Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 9 вересня 2021 року він уклав шлюб із [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] не з`явилась у судове засідання. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач був повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.12, 23). Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд встановив такі обставини та дійшов відповідних висновків. Встановлено, що 9 вересня 2021 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що був складений відповідний актовий запис №2245. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 9 вересня 2021 року (а.с.4), зі змісту якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є громадянами Республіки Узбекистан. Спірні правовідносини регулюються розділом ХІ «Провадження у справах за участю іноземних осіб» ЦПК України та Договором між Україною та Республікою Узбекистан про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах, ратифікованим Законом України №238-XIV від 5 листопада 1998 року. Відповідно до ч.1 ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Згідно з ч.1 ст.28, ч.1 ст.29 Договору між Україною та Республікою Узбекистан про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах у справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подання заяви. У справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому п.1 ст.28 цього Договору, компетентними є установи юстиції Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо на момент подачі заяви обидва подружжя проживають на території другої Договірної Сторони, тоді компетентними є також установи юстиції цієї Договірної Сторони. Зі змісту довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] №20-36-5417 від 26 липня 2021 року (а.с.18) вбачається, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Водночас, зі змісту довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бориспільської міської ради №20-09-6105 від 8 червня 2023 року (а.с.10) вбачається, що у [PERSON] відсутнє зареєстроване місце проживання на території м. Борисполя та Бориспільського району. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подав докази на підтвердження того, що на день пред`явлення позову відповідач проживав на території України. Аналіз наведених обставин свідчить про те, що цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами підсудна компетентним установам юстиції Республіки Узбекистан, а не Бориспільському міськрайонному суду. З огляду на це суд висновує, що підстави для розірвання шлюбу між сторонами відсутні. Тому у задоволенні позову, пред`явленого [PERSON] , належить відмовити.

Outcome: dismissed