Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа - Орган опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 листопада 2017 року Арцизьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 144, та позбавлення батьківських прав[PERSON] щодо її сина - [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що шлюбні відносини між сторонами не склалися у зв`язку з різними характерами, різними поглядами на життя та шлюбні обов`язки, втратою взаєморозуміння з питань сімейного життя, почуття любові один до одного, єдності цілей та мети створення та існування сім`ї. Разом як подружжя не проживають з жовтня 2021 року. Мати поїхала за кордон працювати біля двох років тому, має іншу сім`ю. Відповідачка фактично покинула дитину на батька, чим ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не виявляє батьківської турботи та опіки, не приймає участі у вихованні, оздоровленні, утриманні сина, гроші на його утримання в добровільному порядку не сплачує. Мати майже два роки не спілкується з дитиною, останній раз бачила сина у жовтні 2021 року, на прохання позивача повернутися додому до дитини не реагує. Батько приділяє багато уваги вихованню сина, постійно відвідує батьківські збори, спілкується із вихователями. Всі питання щодо виховання та лікування дитини вирішує батько. Дитина находиться на повному його вихованні. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2023 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні провадження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.08.2023 ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 08.08.2023 просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви від 14.08.2023 просить розглядати справу за відсутності представника, при винесенні рішення просить врахувати інтереси дитини. Фактичні обставини справи, встановлені судом 17.11.2017 зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 листопада 2017 року Арцизьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 144. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.04.2018 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 397. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть у зв`язку з різними характерами, різними поглядами на життя та шлюбні обов`язки, втратою взаєморозуміння з питань сімейного життя, почуття любові один до одного, єдності цілей та мети створення та існування, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно довідки Центру розвитку [PERSON] , [INFO] відвідує центр розвитку (садок) ( [ADDRESS] ) з 31 травня 2022 року. Зі слів вихователів приводить та забирає дитину з дитячого садка батько вихованця [PERSON] - [PERSON] . Садок оплачує батько. Відповідно до характеристики, яка надана технічним директором ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» м. Ізмаїл [PERSON] , [PERSON] , 1998 р.н., працював з 20.12.2016 на посадах: мерчендайзер - з 20.12.2016 по 01.05.2017, торговий представник - з 01.05.2017 по теперішній час. Зарекомендував себе як привітний і сумлінний працівник, вміє організовувати робочий процес контролювати якість виконуваної роботи відповідно до поставлених завдань. Згідно консультативного висновку спеціаліста від 23.06.2023 [PERSON] , [INFO] , на обліку у лікаря нарколога позивач не перебуває. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 01-26/467/23 від 01.08.2023, з жовтня 2021 року малолітній [PERSON] , [INFO] , залишився проживати разом з батьком. [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди про те, що син буде проживати з батьком. [PERSON] взяв на себе відповідальність за життя та здоров`я сина. У телефонному режимі з [PERSON] 24.07.2023 складено протокол бесіди, під час якої вона підтвердила факт перебування за межами України з грудня 2021 року. На теперішній час перебуває ймовірно в Італії, повертатися в Україну не має наміру. На електронну адресу служби у справах дітей надійшла заява [PERSON] від 25.07.2023 (вх. 01-25/133/23 від 26.07.2023), в якій надала згоду на розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав відносно сина без її участі. Згідно із заявою, вона усвідомлює зміст ст. 166 Сімейного кодексу Україні. Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , розглянуто 01.08.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 12. Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] „ є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Щодо розірвання шлюбу Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини. Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Щодо позбавлення батьківських прав Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 15, 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі письмовими доказами, що відповідачка не виконує обов`язки по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved