Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги в позовній заяві позивач [PERSON] зазначив про те, що відповідно до рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 4 січня 2017 року, рішення Апеляційного суду Рівненської області від 8 червня 2017 року та постанови Верховного Суду від 13 листопада 2019 року визнано спільною сумісною власністю 64/100 частки житлового будинку [ADDRESS] ; визнано за ним, [PERSON] , право власності на 32/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , а за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 32/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Разом з тим, вказаними рішеннями судів визнано за ним право приватної вланості на 36/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , як таке майно, що набуте ним до укладення шлюбу. Таким чином, йому на праві власності належить 36/100 частки житлового будинку [ADDRESS] та 32/100 частки цього ж житлового будинку, а всього йому належить 68/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником 32/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Домовитися з відповідачем [PERSON] про поділ житлового будинку в позасудовому порядку йому не вдалося. З вказаних підстав, у позовній заяві позивач [PERSON] просив поділити між ним та відповідачем житловий будинок [ADDRESS] , припинивши право спільної часткової власності на таке майно. Позивач [PERSON] просив виділити йому в натурі із спільної сумісної власності подружжя у житловому будинку [ADDRESS] та визнати за ним право власності у цьому будинку на першому поверсі на приміщення: 1-1 коридор площею 11,3 кв.м., 1-2 допоміжне приміщення площею 38,7 кв.м., 1-3 котельня площею 7,2 кв.м., 1-4 допоміжне приміщення площею 5,3 кв.м., 1-8 житлову кімнату площею 23,2 кв.м., 1-11 допоміжне приміщення площею 5,8 кв.м., 1-12 житлову кімнату площею 8,8 кв.м., а всього загальною площею 100,3 кв.м., та на другому поверсі визнати право власності на приміщення: 1-13 - частину коридора площею 5,3 кв.м., 1-14 житлову кімнату площею 22,6 кв.м., 1-17 житлову кімнату площею 60,0 кв.м., а всього загальною площею 87,9 кв.м. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, позивач просив покласти на відповідача. Під час розгляду справи судом позивач [PERSON] подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та згідно якої просив здійснити поділ в натурі спільного майна його, [PERSON] , та [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] . Визнати за ним, [PERSON] , право власності у житловому будинку [ADDRESS] , на першому поверсі на: 1-1 коридор площею 11,3 кв.м., 1-2 допоміжне приміщення площею 38,7 кв.м., 1-3 котельня площею 7,2 кв.м., 1-4 допоміжне приміщення площею 5,3 кв.м., 1-8 житлову кімнату площею 23,2 кв.м., 1-11 допоміжне приміщення площею 5,8 кв.м., 1-12 житлову кімнату площею 8,8 кв.м., а всього загальною площею 100,3 кв.м., а на другому поверсі визнати право власності на приміщення: 1-13 - частину коридора площею 5,3 кв.м., 1-14 житлову кімнату площею 22,6 кв.м., 1-17 житлову кімнату площею 60,0 кв.м., а всього загальною площею 87,9 кв.м. Позивач просив визнати за [PERSON] право власності у житловому будинку [ADDRESS] , на першому поверсі на приміщення: 1-5 туалет площею 0,9 кв.м., 1-6 коридор площею 11,5 кв.м., 1-7 коридор площею 5,5 кв.м., 1-9 житлова кімната площею 12,1 кв.м., 1-10 кухня площею 20,7 кв.м., а всього загальною площею 50,7 кв.м., а на другому поверсі визнати право власності на приміщення: 1-13 - частину коридора площею 12,4 кв.м., 1-15 житлову кімнату площею 18,5 кв.м., 1-16 житлову кімнату площею 22,7 кв.м., а всього загальною площею 53,6 кв.м. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача. Ухвалою суду від 12 січня 2022 року відкрите провадження у цивільній справі №558/746/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності. Відповідачем [PERSON] до суду подано заяву про допит свідків [PERSON] та [PERSON] . Таке клопотання відповідача було задоволено судом. Ухвалою від 9 травня 2022 року та від 12 травня 2022 року, за клопотанням позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , у справі №558/746/21 призначено судову будівельно-технічну експертизу для визначення вартості спірного житлового будинку та можливих варіантів його поділу. 21 лютого 2023 року до суду надійшло повідомлення Рівненського відділення Львівського НДІСЕ про залишення без виконання ухвали суду від 12 травня 2022 року щодо проведення судової будівельно-технічної експертизи, у зв`язку з неоплатою відповідачем [PERSON] вартості проведення експертизи (з питань про надання висновку з яких відповідачем було заявлено клопотання). Ухвалою суду від 16 березня 2023 року поновлено провадження у справі №558/746/21 у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта №1592-Е від 28 лютого 2023 року. 3 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі №558/746/21 та призначено справу до розгляду по суті. Судові засідання у справі №558/746/21 призначалися на 2 травня, 26 червня, 10 липня, 1 серпня, 17 серпня, 29 серпня 2023 року. У вказані судові засідання відповідач [PERSON] не з`явилася. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Сенчук А.І. 26 червня та 4 липня 2023 року подав до суду заяви в яких повідомив, що оскільки вимоги позивача [PERSON] щодо участі його в судових засіданнях не грунтуються на Законі, ним припинено виконання угоди-доручення від 4 лютого 2022 року про представництво відповідачки [PERSON] в суді (а.с. 15-17, 22-25 т. 2). В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що на підставі рішень судів за ним визнано право приватної власності на 36/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , та право власності на 32/100 частки у такому будинку, як частка у спільному майні його та відповідача, як подружжя. Таким чином, він є власником 68/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Відповідачеві [PERSON] належить 32/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Між ним та відповідачем [PERSON] постійно виникають конфлікти та непорозуміння щодо порядку користування таким будинком. Відповідач [PERSON] не погоджується в добровільному порядку здійснити поділ житлового будинку, бо вважає, що їй має належати половина такого будинку. Позивач [PERSON] для уникнення постійних конфліктів між ним та відповідачем [PERSON] просив здійнити поділ житлового будинку відповідно до другого варіанту поділу, що запропонований експертом у висновку №1592-Е від 28 лютого 2023 року та зазначений у висновку як відповідь на п`яте питання, оскільки такий варіант поділу дає можливість кожному із співвласників виділити його частку без відхилення від ідеальних часток та без сплати грошової компенсації. Представник позивача [PERSON] - адвокат Новосад В.О. під час розгляду справи позовні вимоги позивача підтримав. Відповідач [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явилася, подала до суду відзив на позовну заяву у якому просила позовні вимоги позивача задовольнити частково, просила врахувати інтереси її сина та невістки з якими вона проживала та планує проживати у спірному будинку, виділивши їй частку житлового будинку загальною площею 151 кв.м., а позивачеві залишити частку житлового будинку загальною площею 142 кв.м. При цьому, відповідач просила здійснити поділ житлового будинку, залишивши у її власності увесь перший поверх, а позивачеві - увесь другий поверх, а приміщення інженерних мереж і комунікацій, вбиральні залишити у спільному користуванні її та позивача (а.с. 52-59 т. 1). Суд, заслухавши позивача [PERSON] , представника позивача - адвоката Новосада В.О., вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 4 січня 2017 року в справі №558/482/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] 64/100 частки житлового будинку, надвірних будівель [ADDRESS] ; виділено [PERSON] 32/100 частки житлового будинку, надвірних будівель [ADDRESS] ; виділено [PERSON] 32/100 частки житлового будинку, надвірних будівель [ADDRESS] . Крім того, за [PERSON] визнано право приватної власності на 36/100 частки житлового будинку, надвірних будівель [ADDRESS] (а.с. 5-8 т. 1). Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 8 червня 2017 року (а.с. 9-12 т. 1) рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 4 січня 2017 року в частині виділення [PERSON] та [PERSON] по 32/100 частки житлового будинку, надвірних будівель [ADDRESS] , скасовано, а в задоволенні позову [PERSON] про виділ майна в натурі відмовлено. В решті рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 4 січня 2017 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року рішення Апеляційного суду Рівненської області від 8 червня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про виділ майна в натурі скасовано. Рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 4 січня 2017 року в цій частині змінено. Визнано за [PERSON] право власності на 32/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на 32/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . В іншій частині рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 4 січня 2017 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 8 червня 2017 року залишено без змін. В силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Отже, судом встановлено, що позивачеві [PERSON] належить 68/100 частки житлового будинку [ADDRESS] (36/100 частки на праві приватної власності та 32/100 частки - як частка у спільному майні подружжя). Відповідачеві [PERSON] належить 32/100 частки житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 144 т. 1). Зміст права власності полягає у праві володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що визначено у ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. В судовому засіданні з пояснень позивача та його представника, із змісту відзиву на позовну заяву відповідача (а.с. 52-69 т. 1) встановлено, що між сторонами по справі виникали конфлікти щодо порядку користування належною кожному з них часткою у житловому будинку [ADDRESS] . Сторони не домовилися про порядок володіння та користування таким житловим будинком. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ч. 3 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Аналогічні положення містяться у ч. 1, ч. 2 ст. 364 ЦК України, які передбачають право співвласника на виділення його частки у натурі, де зазначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Отже, виходячи з положень чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вбачається, що необхідною умовою надання співвласнику тієї частини спільного майна, що відповідає його частці, або ж виділення належної йому частки в натурі, є можливість такого надання або ж виділення з точки зору подільності, чи неподільності спірного майна без втрати його цільового призначення. Як встановлено із змісту висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №1592-Е від 28 лютого 2023 року (а.с. 169-220 т. 1), поділ житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] за яким 68/100 частки належить позивачу [PERSON] , а 32/100 частки - відповідачеві [PERSON] , в ідеальних або в наближених до цих часток, технічно можливий. Поділ житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у запропонованому позивачем [PERSON] варіанті з відступлення визначених судовими рішеннями часток, за яким: [PERSON] виділяється на першому поверсі: коридор (1-1) площею 11,3 кв.м., допоміжне приміщення (1-2) площею 38,7 кв.м., приміщення котельні (1-3) площею 7,2 кв.м., допоміжне приміщення (1-4) площею 5,3 кв.м., житлову кімнату (1-8) площею 23,2 кв.м., допоміжне приміщення (1-11) площею 5,8 кв.м., житлову кімнату (1-12) площею 8,8 кв.м.; на другому поверсі: частина коридора (1-13') площею 5,6 кв.м., житлову кімнату (1-14) площею 22,6 кв.м., житлова кімната (1-17) площею 60,0 кв.м., а [PERSON] виділяється: на першому поверсі: туалет (1-5) площею 0,9 кв.м., коридор (1-6) площею 11,5 кв.м., коридор (1-7) площею 5,5 кв.м., житлова кімната (1-9) площею 12,1 кв.м., приміщення кухні (1-10) площею 20,7 кв.м.; на другому поверсі: частина коридора (1-13") площею 12,6 кв.м., житлова кімната (1-15) площею 18,5 кв.м., житлова кімната (1-16) площею 22,7 кв.м., є технічно можливий. При цьому, частка [PERSON] при поділу житлового будинку у запропонованому позивачем [PERSON] варіанті складає 643/1000, а вартість частки становить 666449,00 гривень. Частка [PERSON] при поділу житлового будинку у запропонованому позивачем [PERSON] варіанті складає 357/1000, а вартість частки становить 369464,00 гривень. При даному розподілі власник частки 32/100 [PERSON] має компенсувати власнику частки 68/100 [PERSON] 37972,00 гривень. Крім того, у висновку експерта №1592-Е від 28 лютого 2023 року встановлено, що можливим варіантом поділу житлового будинку [ADDRESS] на два ізольовані об`єкти відповідно до часток у власності позивача (68/100) [PERSON] та відповідача (32/100) [PERSON] житлового будинку між співвласниками