Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 07.04.2023 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат. Просить суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ІПН: [NUMBER] , мешкаючої за адресою: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, Код ЄДРПОУ: 39992082, IBAN № [NUMBER] в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», Код Банку: 322001) суму заборгованості за ставкою 3% річних та інфляційних втрат за період з 11.04.2018 року по 10.03.2023 року у розмірі 34461,26 грн.; судовий збір у розмірі 2684,00 грн; витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2023 року ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов просить задовольнити у повному обсязі та винести заочне рішення пор справі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.04.2013 року між AT «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 009-07508-010413 за яким остання отримала кредит на споживчі цілі у сумі 22700 грн. на строк починаючи з 01.04.2013 року по 30.03.2016 року зі сплатою 48,00% річних за користування кредитними коштами. Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно. Кредит був наданий, однак відповідач зобов`язання не виконав належним чином, тому Банк звернувся до суду із позовом для стягнення заборгованості, яка становила 43864,75 грн. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.11.2017 року по справі № 310/712/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволені. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , (ІПН [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01014, м. Київ, бул. Дружби Народів, 38, рахунок отримувача № 32078115901026; банк отримувача: Національний банк України, МФО Банку отримувача (код банку): 300001; отримувач: АТ «Дельта банк» (в стані припинення): Код отримувача: 34047020) заборгованість за кредитною лінією № 009-07508-010413 у розмірі 43864 грн. 75 коп., судовий збір в розмірі 1 600 грн., а всього - 45464 (сорок п`ять тисяч чотириста шістдесят чотири) грн. 75 коп. 15.04.2020 року були проведені електроні торги по лоту № GL3N015725, до складу якого входило право вимоги за кредитним договором № 009-07508-010413 від 01.04.2013 року, укладеними між AT «Дельта Банк» та [PERSON] . За результатами проведення електронних торгів по лоту № GL3N015725 було оголошено переможцем ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», що підтверджується протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-03-25-000011-b від 15.04.2020 року. За умовами проведення електронних торгів по лоту № GL3N015725, переможець електронних торгів зобов`язується провести повний розрахунок (2309690 грн.) не пізніше 18 робочих днів з дати формування протоколу електронного аукціону та підписати договір купівлі-продажу/відступлення права вимоги придбаного активу протягом 20 робочих днів з дня наступного за днем формування протоколу електронних торгів. 27.04.2020 року на виконання умов проведення електронних торгів по лоту № GL3N015725 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на платіжні реквізити AT «Дельта Банк» грошові кошти в сумі 2309690 грн. з призначенням платежу: «За придбання активів згідно протоколу № UA-EA-2020-03-25-000011-Ь від 15.04.2020 року лот № GL3N015725», що підтверджується платіжним дорученням № 270 від 27.04.2020 року. 28.04.2020 року за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних аукціону № UA-EA-2020-03-25-000011-Ь між AT « Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2233/К. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 2233/К Банк - AT «Дельта Банк» відступив (передав права вимоги) Новому кредитору ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Кредитним договором №009-07508-010413 від 01.04.2013 року. Тож, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» є правонаступником AT «Дельта Банк» за кредитним договором №009-07508-010413 від 01.04.2013 року, укладеного між AT «Дельта Банк» та [PERSON] . Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Згідно із ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе за це відповідальність. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також за умови прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Тож, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання. на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10. 2014 року № 6-113ис14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня2018 року у справі М 686/21962/15- ц, провадження № 14-16ис18. та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10.10. 2018 року у справі №758/7649/16-й. Окрім іншого, слід відзначити що правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі No 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 28.11.2017 році (що набрало законної сили в 11.04.2018 році) зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та триватиме до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ПК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 цього Кодексу). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. З % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі Ж2 373/2054/16-и (провадження №14-44ис18). Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Оскільки ст. 625 ПК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦІК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦПК України виникає у кредитора з моменту попущення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Cуду від 08.11.2019 року по справі № 127/15672/16-й (провадження М14-254ис19). Законом України №540-ІХ від 30.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема 5. Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 p., №№ 40-44, ст. 356) доповнено зокрема пунктом 12 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COV1D-19), строки, визначені статтями 257. 258. 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину." Таким чином зважаючи, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, дія якого продовжена і по сьогоднішній день, тому обраховувати строк позовної давності (який обліковується трьома роками) слід від дати набрання законної сили Законом України №540-ІХ від 30.03.2020 року останніми трьома роками, які передували 03.04.2020 року (включно). Тому для початку обрахування строку позовної давності, необхідно враховувати строки, котрі не порушені позивачем при подачі позовної заяви, та починаються з 04.04.2017 року, що дорівнює останнім 3 рокам (які передували набранню законної сили вищезазначеної норми), тобто від 03.04.2020 року, котра продовжує строк дії позовної давності на період дії карантину. Проте обрахування строків позовної давності в даному випадку слід починати з 11.04.2018 року, що дорівнює даті набрання законної сили рішення, котре ухвалив Бердянський міськрайонний суд Запорізької області по справі № 310/712/17 і обраховується по 10.03.2023 року - як це передбачено пунктом 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. За таких обставин, станом на 10.03.2023 року зважаючи на невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань встановлених рішенням, що ухвалив Бердянський міськрайонний суд Запорізької області від 28.11.2017 року по справі № 310/712/17, котрим з відповідача стягнуто заборгованість в розмірі 43864,75 грн., та враховуючи період за котрий здійснюється розрахунок з 11.04.2018 року по 10.03.2023 року: розмір 3 % річних за вказаний період складає 6467,95 грн., розмір інфляційних втрат за вказаний період складає 27993,31 грн., що разом дорівнює 34461,26 грн.. Визначаючи розмір боргу, суд виходить з розрахунку, який надано Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», оскільки відповідачем цей розрахунок не спростований і свій не надано. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved