Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Керівник Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2023 року закрито кримінальне провадження №12022152270000227 від 06 червня 2022 року за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим. Зазначена ухвала набрала законної сили 03 травня 2023 року. Так, органом досудового розслідування встановлено, що 05 липня 2022 року приблизно о 10 год. 05 хв., у світлий час доби, за відсутності опадів, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «MERCEDES - BENZ 208-D», спеціалізованим вантажним фургоном малотоннажним-В, реєстраційний номер [NUMBER] , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить йому, рухався по другорядній дорозі з ґрунтовим покриттям, в напрямку до перехрестя з асфальтною проїжджою частиною дороги сполученням с. Новогригорівка - с. Новофедорівка в межах Баштанського району Миколаївської області, що має дві смуги, призначені для руху в обох напрямках. Наблизившись до виїзду на головну дорогу, тобто до перехрестя знизив швидкість керованого ним автомобіля тв. Здійснив його повну зупинку, в подальшому маючи намір здійснити виїзд на перехрестя проїзної частини та виконати поворот праворуч. В цей час по асфальтованій ділянці проїжджої частини дороги сполученням с. Новогригорівка - с. Новофедорівка, в напрямку до с. Новофедорівка, зі швидкістю 40 км/год рухався водій [PERSON] (не маючи права керування транспортними засобами), керуючи мотоциклом марки «ИЖ-П-К», реєстраційний номер [NUMBER] , у з`єднанні з боковим причепом, пасажиром якого був неповнолітній [PERSON] . Так, водій [PERSON] , у порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, будучи зобов`язаним неухильно виконувати вимоги даних Правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не переконавшись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкода або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, розпочав рух свого автомобіля та здійснив виїзд на перехрестя нерівнозначних доріг, де не надав перевагу у русі мотоциклу марки «ИЖ-П-К», реєстраційний номер [NUMBER] , який наближався до даного перехрестя проїжджих доріг по головній дорозі, а напроти, продовжив виконання маневру повороту праворуч. В свою чергу, [PERSON] , у порушення вимог п.п.1.2, 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, будучи зобов`язаним неухильно виконувати вимоги даних Правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, рухаючись на дорозі з двостороннім рухом сполученням с. Новогригорівка - с. Новофедорівка, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку та на якій відсутня суцільна лінія дорожньої розмітки та відповідні дорожні знаки, тобто де виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїжджої частини, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, не переконавшись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, напроти, змінив напрямок руху керованого ним мотоциклу марки «ИЖ-П-К», реєстраційний номер [NUMBER] , на смугу зустрічного руху та продовживши по ній рух. В момент виїзду водієм [PERSON] на перехрестя нерівнозначних доріг вказаної вище ділянки дороги, де в цей час по зустрічній смузі руху до зазначеного перехрестя наблизився [PERSON] , останні допустили зіткнення, внаслідок чого пасажир мотоцикла марки «ИЖ-П-К», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому лівого наколінника, масивної скальпованої рани ділянки лівого колінного суглоба, садна лівого передпліччя, правого коліна та правої стопи. В результаті отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради 15 ліжко-днів у період з 05.07.2022 року по 17.07.2022 року, фактичні витрати на стаціонарне лікування якого склали 5837 грн 83 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком, виданою лікарнею за №01-10/911 від 07.03.2023 року. Посилаючись на те, що витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі, просив стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь держави в особі КНП «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] , в розмірі 5837 грн 83 коп., та стягнути на користь Миколаївської обласної прокуратури судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 2684 грн. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 червня 2023 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у зазначеній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача Мачушенко М.В. позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Казанківська селищна рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час, дату і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Комунальне некомерційне підприємство «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про час, дату і місце його проведення було повідомлене належним чином, про причини неявки суду не повідомило. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом приписів ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2023 року кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12022152270000227 від 06 червня 2022 року за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрито з примиренням обвинувачених з потерпілим, звільнено їх від кримінальної відповідальності. Зазначена ухвала набрала законної сили 03 травня 2023 року (а.с.20-22). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, щодо винуватості [PERSON] та [PERSON] , не потребують доказування, оскільки вони встановлені ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження і звільнення осіб від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили. Органом досудового розслідування встановлено, що 05 липня 2022 року приблизно о 10 год. 05 хв., у світлий час доби, за відсутності опадів, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «MERCEDES - BENZ 208-D», спеціалізованим вантажним фургоном малотоннажним-В, реєстраційний номер [NUMBER] , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить йому, рухався по другорядній дорозі з ґрунтовим покриттям, в напрямку до перехрестя з асфальтною проїжджою частиною дороги сполученням с. Новогригорівка - с. Новофедорівка в межах Баштанського району Миколаївської області, що має дві смуги, призначені для руху в обох напрямках. Наблизившись до виїзду на головну дорогу, тобто до перехрестя знизив швидкість керованого ним автомобіля тв. Здійснив його повну зупинку, в подальшому маючи намір здійснити виїзд на перехрестя проїзної частини та виконати поворот праворуч. В цей час по асфальтованій ділянці проїжджої частини дороги сполученням с. Новогригорівка - с. Новофедорівка, в напрямку до с. Новофедорівка, зі швидкістю 40 км/год рухався водій [PERSON] (не маючи права керування транспортними засобами), керуючи мотоциклом марки «ИЖ-П-К», реєстраційний номер [NUMBER] , у з`єднанні з боковим причепом, пасажиром якого був неповнолітній [PERSON] . Так, водій [PERSON] , у порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, будучи зобов`язаним неухильно виконувати вимоги даних Правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не переконавшись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкода або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, розпочав рух свого автомобіля та здійснив виїзд на перехрестя нерівнозначних доріг, де не надав перевагу у русі мотоциклу марки «ИЖ-П-К», реєстраційний номер [NUMBER] , який наближався до даного перехрестя проїжджих доріг по головній дорозі, а напроти, продовжив виконання маневру повороту праворуч. В свою чергу, [PERSON] , у порушення вимог п.п.1.2, 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, будучи зобов`язаним неухильно виконувати вимоги даних Правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, рухаючись на дорозі з двостороннім рухом сполученням с. Новогригорівка - с. Новофедорівка, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку та на якій відсутня суцільна лінія дорожньої розмітки та відповідні дорожні знаки, тобто де виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїжджої частини, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, не переконавшись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, напроти, змінив напрямок руху керованого ним мотоциклу марки «ИЖ-П-К», реєстраційний номер [NUMBER] , на смугу зустрічного руху та продовживши по ній рух. В момент виїзду водієм [PERSON] на перехрестя нерівнозначних доріг вказаної вище ділянки дороги, де в цей час по зустрічній смузі руху до зазначеного перехрестя наблизився [PERSON] , останні допустили зіткнення, внаслідок чого пасажир мотоцикла марки «ИЖ-П-К», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться категорії середньої тяжкості. З розрахунку витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] , проведеного КНП «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проходив стаціонарне лікування в багатопрофільному відділені КНП «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради 15 ліжко-днів з 05.07.2022 року по 19.07.2022 року. Згідно вищезазначеного розрахунку, всього на лікування потерпілого [PERSON] закладом охорони здоров`я було витрачено 5837 грн 83 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком, виданою лікарнею за №01-10/911 від 07.03.2023 року (а.с.30-32). Відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Частиною 4 ст.56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно до вимог ст.131-1 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст.103-4 Бюджетного кодексу України фінансування закладів охорони здоров`я місцевих бюджетів здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету. З статуту Комунального некомерційного підприємства «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради (ЄДРПОУ 01998455), затвердженого рішенням Казанківської селищної ради від 25.02.2021 року №138/5 вбачається, що Комунальне некомерційне підприємство «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради належить до комунальної власності, тобто перебуває у власності територіальної громади Казанківської селищної ради та фінансується коштами місцевого бюджету (бюджетні кошти) (копія) (а.с.23-29). Частиною 1 ст.1166 ЦПК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. За приписами ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п.3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Також судом встановлено, що зазначені вище витрати закладу охорони здоров`я відповідачами [PERSON] та [PERSON] до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані. Відповідно ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Статтею 75 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до вимог ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже процесуальним законом на відповідача покладено обов`язок спростування правових підстав позову, проте відповідач таким правом не скористався, інших доказів, що спростовують твердження позивача суду не представив. За таких обставин, суд оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов`язані відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого [PERSON] , який перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради, через неправомірні дії відповідачів, тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь Миколаївської обласної прокуратури підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою нею судового збору, в розмірі по 1342 грн з кожного.

Outcome: approved