в ідеальних частках 68/100 та 32/100 є наступний єдиний варіант (схема поділу, Додаток №5 до Висновку): - власнику 68/100 ідеальних часток [PERSON] (перший власник) пропонується виділити частину житлового будинку, літ «А-2» площею 199,2м2, а саме: перший поверх - коридор під № 1-1 площею 11,3 м2; допоміжна під № 1-2 площею 38,7 м2; котельня під № 1-3 площею 7,2 м2; допоміжна під № 1-4 площею 5,3 м2; житлова під № 1-8 площею 23,2 м2; допоміжна під № 1-11 площею 5,8 м2; житлова під № 1-12 площею 8,8 м2. Всього по першому поверсі 100,3 м2. А також на другому поверсі: частина сходової клітки №1-13' площею 7,6 м2; житлова під №1-14 площею 22,6 м2; частина житлової під № 1-15' площею 8,7 м2; житлова під № 1-17 площею 60,0 м2. Всього по другому поверсі 98,9 м2. Частка [PERSON] становить 68/100. Вартість частки [PERSON] при даному розподілу становить 704421,00 гривень. За таким варіантом поділу власнику 32/100 ідеальних часток [PERSON] (другий власник) пропонується виділити частину житлового будинку, літ «А-2» площею 93,8м2, а саме: перший поверх - вбиральня під № 1-5 площею 0,9 м2; коридор під № 1-6 площею 11,5 м2; коридор під № 1-7 площею 5,5 м2; житлова під № 1-9 площею 12,1 м2; кухня під № 1-10 площею 20,7 м2. Всього по першому поверсі 50,7 м2. Другий поверх: частина сходової клітки №1-13" площею 10,6 м2; частина житлової під № 1-15" площею 9,8 м2; житлова під № 1-16 площею 22,7 м2. Всього по другому поверсі 43,1 м2. Частка [PERSON] становить 32/100. Вартість частки [PERSON] при даному розподілу становить 331492,00 гривень. Горищем кожний з співвласників повинен користуватись над своїми приміщеннями, що нижче поверхом. При даному розподілі відхилення від ідеальних часток відсутні, компенсація не розраховується. Разом з тим, у висновку експерта №1592-Е від 28 лютого 2023 року визначено ще один варіант розподілу житлового будинку [ADDRESS] , з незначними відхиленнями від ідеальних часток (схема поділу, Додаток №6 до Висновку), за яким: в спільне користування обом власникам пропонується коридор №1-6, вбиральня №1-5 та частина сходової клітки №1-13'. Власнику 68/100 ідеальних часток [PERSON] (перший власник) пропонується виділити частину житлового будинку, літ «А-2» площею 200,9м2, а саме: перший поверх - коридор під № 1-1 площею 11,3 м2; допоміжна під № 1-2 площею 38,7 м2; котельня під № 1-3 площею 7,2 м2; допоміжна під № 1-4 площею 5,3 м2; вбиральні під № 1-5 площею 0,45 м2; коридору під №1-6 площею 5,75 м2; житлова під №1-8 площею 23,2 м2; допоміжна під № 1-11 площею 5,8 м2; житлова під № 1-12 площею 8,8 м2. Всього по першому поверсі 106,5 м2. Другий поверх - 1/2 частина сходової клітки №1-13 площею 6,4 м2; частина сходової клітки №1-13' площею 5,4 м2; житлова під № 1-14 площею 22,6 м2; житлова під № 1-17 площею 60,0 м2. Всього по другому поверсі 94,4 м2. Частка [PERSON] становить 686/1000. Вартість частки [PERSON] при даному розподілу становить 710290,00 гривень. Власнику 32/100 ідеальних часток [PERSON] (другий власник) пропонується виділити частину житлового будинку, літ «А-2» площею 92,1м2, а саме: перший поверх - вбиральні під № 1-5 площею 0,45 м2; коридору під № 1-6 площею 5,75 м2; коридор під № 1-7 площею 5,5 м2; житлова під № 1-9 площею 12,1 м2; кухня під № 1-10 площею 20,7 м2. Всього по першому поверсі 44,5 м2. Другий поверх - частина сходової клітки № 1-13 площею 6,4 м2; житлова під № 1-15" площею 18,5 м2; житлова під № 1-16 площею 22,7 м2. Всього по другому поверсі 92,1 м2. Частка [PERSON] становить 314/1000. Вартість частки [PERSON] при даному розподілу становить 325623,00 гривень. Компенсація другому співвласнику за відхилення від частки становить 5869,00 гривень. Горищем кожний з співвласників повинен користуватись над своїми приміщеннями, що нижче поверхом. Висновком експерта №1592-Е від 28 лютого 2023 року встановлено, що дійсна ринкова вартість житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що перебуває в спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] , становить 1035913,00 гривень. В судовому засіданні при уточненні позовних вимог, позивач [PERSON] та його представник - адвокат Новосад В.О. просили розділити житловий будинок [ADDRESS] між співвласниками відповідно до другого варіанту розподілу запропонованого експертом (п. 5 Висновку експерта №1592-Е від 28 лютого 2023 року), оскільки такий варіант розподілу дозволяє здійснити розподіл будинку без відхилення від ідеальних часток, належних співвласникам, не потребує сплати грошової компенсації, не передбачає значного переобладнання. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та ухвалення рішення про поділ житлового будинку [ADDRESS] між співвласниками відповідно до другого варіанту розподілу запропонованого експертом (п. 5 Висновку експерта №1592-Е від 28 лютого 2023 року). При цьому, суд враховує, що такий варіант поділу будинку між співвласниками не передбачає відхилення від ідеальних часток співвласників, сплати грошової компенсації, а будівельні роботи, що є необхідними для улаштування двох ізольованих об`єктів, є незначними. При такому варіанті розподілу житлового будинку у висновку експерта №1592-Е від 28 лютого 2023 року визначено, що є необхідним проведення таких будівельних робіт: а) кожному з власників необхідно виконати влаштування сходів на другий поверх (першому власнику в приміщенні №1-2, другому власнику закінчити їх влаштування в приміщенні №1-6); б) першому власнику потрібно облаштувати приміщення кухні, другому встановити котел (облаштувати котельню) в приміщенні №1-10; в) першому власнику потрібно влаштування вбиральні в приміщенні №1-4 (планування приміщення №1-4 виконати після встановлення фактичного розташування димоходів в стінах); г) влаштувати перегородку в приміщенні №1-13, розділивши його на два приміщення: №1-13' площею 7,6 м2 та №1-13" площею 10,6 м2; д) влаштувати перегородку в приміщенні №1-15, розділивши його на приміщення: №1-15' площею 8,7 м2 та №1-15" площею 9,8 м2; е) закласти частину віконного прорізу (середню секцію) в приміщенні №1-15; є) закласти дверні прорізи між приміщеннями № 1-1 та №1-6, №1-4 та №1-6, №1-8 та №1-7, №1-17 та №1-13; ж) першому власнику влаштувати дверні прорізи між приміщеннями №1-3 та №1-4, №1-4 та №1-8; з) обом власникам влаштувати автономні інженерні системи (опалення, електропостачання, газопостачання, водопостачанні та каналізації). Виконання вказаних будівельних робіт, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року №406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», належать до об`єктів з незначними наслідками та не потребують отримання будівельного паспорта. При проведенні експертизи, експертом взято до уваги технічний паспорт на спірний житловий будинок, виготовлений КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» 26 листопада 2020 року, інвентарна справа №1205. В п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виділ частки можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При вирішенні справи суд враховує практику Верховного Суду у справах щодо подібних правовідносин. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року в справі N 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, поділяються між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються тільки для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. При поділі майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду у справі №310/7011/17 від 28 липня 2021 року. Таким чином, при поділі спірного житлового будинку згідно запропонованого висновком експерта №1592-Е від 28 лютого 2023 року варіанта поділу (схема поділу додаток №5 до висновку), право спільної часткової власності на спірний житловий будинок підлягає припиненню в силу закону, згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При поданні до суду позовної заяви позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 4726,90 гривень, виходячи з вартості спірного майна, що була відома позивачеві на час звернення його до суду. Крім того, позивачем понесені витрати за проведення експертизи в розмірі 22652,40 гривень (а.с. 170 т. 1). Такі витрати, понесені позивачем, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача. Разом з тим, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2317,31 гривень, що розрахований, як різниця судового збору обрахованого від дійсної вартості спірного майна, та сумою сплаченого позивачем судового збору. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 183, 316, 317, 319, 356, 367 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 356, 358, 364 Цивільного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved