Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482201:01:018:0025, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] обґрунтуванні позову зазначено, що позивачка є донькою [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] була власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.11.1996 року, зареєстрованого Фастівським міжміським бюро технічної інвентаризації; земельної ділянки з кадастровим номером 3221482201:01:018:0025 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом від 25.09.1999 року серії ІІІ-КВ №051339 та витягом із ДЗК. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] її донька [PERSON] звернулася до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно цієї заяви у 2001 році відкрито спадкову справу №286/2001. 24.11.2020 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №7942/02-31, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у тому числі на житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за цією ж адресою у зв`язку з втратою оригінала спадкової справи та неможливості вчинити будь-яку нотаріальну дію по втраченій спадкові справі. Зазначена постанова мотивована тим, що у відповідності до архівною довідки Київського державного нотаріального архіву від 12.11.2020 року №4106/03-12 спадкова справа №286/2001 щодо померлої [PERSON] згоріла внаслідок пожежі. Таким чином, [PERSON] , як спадкоємець своєї матері [PERSON] позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно за законом шляхом отримання відповідних свідоцтв. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.06.2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с. 33-34). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с. 59-60). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 127). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити (а.с. 142). Представник Боярської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не направляли (а.с. 77, 81, 86, 98, 113, 120, 124, 132). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутністю відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 23.10.2000 року (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої зазначено батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 9). Згідно до свідоцтва про шлюб 03.08.1973 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) (а.с. 9). Відповідно до Державного акту та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку власником земельної ділянки з кадастровим номером 3221482201:01:018:0025 за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 13-14). Згідно Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 20.11.1996 року [PERSON] є власником частини житлового будинку (а.с.12). Згідно технічного паспорту №182, виданий на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , паспорт був виданий в грудні 1994 року. Постаново державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мельник М.П., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у тому числі на житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за цією ж адресою у зв`язку з втратою оригінала спадкової справи та неможливості вчинити будь-яку нотаріальну дію по втраченій спадкові справі (а.с. 11). Відповідно до листа Центрального відділу Державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації від 27.07.2022 року вбачається, що у померлої [INFO] [PERSON] інших дітей крім [PERSON] , [INFO] не виявлено (а.с.115). Як вбачається із відповіді Київського державного нотаріального архіву від. 30.06.2022 року, що не може надати копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , оскільки 27.06.2020 року внаслідок пожежі в Київському державному нотаріальному архіві відбулося втрата частини нотаріального фонду за 2001 рік (а.с.102). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, до цивільних відносин, що виникли до набрання чинності ЦК України, тобто до 01 січня 2004 року, застосовуються положення законодавства, яке діяло на момент виникнення правовідносин. Згідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, які були живими на час смерті спадкодавця. Для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав нотаріальному органу по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1217 (2003р.) ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України (2003р.) право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До способів набуття права власності відносяться юридичні факти, що базуються на правоприємстві, зокрема, спадкування. Згідно п. 15.2. Правил ведення нотаріального діловодства контора передає справи (наряди) нотаріальних документів після закінчення десятирічного строку їх зберігання відповідній державній нотаріальній конторі згідно з графіком, затвердженим завідувачем державного нотаріального архіву. Згідно п. 16.3. Правил ведення нотаріального діловодства при звернення фізичної особи до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у тих випадках, коли спадкову справу передано для зберігання до архіву, нотаріус витребовує з державного нотаріального архіву спадкову справу разом із відповідними документами обліково-довідникового характеру. Враховуючи, що після звернення нотаріусом до архіву було з`ясовано, що у Київському державному нотаріальному архіві відсутній оригінал спадкової справи №286/2001 до майна померлої [INFO] [PERSON] , оскільки в наслідок пожежі у приміщенні Київського державного нотаріального архіву спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] згоріла, а нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю спадкової справи та відновити спадкову справу. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, суд вважає доведеними під час розгляду справи посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved