Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 21.07.1995 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1275. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 21.07.1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1275. Позивач вказує, що спільне життя у сторін не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, несумісність характерів. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Сенсу в підтриманні сімейних відносин немає, оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин вже понад п`яти років (з 2017 року) та проживають окремо один від одного. За час шлюбу у сторін народилась дитина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.04.2007 року. Спору щодо майна та проживання дитини сторони не мають. Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.09.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.09.2022 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2023 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.06.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2023 року відкладено розгляд справи на 04.09.2023 року. 20.06.2023 року до суду надійшла заява представника відповідача про визнання позову в повному обсязі, у якій відповідач визнає позов та просить розірвати шлюб між сторонами. Позивач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника; позов підтримав та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином; представник відповідача подав до суду заяву, у якій позовні вимоги відповідач визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу; просив розгляд справи здійснювати без участі відповідача та її представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 21.07.1995 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 1275. Прізвище [PERSON] після державної реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. За положеннями ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Як визначено у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України, визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією № А72Н-КРSP-MKE2-K6XB від 30.08.2022 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: approved