Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

До Харківського районного суду Харківської області подано позов\~ [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкавро Дмитра Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16.02.2022 через повідомлення у застосунку «ДІЯ» позивач дізналася про те, що державним виконавцем Довгополою Інною Юріївною Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) при примусовому виконанні виконавчого напису № 236543 від 25.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., було винесено постанову про звернення стягнення доходи боржника та арешт майна від 10.02.2022 у виконавчому провадженні № 68589620. В результаті ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивач виявила невірне зазначення зареєстрованого місця проживання боржника, а саме с. Орлівщина Дніпропетровської області, хоча позивач там ніколи не була зареєстрована. Постійне місце реєстрації позивача знаходиться у с. Мала Рогань Харківської області з 15.05.2000. У зв`язку з цим [PERSON] 18.02.2022 звернулась із заявою про передачу виконавчого провадження за належністю у зв`язку із знаходженням місця проживання боржника на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, тобто до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 01.02.2023 матеріали виконавчого провадження № 68589620 були прийняті до виконання Державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкавро Д.А. Позивач дізналась, що виконавчий напис нотаріуса був здійснений по зобов`язанням за Кредитним договором № 500055811, укладеним 26.12.2007 між [PERSON] та ЗАТ «Альфа Банк». Однак, про те, що ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа банк», відступив права вимоги за кредитним договором, позивач не знала, адже про таке відступлення її ніхто не повідомляв. Зважаючи на це, виконавчий напис нотаріуса порушує законні права позивача. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса безпідставним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки був вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.03.2023 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.07.2023 підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду. Представник відповідача ТОВ «Платінум Фіненс» та треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкавро Дмитра Анатолійовича у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких пояснень щодо позову до суду не надали. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280\~ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі за №236543, про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №500005581 від 26.12.2007, укладеним з ЗАТ «Альфа Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Альфа Банк» у розмірі 10\~864,53 грн. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.03.2008 по 25.06.2021. Сума заборгованості становить 10\~864,53 грн. Вищезазначений виконавчий напис був переданий на примусове виконання до державного виконавця Довгополої І.Ю. Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження №68589620). В рамках вказаного виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису приватним виконавцем 10.02.2022 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 01.02.2023 матеріали виконавчого провадження № 68589620 були прийняті до виконання Державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкавро Д.А. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~"Про\~нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року N\~296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 29\~червня\~1999\~року\~N\~1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II цього Порядку). У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов та пояснень третіми особами з відповідними доказами судом не вбачається можливим встановити чи повний пакет документів, передбачений пунктом 2 Переліку, який діяв на час вчинення спірного виконавчого напису, був поданий відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису. Разом з тим, суд звертає увагу на наступне. Так, судом встановлено, що 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі за №236543, про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №500005581 від 26.12.2007, укладеним з ЗАТ «Альфа Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Альфа Банк» у розмірі 10\~864,53 грн. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.03.2008 по 25.06.2021. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Пунктом 2 Переліку передбачено, що для стягнення заборгованості з підстав, що випливають із кредитних правовідносин для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України "Про нотаріат"). Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону\~«Про\~нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону\~«Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 02 липня 2019 року по справі №916/3006/19, Верховним Судом в постанові від 23 січня 2018 року по справі № 61-154 св 18, в постанові від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, в постанові від 14 серпня 2019 року по справі №569/8884/17 та в постанові від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц. Позивач зазначає, що виконавчий напис нотаріуса був здійснений по зобов`язанням за Кредитним договором № 500055811, укладеним 26.12.2007 між [PERSON] та ЗАТ «Альфа Банк», однак про те, що ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа банк», відступив права вимоги за кредитним договором, позивач не знала, адже про таке відступлення її ніхто не повідомляв. Крім того, право вимоги ТОВ «Платінум Фіненс» до [PERSON] за договором №500055811 від 26.12.2007, укладеним позивачем з АТ «Альфа Банк» жодним чином не підтверджено. За таких обставин суд не може дійти висновку, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом існувала безспірна заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Платінум Фіненс». Представником відповідача не було надано жодних доказів протилежного. Окрім цього, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов та пояснень третіми особами з відповідними доказами, судом не вбачається можливим встановити чи був вчинений виконавчий напис на підставі нотаріально посвідчено кредитного договору, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», якою передбачено, що до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів належить така форму договору, як кредитний договір. Вказаний пункт № 2 був включений до Переліку Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України\~№662\~від 26.11.2014\~ "Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" було визнано незаконною та нечинною постанову № 662 в частині, доповнення переліку документів, на підставі яких вчинюється виконавчий напис, оригіналу кредитного договору. Оскільки виконавчий напис, який є предметом спору у даній справі вчинено 25.06.2021, тобто після визнання недійсною постанови Кабінету\~Міністрів\~України\~№ 662\~від\~26.11.2014 в частині, що свідчить про його вчинення без дотримання діючого на той час нормативного акту. При цьому, на сайті Верховної ради\~України\~постанова Кабінету\~Міністрів\~України\~\~від 26.11.2014\~за №662\~«Про\~внесення змін\~до\~переліку\~документів,\~за\~якими\~стягнення заборгованості\~провадиться\~у\~безспірному порядку\~на\~підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» викладена із застереженням щодо необхідності додатково дивитись Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/20084/14 від 20.03.2015 та додатково дивитись Постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017. Таким чином, виконавчий напис було вчинено на підставі та в порядку нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст.12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89\~ЦПК\~України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 гривень. Докази інших судових витрат позивача в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного і

Outcome: approved