника шляхом надання повідомлення про надання послуги з приєднання в частині зовнішнього електрозабезпечення. Зазначене повідомлення про надання послуги з приєднання є підставою для укладання замовником договорів (або внесення змін до діючих договорів) згідно з вимогами, встановленими на ринку електричної енергії. 16.03.2023 року позивач звернувся з листом до Сектору НКРЕКП у Вінницькій області про те, що станом на доповідну дату він не отримав заяв-приєднання двох земельних ділянок за кадастровими номерами: 0510100000:03:059:0597 та 0510100000:03:059:0616. 01.06.2023 року позивачу надана відповідь з Сектору НКРЕКП у Вінницькій області, в якій зазначено, що на їх думку АТ «Вінницяобленерго» не було дотримано положень пункту 4.8.3. Кодексу та пункту 2.1.3. ПРРЕЕ під час укладання з позивачем договору на розподіл електричної енергії. Станом на 20.06.2023 року умови договору за кадастровим номером 0510100000:03:059:0597 виконані в повному обсязі відповідно до заяви-приєднання 27.04.2023 року та загальне прострочення від 17.10.2022 року складає уже 192 дні, тобто 192*14,56=2\~795,52 грн. Крім того, умови договору за кадастровим номером 0510100000:03:059:0616 виконані в повному обсязі відповідно до заяви-приєднання 01.05.2023 року та загальне прострочення від 17.10.2022 року складає уже 195 днів, тобто 195*14,56=2\~839,20 грн. Тобто, за двома договорами після стягнення судовим рішенням по 17.10.2022 року пені за прострочених 260 днів збільшилася, та з 17.10.2022 по 01.05.2023 року становить 5\~634,72 грн., тобто сума, що підлягає до сплати за прострочення пені, станом на 20.06.2023 року. У зв`язку із вищезазначеним, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь пеню за порушення строків надання послуг з приєднання згідно договору в розмірі 5\~634,72 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб і надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 13.07.2023 року відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що договори були виконані із запізненням у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, а тому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 15.12.2022 року між [PERSON] та АТ «Вінницяобленерго» було укладено два договори про приєднання до електричних мереж (Ідентифікатор ТУ від 15.12.2021 року № 0028551312211010310000001) та (Ідентифікатор ТУ від 15.12.2021 року № 0028561312211010310000001) та відповідно до двох договорів позивач здійснив проплату в сумі 14 559,60 грн. за кожне приєднання. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2023 року позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Вінницяобленерего» про відшкодування коштів та сплату пені за порушення строків надання послуги з приєднання згідно договору, за 260 календарних днів, задоволено в повному обсязі. Стягнуто з АТ «Вінницяобленерго» на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 36\~690,04 грн. та судовий збір в розмірі 992,40 грн. Відповідно до заяви-приєднання 27.04.2023 року за договором № 570011385 позивача [PERSON] приєднано до споживання електричною енергією за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:059:0597. Також, відповідно до заяви-приєднання 01.05.2023 року за договором № 570011471, [PERSON] приєднано до споживання електричною енергією за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:059:0616. Як вбачається із листа від 01.06.2023 року з Сектору НКРЕКП у Вінницькій області, АТ «Вінницяобленерго» не було дотримано положень пункту 4.8.3. Кодексу та пункту 2.1.3. ПРРЕЕ під час укладання з позивачем договору на розподіл електричної енергії. Згідно пункту 5.3. договору, за порушення строків виконання зобов`язання за цим договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості приєднання за кожний день прострочення. Пунктом 7.5. договору визначено, що закінчення дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Згідно пункту 8.1. договору, фактом виконання відповідачем зобов`язання, вважається факт подачі напруги в узгоджену точку приєднання. Цивільним кодексом України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання; стаття 610 ЦК України), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи договорі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно заяв-приєднання вбачається, що відповідач забезпечив 27.04.2023 року та 01.05.2023 року приєднання будинку позивача до електромережі із порушенням умов договору. Беручи до уваги п. 5.3. договору, який передбачає нарахування пені у розмірі 0,1 відсотка вартості приєднання за кожний день прострочення, станом на 20.06.2023 року умови договору за кадастровим номером 0510100000:03:059:0597 виконані в повному обсязі відповідно до заяви-приєднання 27.04.2023 року та загальне прострочення від 17.10.2022 року складає уже 192 дні, тобто 192*14,56=2\~795,52 грн. Крім того, умови договору за кадастровим номером 0510100000:03:059:0616 виконані в повному обсязі відповідно до заяви-приєднання 01.05.2023 року та загальне прострочення від 17.10.2022 року складає уже 195 днів, тобто 195*14,56=2\~839,20 грн. Тобто, за двома договорами після стягнення судовим рішенням по 17.10.2022 року пені за прострочених 260 днів збільшилася, та з 17.10.2022 по 01.05.2023 року становить 5\~634,72 грн., тобто сума, що підлягає до сплати за прострочення пені, станом на 20.06.2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України\~та статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1\~ст. 549 ЦК України\~визначено: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.1, ч. 2\~ст. 614 ЦК України). Статтею 901 ЦК України\~визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг визначена\~ст. 906 ЦК України. Пунктом 5.4 договору визначено, що сторони не несуть відповідальності за невиконання умов цього Договору, якщо це спричинено дією обставин непереборної сили. Сторона, для якої виконання зобов`язань стало неможливим унаслідок дії обставин непереборної сили, має не пізніше ніж через 10 днів письмово повідомити іншу Сторону про початок, тривалість та вірогідну дату припинення дії обставин непереборної сили. Факт дії обставин непереборної сили підтверджується відповідним сертифікатом Торгово-промислової палати України або її територіальним представництвом. Строк виконання зобов`язань за цим Договором у такому разі продовжується на строк дії обставин непереборної сили. У відзиві представник відповідача зазначив, що невчасне виконання договорів сталось через форс\~мажорні обставини, а саме: вторгнення військ російської федерації на територію України і введення воєнного стану 24.02.2022 року, разом з тим, належних і допустимих доказів непереборної сили, зокрема сертифікату Торгово-промислової палати, не надав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач також не був попереджений відповідачем про неможливість виконання зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили. Тому суд вважає, що, відповідач не довів відсутність своєї вини і те, що вжив всіх залежних від нього заходів для належного виконання зобов`язання. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 5\~634,72 грн. З приводу стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] не додано жодного доказу щодо здійснення витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн., однак в позовній заяві зазначено, що такі докази відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України будуть ним подані протягом 5 днів з дня винесення рішення, а тому питання витрат позивача на правову допомогу, судом не розглядалося. На підставі ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073, 60 грн., оскільки при зверненні до суду із даним позовом [PERSON] був звільнений від сплати судового збору згідно ч. 3\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: approved