Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

15 вересня 2021 року до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою звернувся [PERSON] до АТ «Українська залізниця» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.04.2017 року він був звільнений з посади машиніста електропоїзда відокремленого підрозділу моторвагонного депо Ясинувата Державного підприємства «Донецька залізниця» на підставі п.1 ст.36 КЗпП за угодою сторін. На момент звільнення, за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року, з боку відповідача не була виплачена заробітна плата у розмірі 32502,52 грн.. Позивач вважає, що відповідачем порушено його права, за захистом яких він вимушений звернутися до суду, тому просить стягнути з відповідача нараховану але не виплачену заробітну плату за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року в розмірі 32502,52 грн. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20.09.2021 року провадження в справі було відкрито та справу призначено в порядку спрощеного провадження до судового засідання з викликом сторін. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02.12.2022 року було витребувано докази у відділенні ПАТ АКБ «Індустріал Банк», Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України. В судове засідання позивач не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві вказав, що в разі його неявки, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи сповіщений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. При цьому, відповідач в супереч вимог ст. 178 ЦПК України не надав суду відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк. Пояснень з приводу даного спору від відповідача не надходило. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З огляду на це, відповідно до ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, без фіксації судового засідання, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював на посаді машиніста електропоїзда у Відокремленому підрозділі моторвагонного депо Ясинувата Державного підприємства «Донецька залізниця». 12.04.2017 року був звільнений у зв`язку за угодою сторін, відповідно до наказу № 217/ОС від 11.04.2017 року п.1 ст. 36 КЗпП України. Згідно Довідки №381/04 від 26.04.2017 року, за період з 01.02.2016 року по 12.04.2017 року сума невиплаченої [PERSON] заробітної плати склала 32502,52 грн. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням викладеного заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача без утримання податку й інших обов`язкових платежів у сумі 32502,52 грн. Таким чином, оскільки позивачу в день звільнення відповідачем не виплачено всіх сум, що належать йому від АТ «Укрзалізниця», зокрема заробітну плату, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість нарахованої та невиплаченої заробітної плати за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року в сумі 32502,52 грн. Відповідно до положень статей 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування зазначених розрахункових листів та на відсутність заборгованості перед позивачем. Станом на час розгляду справи судом заборгованість позивачу відповідачем не виплачена. Відповідно до частини 1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України, передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Записами у трудовій книжці позивача підтверджується, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем. 12.04.2017 року позивач звільнений за угодою сторін відповідно до ст.36 п.1 КЗпП України. Отже, оскільки відповідач не спростував надані позивачем розрахунки заборгованості по заробітній платі (за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року зокрема), у строки, встановлені частиною 1 ст.116 КЗпП України, не виплатив всі суми, що належали позивачу від підприємства як при звільненні, так і на час розгляду справи судом. При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати суд допускає негайне виконання рішень, але не більше ніж за один місяць, у зв`язку з чим суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі за один місяць - за лютий 2016 року у розмірі 2797,59 грн. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позивач підтвердив наявність заборгованості відповідача з виплати заробітної плати за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року в сумі 32502,52 грн. Відповідно до частин 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п 1 п.1 частини 2, частини 1 ст.4 Закону України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Позивач звернувся до суду з позовом 15 вересня 2021 року. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня\~2021\~року встановлено на рівні 2270 грн. Отже, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, то з відповідача АТ «Укрзалізниця» на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення заробітної плати має бути стягнуто судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved