Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Вишневої територіальної громади в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (далі - відповідач). Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] у місті Луганськ померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру за [ADDRESS] . 10 червня 1994 року [PERSON] розпорядилась належним їй на праві власності майном на випадок своєї смерті, а саме: заповіла квартиру за [ADDRESS] , а також все інше майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] . Заповіт був посвідчений державним нотаріусом третьої Луганської державної нотаріальної контори Пастуховою Л.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1-2713. Таким чином, позивачка є єдиною спадкоємицею на майно померлої. 17 лютого 2023 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 29/2023 щодо померлої [PERSON] (номер у спадковому реєстрі 70285354), що підтверджується витягом зі спадкового реєстру № 71526065 від 17.02.2023 р. Разом з тим, 17.02.2023 р. нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску нею встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 490/02-31 від 17.02.2023 р. З моменту відкриття спадщини позивачка не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її користь. Про його наявність їй стало відомо в січні 2022 року, коли вона приїхала до квартири померлої тітки аби її прибрати, а саме: перебрати речі, непотрібне винести, помити. В процесі прибирання та перебирання старих речей в квартирі, позивачка знайшла заповіт. Спадкодавиця проживала та померла в місті Луганськ, яке належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно Розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р. Свідоцтво про смерть [PERSON] було видано органом на тимчасово окупованій території України, діяльність якого вважається незаконною на території України, тому для реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України та отримання свідоцтва про смерть відповідно до вимог законодавства України позивачці необхідно було встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, що потребувало часу для отримання відповідних доказів з тимчасово окупованої території України та для звернення до суду з відповідною заявою. Для вчинення цих дій, 13 лютого 2022 року [PERSON] прибула до міста Києва з окупованої території міста Луганськ. 22 лютого 2022 року вона звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] . Судове засідання по справі № 754/2711/22 було призначене на 25 лютого 2022 р. Але у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України та бойовими діями на території міста Києва і Київської області, введенням воєнного стану з 24 лютого 2022 року, засідання у справі, призначене на 25.02.2022 року не відбулось. Судове рішення у цій справі було ухвалене Деснянським районним судом міста Києва тільки 17 травня 2022 року. На підставі рішення суду 03 червня 2022 року Деснянським відділом ДРАЦС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) проведена державна реєстрація смерті спадкодавиці та видано свідоцтво про її смерть. Після отримання свідоцтва про смерть звернутись до нотаріуса позивачці завадила хвороба. З квітня 2022 року її стан здоров`я погіршився, з`явився біль у грудях та утруднене дихання, трималась субфебрильна температура на рівні 37,2 - 37,5 С. Після звернення до сімейного лікаря їй було проведено безліч досліджень, в результаті яких встановлений діагноз - дифузний, катаральний ендобронхіт II ступеню, порушення вентиляційної здатності за обструктивним типом. У зв`язку з поставленим діагнозом, лікар-пульмонолог для уникнення тяжких наслідків рекомендувала утриматись від перебування у людних місцях та громадському транспорті аби запобігти зараженню на Covid-19. Після проходження курсу лікування позивачка пройшла обстеження і 07 листопада 2022 року лікар підтвердила, що запалення бронхів залишилось, тому лікування продовжилось. 05 грудня 2022 року у позивачки значно піднявся артеріальний тиск до рівня 190/90 мм рт. ст., та за її викликом надана екстрена медична допомога, після чого вона пройшла обстеження у лікаря невропатолога ТОВ «Пульс сімейна клініка» та їй встановлено діагноз - дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з вираженим вестибуло-атактичним синдромом, помірним цефалгісним синдромом, вегето-судинною дисфункцією, в стадії декомпенсації. Лікар призначив ін`єкції через крапельниці та постійний постільний режим, лікування тривало протягом грудня 2022 року. Також своєчасно звернутися до нотаріуса перешкоджали нестабільна обстановка пов`язана з обстрілами міста Києва та області. Постійні повітряні тривоги, відсутність електрозабезпечення, яке тривало по декілька годин поспіль, а іноді і декілька діб, внаслідок чого не було стабільного зв`язку та інтернету, тому нотаріуси не вели прийом громадян. Через відсутність стабільних графіків відключень електропостачання та незадовільний стан здоров`я позивачка не мала можливості чекати по декілька годин в холодну пору року аби потрапити до нотаріуса. Всі вищеперераховані обставини створили для позивачки об`єктивні, непереборні та істотні труднощі для подання заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством строку. Наразі іншим шляхом, крім судового, позивач позбавлена можливості захистити свої спадкові права, а незадоволення її заяви буде непропорційним втручанням у право на отримання у власність спадкового майна. Враховуючи наведене, позивач просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом у три місяці після смерті - [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.05.2023 відкрито позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 27.06.2023 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.06.2023 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 31.08.2023 року. У судове засідання 31.02.2023 року позивачка не з`явилися, подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подала, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] у місті Луганськ померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру за [ADDRESS] . 10 червня 1994 року [PERSON] розпорядилась належним їй на праві власності майном на випадок своєї смерті, а саме: заповіла квартиру за [ADDRESS] , а також все інше майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] . Заповіт був посвідчений державним нотаріусом третьої Луганської державної нотаріальної контори Пастуховою Л.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1-2713. Таким чином, позивачка є єдиною спадкоємицею на майно померлої. 17 лютого 2023 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 29/2023 щодо померлої [PERSON] (номер у спадковому реєстрі 70285354), що підтверджується витягом зі спадкового реєстру № 71526065 від 17.02.2023 р. Разом з тим, 17.02.2023 р. нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску нею встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 490/02-31 від 17.02.2023 р. З моменту відкриття спадщини позивачка не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її користь. Про його наявність їй стало відомо в січні 2022 року, коли вона приїхала до квартири померлої тітки аби її прибрати, а саме: перебрати речі, непотрібне винести, помити. В процесі прибирання та перебирання старих речей в квартирі, позивачка знайшла заповіт. Спадкодавиця проживала та померла в місті Луганськ, яке належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно Розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р. Свідоцтво про смерть [PERSON] було видано органом на тимчасово окупованій території України, діяльність якого вважається незаконною на території України, тому для реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України та отримання свідоцтва про смерть відповідно до вимог законодавства України позивачці необхідно було встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, що потребувало часу для отримання відповідних доказів з тимчасово окупованої території України та для звернення до суду з відповідною заявою. Для вчинення цих дій, 13 лютого 2022 року [PERSON] прибула до міста Києва з окупованої території міста Луганськ. 22 лютого 2022 року вона звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] . Судове засідання по справі № 754/2711/22 було призначене на 25 лютого 2022 р. Але у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України та бойовими діями на території міста Києва і Київської області, введенням воєнного стану з 24 лютого 2022 року, засідання у справі, призначене на 25.02.2022 року не відбулось. Судове рішення у цій справі було ухвалене Деснянським районним судом міста Києва тільки 17 травня 2022 року. На підставі рішення суду 03 червня 2022 року Деснянським відділом ДРАЦС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) проведена державна реєстрація смерті спадкодавиці та видано свідоцтво про її смерть. Після отримання свідоцтва про смерть звернутись до нотаріуса позивачці завадила хвороба. З квітня 2022 року її стан здоров`я погіршився, з`явився біль у грудях та утруднене дихання, трималась субфебрильна температура на рівні 37,2 - 37,5 С. Після звернення до сімейного лікаря їй було проведено безліч досліджень, в результаті яких встановлений діагноз - дифузний, катаральний ендобронхіт II ступеню, порушення вентиляційної здатності за обструктивним типом. У зв`язку з поставленим діагнозом, лікар-пульмонолог для уникнення тяжких наслідків рекомендувала утриматись від перебування у людних місцях та громадському транспорті аби запобігти зараженню на Covid-19. Після проходження курсу лікування позивачка пройшла обстеження і 07 листопада 2022 року лікар підтвердила, що запалення бронхів залишилось, тому лікування продовжилось. 05 грудня 2022 року у позивачки значно піднявся артеріальний тиск до рівня 190/90 мм рт. ст., та за її викликом надана екстрена медична допомога, після чого вона пройшла обстеження у лікаря невропатолога ТОВ «Пульс сімейна клініка» та їй встановлено діагноз - дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з вираженим вестибуло-атактичним синдромом, помірним цефалгісним синдромом, вегето-судинною дисфункцією, в стадії декомпенсації. Лікар призначив ін`єкції через крапельниці та постійний постільний режим, лікування тривало протягом грудня 2022 року. Також своєчасно звернутися до нотаріуса перешкоджали нестабільна обстановка пов`язана з обстрілами міста Києва та області. Постійні повітряні тривоги, відсутність електрозабезпечення, яке тривало по декілька годин поспіль, а іноді і декілька діб, внаслідок чого не було стабільного зв`язку та інтернету, тому нотаріуси не вели прийом громадян. Через відсутність стабільних графіків відключень електропостачання та незадовільний стан здоров`я позивачка не мала можливості чекати по декілька годин в холодну пору року аби потрапити до нотаріуса. Суд погоджується з доводами позивачки, що всі вищеперераховані обставини створили для позивачки об`єктивні, непереборні та істотні труднощі для подання заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством строку. Наразі іншим шляхом, крім судового, позивач позбавлена можливості захистити свої спадкові права, а незадоволення її заяви буде непропорційним втручанням у право на отримання у власність спадкового майна. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Дією, що свідчить про прийняття спадщини, є подача заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ч.ч. 1,3 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК не підлягають доказуванню, випливає, а також встановлено судом, що позивач будучи спадкоємицею померлої, у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, які роблять вчасне звернення в нотаріальну контору неможливим або важким. З урахуванням того, що позивачем був пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, та за умови відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved