Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою до заінтересованої особи, в позовній заяві вказав, що заявнику належить земельна ділянка яка знаходиться на території с.Конотопи Опільської сільської ради (тепер Червоноградський район Сокальської територіальної громади) площею 0,1378га., цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарської споруди, підстава\~ Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №093818 виданий на ім`я [PERSON] . В державному акті допущено помилку в прізвищі заявника де вказано [PERSON] замість [PERSON] . У паспорті заявника вказано прізвище [PERSON] . Вказані помилки є перешкодою в здійсненні її права власності на вказане нерухоме майно, зокрема в реєстрації права власності на земельну ділянку та житловий будинок. Заявник в заяві заявив клопотання про розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. З паспорта громадянина України встановлено, що ім`прізвище заявника Грондзаль. В Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №093818 зазначено що земельна ділянка площею 0,1378га.\~ належить на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Окрім цього, згідно з п.1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. З огляду на зазначене, суд переконується в тому, що при виготовленні державного акту про право власності допущено описку в написанні прізвища заявника, але цей державний акт дійсно видано найого ім`я. При таких обставинах суд дійшов висновку, що є достатньо підстав для того, щоб встановити факт належності заявнику вказаного державного акту на право приватної власності на землю.

Outcome: approved