Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Усатенко В.Ю. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1026513 від 27.04.2022 року) в інтересах позивача звернувся до суду з позовом, в якому (позові) просить стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь позивача грошові кошти в розмірі 19\~396,01 грн. та 217,41 доларів США. На обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача зазначив,\~що, в травні 2019 року АТ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.10.2012 у розмірі 29 064,65 грн. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 21.10.2021 року АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» відмовлено\~в задоволенні\~зазначених позовних\~вимог.\~При цьому,\~зазначеною постановою\~встановлено,\~що \~ [PERSON] \~витрачено кошти\~в сумі\~172\~876,59\~грн,\~а повернуто\~кошти в\~розмірі 192\~272,6\~грн,\~що,\~з урахуванням\~того,\~що сторонами\~не було\~погоджено умови\~договору щодо\~сплати відсотків\~за користування\~кредитом,\~пені,\~страхових платежів,\~штрафів та\~комісії,\~які безпідставно\~стягувались за\~вказаний період\~в розмірі\~43110,78\~(28\~622,73+7\~598,49+5137,79+791,28+960,49)\~грн.,\~свідчить про\~відсутність заборгованості\~відповідача перед\~банком,\~а навпаки\~наявна переплата\~в розмірі\~19\~396,01\~грн. Тобто, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем [PERSON] здійснено переплату в розмірі 19396,01 грн., а тому відповідач АТ КБ «Приватбанк» має борг перед позивачем [PERSON] в розмірі 19 396,01 грн. Крім того, 28.03.2022 року позивач [PERSON] уклала з АТ КБ «ПриватБанк» договір про відкриття поточного рахунку та отримання картки для виплат, в зв`язку з чим на рахунок позивача 28.03.2022 року надійшли кошти у розмірі 434,81 доларів США, які одразу були списані відповідачем на свою користь, оскільки, як повідомили позивача, в Банку рахується заборгованість [PERSON] за кредитним договором. У зв`язку з неодноразовими зверненнями позивача до Банку на картковий рахунок позивача було повернуто 6 360,00 грн., що станом на 05.04.2022 року, становить 217,4 доларів США (6 360,00 : 29,2549 = 217,4). Враховуючи викладене, відповідач безпідставно та протиправно забрав з рахунку позивача на свою користь 217,41 доларів США (434,81 - 217,4 = 217,41), що за курсом НБУ становить 6 360,3 грн. (217,41 х 29,2549 = 6 360,3). З огляду на викладене вище, відповідач зобов`язаний повернути позивачу здійснену переплату, стягнуту Банком за кредитом та зобов`язаний повернути безпідставно списані на свою користь кошти у загальному розмірі 25 756,31 грн. (19 396,01 + 6 360,3 = 25 756,31). Ухвалою суду від 08.06.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання. Представник позивача [PERSON] - адвокат Усатенко В.Ю. в судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, представником відповідача засобами електронної пошти подано заяву, яка зареєстрована в суді 15.08.2023 року за вх. № 5281 про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги відповідач не визнає в повному обсязі та просить відмовити позивачу в їх задоволенні, з урахуванням поданого відзиву на позовну заяву, зареєстрованого судом 27.06.2023 року за вх. № 4165, в обґрунтування якого зазначено,\~що відповідно до\~укладеного договору\~№ б/н\~від 29.10.2012\~року [PERSON] \~отримала кредит\~у розмірі\~13000,00\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~на суму\~залишку заборгованості\~за кредитом\~з кінцевим\~терміном повернення,\~що відповідає\~строку дії\~картки.\~Крім того,\~позивач підтвердила\~свою згоду\~на те,\~що підписана\~заява разом\~з Умовами\~надання банківських\~послуг,\~Правилами користування\~платіжною карткою\~складає між\~нею та\~Банком Договір,\~підтверджується підписом\~у заяві.\~Постановою Кропивницького\~апеляційного суду\~від 21.10.2021\~року по\~справі №\~405/3485/19\~підтверджено факт\~укладення зазначеного\~договору від\~29.10.2012\~року,\~та відповідно\~зазначене рішення\~має преюдиційне\~значення для\~даної справи.\~Відповідно до\~ст.\~629\~ЦК України,\~договір є\~обов`язковим для\~виконання сторонами.\~Крім того,\~позивач добровільно\~погодилася на\~укладення правочину\~на встановлених\~банком умовах,\~і,\~починаючи з\~29.10.2012\~року до\~певного періоду\~активно користувалася\~кредитними коштами,\~сплачувала необхідні\~ платежі,\~але не\~в повному\~обсязі,\~не оскаржувала\~договір і\~не порушувала\~питання про\~розірвання договору,\~тим самим,\~не вважала\~його несправедливим\~чи недійсним.\~При цьому,\~згідно з\~ч.\~2\~ст.\~1071\~ЦК України\~грошові кошти\~можуть бути\~списані з\~рахунка клієнта\~без його\~розпорядження на\~підставі рішення\~суду,\~а також\~у випадках,\~встановлених законом,\~договором між\~банком і\~клієнтом або\~умовами обтяження,\~предметом якого\~є майнові\~права на\~грошові кошти,\~що знаходяться\~на банківському\~рахунку.\~У зв`язку\~з порушенням\~своїх зобов`язань\~по кредитному\~договору у\~позивача виникла\~заборгованість,\~що і\~стало підставою\~для Банка\~проводити списання\~коштів з\~картрахунку на\~погашення відповідної\~заборгованості.\~Також,\~згідно з\~п.\~1.1.3.2.11\~Умов Банк\~має право\~проводити договірне\~списання з\~усіх відкритих\~в Банку\~рахунків Клієнта\~в погашення\~кредитної заборгованості\~Клієнта і\~третіх осіб,\~за кредитами,\~за якими\~Клієнт є\~поручителем,\~а також\~будь-якої\~іншої заборгованості,\~яка виникла\~у Клієнта\~внаслідок невиконаних\~зобов`язань\~перед Банком.\~Таким чином,\~у відповідності\~до умов\~укладеного договору\~відбувалось договірне\~списання коштів\~з рахунку\~позивача на\~погашення заборгованості\~по кредитному\~договору.\~Позивачем,\~в свою\~чергу,\~не надано\~доказів щодо\~розміру та\~періоду погашення\~сум,\~які просить\~стягнути на\~користь Банку,\~та відповідного\~розрахунку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Заслухавши представника позивача, враховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, зваживши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює спірні правовідносини та відповідно є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного\~суду м.\~Кіровограда від\~16\~січня 2021\~року (справа № 405/3485/19) було задоволено позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON] на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за договором про надання банківських послуг від 29.10.2012 року в розмірі 29 064 грн. 65 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 855 грн. 71 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 6\~296 грн. 13 коп., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 7 302,61 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 749 грн. 98 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил в розмірі 500 грн. (фіксована частина) + 5% відсотків від суми\~заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, що становить 1 360 грн. 22 коп.\~ Постановою Кропивницького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року \~зазначене рішення\~Ленінського районного\~суду м.\~Кіровограда від\~16\~січня 2021\~року скасовано\~та ухвалено\~нове,\~яким в\~задоволенні позовних\~вимог Акціонерного\~товариства Комерційний\~банк «ПриватБанк»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості відмовлено. Крім того, зазначеним судовим рішенням суду апеляційної інстанції встановлено, що\~ [PERSON] висловила однозначне бажання скористатися запропонованими Банком банківськими послугами, що слідує з підписаної нею анкети заяви від 29.10.2012. Факт отримання відповідачем коштів в АТ КБ «ПриватБанк» не заперечується [PERSON] в апеляційній скарзі. На спростування розміру заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.10.2012, відповідачем до апеляційної скарги було додано виписку по рахунку [PERSON] [NUMBER] ( [NUMBER] ) в період з 29.10.2012 по 21.04.2019, з якої вбачається, що відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи, що свідчить про укладення сторонами кредитного договору. Крім того, з аналізу наданої відповідачем виписки по рахунку [PERSON] за період з 29.10.2012 по 21.04.2019, вбачається, що відповідач дійсно отримала кредитні кошти в АТ КБ «Приватбанк», користувалась ними та здійснювала їх погашення. Зокрема, за вказаний період [PERSON] витрачено кошти в сумі 172 876,59 грн, а повернуто кошти в розмірі 192 272,6 грн, що, з урахуванням того, що сторонами не було погоджено умови договору, щодо сплати відсотків за користування кредитом, пені, страхових платежів, штрафів та комісії, які безпідставно стягувались Банком за вказаний період в розмірі 43 110,78 (28 622,73+7 598,49+5 137,79+791,28+960,49) грн, свідчить про відсутність заборгованості відповідача перед банком, а навпаки наявна переплата в розмірі 19 396,01 грн. З огляду на те, що відповідачем було повністю повернуто, надані АТ КБ «ПриватБанк» кошти за кредитним договором б/н від 29.10.2012 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 29.10.2012 року в розмірі 29\~064,65 грн., у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю. Зазначена постанова Кропивницького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року набрала законної сили з дня її прийняття, тобто 21 жовтня 2021 року, та, крім того, ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову\~Кропивницького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційність у процесуальному праві - обов`язок суду, який розглядає справу, прийняти без перевірки та доказів факти, які раніше вже були встановлені судовим рішення або вироком у будь-якій іншій справі, які набрали законної сили. Преюдиційність дозволяє уникнути ухвалення суперечливих судових фактів щодо одного й того ж питання та вирішувати справи з найменшими витратами часу та засобів. Тобто факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, які набрали законної сили мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішення, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова Верховного Суду від 26 листопада 2019 року по справі № 922/643/19). Крім того, виходячи з принципу обов`язковості судових рішень, який закріплено у ст. 18 ЦПК, судові рішення,\~що набрали\~законної сили,\~обов`язкові для\~всіх органів\~державної влади\~і органів\~місцевого самоврядування,\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~посадових чи\~службових осіб\~та громадян\~і підлягають\~виконанню на\~всій території\~України,\~а у\~випадках,\~встановлених міжнародними\~договорами,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України,\~-\~і за\~її межами. Тим самим, суд зауважує, що факт відсутності у позивача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 29.10.2012 року, укладеним з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк», та більш того, факт переплати позивачем [PERSON] за зазначеним кредитним договором в розмірі 19\~396 грн. 01 коп. за рахунком [PERSON] , відкритим з Банку № [NUMBER] (UA13052990000026204681915777) встановлено рішенням суду в цивільній справі, що набрало законної сили, а саме: постановою Кропивницького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 405/3485/19, відповідно зазначені факти є преюдиційними при розгляді зазначеної справи, і в порядку ч. 4 ст. 82 ЦПК України не доказуються при розгляді даної справи. Судом також встановлено і не спростовано стороною відповідача, що переплачені [PERSON] кошти на погашення заборгованості в розмірі 19\~396 грн. 01 коп. за кредитним договором б/н від 29.10.2012 року АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, та, більш того, за позицією відповідача, незважаючи на судове рішення від 21 жовтня 2021 року, позивачем порушено свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що і стало підставою для Банка проводити списання коштів з картрахунку на погашення відповідної заборгованості, з приводу чого судом встановлено наступне. Зокрема, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 28.03.2022 року підписала Заяву про відкриття Поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги «Картка для виплат». Опис фінансової послуги: відкриття та обслуговування поточного рахунку, вид валюти: USD. Крім того, п. 2.3 зазначеної заяви визначено, що вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору батьківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, відповідно до Закону. Судом також встановлено, що позивачу [PERSON] 28.03.2022 року було зараховано переказ на карту [NUMBER] (угода № SAMDNWFC 00075361909 від 28.03.2022 року), в розмірі 434,81 доларів США та 30.03.2022 року відбулося автоматичне списання АТ КБ «ПриватБанк» вказаної суми для погашення заборгованості по картці [NUMBER] , про що свідчить виписка по картці/рахунку [NUMBER] і додатковим рахункам договору SAMDМWFC 00075361909 від 28.03.2022, тобто Банком з рахунку позивача [PERSON] на який надійшли кошти в розмірі 434,81 доларів США, автоматично було списано зазначені кошти, як на погашення простроченої заборгованості по картці 51**77, за якою в свою чергу судом апеляційної інстанції було встановлено відсутність заборгованості, та переплата за договором від 29.10.2012 року в розмірі 19\~396,01 грн. При цьому, встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» із списаної 30.03.2022 року з рахунку позивача [PERSON] суми коштів в розмірі 434,81 долар США, 05.04.2022 року було повернуто лише 6\~360,00 грн., що не заперечувалося позивачем, при цьому, станом на 05.04.2022 року курс гривні до іноземної валюти (USD) за повідомленням НБУ становить 29,2549 грн. за 1 долар США, тим самим АТ КБ «ПриватБанк» повернув позивачу [PERSON] 217,4 доларів США (6\~360,00 : 29,2549 = 217,4), відповідно, залишок безпідставно списаних і не повернутих Банком з рахунку позивача коштів становить 217,41 долар США (434,81-217,4=217,41), що за курсом НБУ станом на 05.04.2022 року становить 6360,3 грн. (217,41 х 29,2549 = 6360,3). Суд також зауважує, що під час судового розгляду справи, судом не встановлено наявності у позивача [PERSON] , будь-яких інших договірних відносин з відповідачем. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. \~Враховуючи вищевикладене та розглядаючи справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, оцінивши їх (докази) в сукупності на предмет їх належності, достатності та об`єктивності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем заявлених позовних вимог та їх задоволення та стягнення з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача [PERSON] грошових коштів в розмірі 19\~396\~грн.\~01\~коп.,\~як переплату\~заборгованості за\~кредитним договором\~б/н\~від 29.10.2012\~року та\~в розмірі\~217\~долар США\~41\~цент.,\~як залишок\~безпідставно списаних\~АТ КБ\~«ПриватБанк» на\~погашення простроченої\~заборгованості по\~картці 51**77\~за кредитним\~договором б/н\~від 29.10.2012\~року.\~ Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., сплачений позивачем за квитанцією від 06.06.2023 року при пред`явлення позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved