Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення грошових коштів, уточненим в ході розгляду справи, посилаючись на те, що 21.07.2020 [PERSON] позичив у нього 30000 євро на строк до 01.02.2021. Вказаний договір позики було укладено шляхом власноручного написання відповідачем розписки про отримання вказаної грошової суми. Крім того, 21.07.2020 [PERSON] позичив у позивача 50000 євро на строк до 01.01.2021. Вказаний договір позики було укладено шляхом власноручного написання відповідачем розписки про отримання вказаної грошової суми. Проте відповідачі не виконали взятого на себе зобов`язання щодо повернення отриманих сум позики. Враховуючи викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 10000 євро та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 1812 євро, стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 50000 євро та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 3136 євро, а також судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.12.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання (головуючий суддя Луценко О.М.). Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 07.03.2023, у справі закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2023 за заявою позивача закрито провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2023 справу передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Києва. Постановою Київського апеляційного суду від 15.05.2023 скасовано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2023, справу направлено для продовження розгляду до Оболонського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 головуючим у справі визначено суддю Дибу О.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.2023 справу прийнято до провадження, у справі призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно розписки від 21.07.2020, написаної [PERSON] , останній отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 50000 євро, та зобов`язався їх повернути до 01.01.2021 (а.с.11). Оригінал розписки знаходиться у позивача. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як убачається з позовної заяви, відповідач суму позики позивачу не повернув. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму позики згідно розписки від 21.07.2020 у розмірі 50000 євро. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 3136 євро у відповідності до наданого позивачем розрахунку за період з 02.01.2021 по 13.02.2023: 50000 євро Х 763 дні Х 3% /365 /100% = 3136 євро. Виходячи із вищенаведеного, позовні вимоги є правомірними, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved