Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

05.07.2023 представник позивача адвокат Теглівець Т.Р. звернулася в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 лютого 2016 року у Виконавчому комітеті Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис № 2, так як протягом п`яти років сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, малолітня дочка [PERSON] , 2016 року народження, проживає з відповідачкою, спору про місце прожєивання дитини немає, збереження шлюбу вважає неможливим і таким, що суперечитиме інтересам позивача. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи у спрощеному провадженні без участі сторін. У поданому до суду відзиві не заперечує проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просить проводити за її відсутності. Ознайомившись з позовною заявою, відзивом відповідачки на позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 лютого 2016 року у Виконавчому комітеті Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис № 2, що стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 29 червня 2023 року (а.с.4); мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.7), яка проживає з матір`ю. Позивач зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 03.02.2022 року (а.с.13). Відповідачка зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , що стверджується витяго з ЄДДР (а.с.21). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відносини як чоловік і дружина не підтримують, втратили почуття любові і поваги один до одного. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті немайнові та майнові права сторін і дитини. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд знаходить, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved