Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь ТОВ «Авентус Лізинг» заборгованість за договором фінансового лізингу № ЧГ-1390 від 10.08.2021 року в розмірі 181\~124,96 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 10.08.2021 року між ТОВ «Авентус Лізинг» та відповідачем [PERSON] укладено Договір фінансового лізингу № ЧГ-1390. Свої зобов`язання позивач своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав, зокрема, придбав предмет лізингу, а саме автомобіль: «Hyundai Sonata» (бувший у використанні). Вартість об`єкта лізингу, в т.ч. ПДВ, на дату укладання договору складала 332\~276,41 грн. Позивач передав автомобіль у користування відповідачу на підставі Акту приймання-передачі предмету лізингу до договору фінансового лізингу № ЧГ-1390 від 10.08.2021 року. Натомість, належного виконання за договором від відповідача лізингодавець не отримав. Відповідач [PERSON] за Договором системно не виконував визнаний договором графік сплати платежів, чим порушив умови Договору. 03.11.2022 року позивач засобом поштового зв`язку направив відповідачу повідомлення від 02.11.2022 року про необхідність усунення порушення за Договором фінансового лізингу, шляхом сплати заборгованості у строк до 14.11.2022 року. Лізингоодержувач зазначені вимоги не виконав. 16.11.2022 року ТОВ «Авентус Лізинг» засобом поштового зв`язку направило лізингоодержувачу повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу № ЧГ-1390 від 10.08.2021 року та вимогу про повернення автомобіля «Hyundai Sonata» (бувший у використанні) його власнику шляхом самостійного доставлення транспортного засобу на адресу місцезнаходження лізингодавця. Граничний строк повернення автомобіля до 25.11.2022 року. Відповідач у визначений строк не повернув на користь ТОВ «Авентус Лізинг» вищевказаний транспортний засіб, що підтверджується Комісійним актом № 25-11-2/22 від 25.11.2022 року, який засвідчив юридичний факт про те, що майно не повернуто власнику як об`єкт фінансового лізингу за відповідним Договором фінансового лізингу. Здійснюючи власну процесуальну дієздатність та правоздатність, позивач обрав спосіб захисту свого порушеного права шляхом стягнення простроченої дебіторської заборгованості, яка на момент звернення до суду складає 181\~124,96 грн. (штрафи, пеня, ст. 625 ЦК України не нараховуються внаслідок обмежень, встановлених законодавством на період воєнного стану). Через те, що відповідач неналежно виконує договірні зобов`язання за вказаним договором фінансового лізингу, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 22 травня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву, згідно якої просить суд ухвалити заочне рішення по справі, судове засідання провести за відсутності представника позивача (а.с. 58-59). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 38-40, 50, 55-57), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.08.2021 року між ТОВ «Авентус Лізинг» та відповідачем [PERSON] був укладений договір фінансового лізингу № ЧГ-1390, відповідно до умов якого лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування з правом викупу майно (далі об`єкт лізингу), а саме: автомобіль марки «Hyundai Sonata» (бувший у використанні), специфікація (об`єм двигуна, тип палива, тип КПП) 2359 см.куб./бензин/АКПП, VIN-код: [NUMBER] , тип кузову: седан, колір: синій, рік випуску: 2017, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов договору, що підтверджується: договором фінансового лізингу № ЧГ-1390 від 10.08.2021 року; додатком № 1 до договору фінансового лізингу № ЧГ-1390 від 10.08.2021 року (а.с. 9-15). Позивачем було придбано об`єкт лізингу, а саме: автомобіль марки «Hyundai Sonata» (бувший у використанні), специфікація (об`єм двигуна, тип палива, тип КПП) 2359 см.куб./бензин/АКПП, VIN-код: [NUMBER] , тип кузову: седан, колір: синій, рік випуску: 2017. Вартість об`єкту лізингу складає 332\~276,41 грн. Позивач передав автомобіль у користування відповідачу на підставі акту (видаткової накладної) прийому-передачі об`єкта лізингу до договору фінансового лізингу № ЧГ-1390 від 10.08.2021 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положенням Цивільного кодексу України про лізинг, найм, (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються Законом України «Про фінансовий лізинг». Згідно п. 1.1. Загальних умов Договору, лізингодавець (позивач) набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування із правом викупу Майно, найменування, марка, модель, рік випуску, характеристики, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування зазначаються у даному договорі, а лізингоодержувач (відповідач) зобов`язався прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. Відповідач за Договором системно не виконував визнаний Договором графік сплати платежів, через що 03.11.2022 року позивач засобом поштового зв`язку направив відповідачу повідомлення від 02.11.2022 року вих. № АЛ-911 про необхідність усунення порушення за Договором фінансового лізингу, шляхом сплати заборгованості у строк до 23:59 14.11.2022 року (а.с. 16-17). Однак відповідач зазначені вимоги не виконав, у зв`язку з чим 16.11.2022 року позивач засобом поштового зв`язку направило відповідачу повідомлення від 16.11.2022 року вих. № АЛ-913 про відмову від Договору фінансового лізингу № ЧГ-1390 від 10.08.2021 року та вимогу про повернення автомобіля: «Hyundai Sonata» (бувший у використанні), специфікація (об`єм двигуна, тип палива, тип КПП) 2359 см.куб./бензин/АКПП, VIN-код: [NUMBER] , тип кузову: седан, колір: синій, рік випуску: 2017, його власнику шляхом самостійного доставлення транспортного засобу на адресу місцезнаходження лізингодавця: 04116, м. Київ, вул. Митрофана Довнар-Запольського, буд. 5, оф. 220, граничний строк повернення автомобіля до 17:00 25.11.2022 року (а.с. 18-20). У визначений строк відповідач автомобіль не повернув, що підтверджується Комісійним актом № 25-11-2/22 від 25.11.2022 року, який засвідчив юридичний факт про те, що майно не повернуто власнику ТОВ «Авентус Лізинг» як об`єкт фінансового лізингу за відповідним Договором фінансового лізингу (а.с. 21). За даними позивача станом на 03.05.2023 року у відповідача перед позивачем за неналежне виконання зобов`язань за договором лізингу утворилась заборгованість в сумі 181\~124,96 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період: 10.08.2021-03.05.2023 між ТОВ «Авентус Лізинг» і [PERSON] за договором ДФЛ № ЧГ-1390 від 10.08.2021 року (а.с. 6-7). Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо таке право встановлено договором або законом, договір є розірваним. Згідно ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання припиняються. Наслідком відмови від договору є одночасно відмова як від прав за цим правочином так і від зобов`язань, у зв`язку із чим лізингодавець втрачає право на отримання лізингових платежів в частині вартості предмета лізингу, а також в нього відсутній обов`язок передання предмета лізингу у власність відповідача. При цьому, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю усі платежі за договором, належні до сплати згідно з графіком платежів та несплачені: витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку з виконанням договору (у тому числі у зв`язку з вилученням/поверненням предмета лізингу, транспортуванням, тощо); передбачені договором або чинним законодавством України штрафні санкції, З наявних у справі доказів вбачається, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо сплати лізингових платежів, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 03.05.2023 року становить суму в розмірі 181\~124,96 грн., що відповідачем належними доказами спростовано не було. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу. В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. При цьому, ч. 2 ст. 16 вищевказаного Закону, передбачає саме структуру сплати, а не механізм та порядок їх виплат. Так, лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Пунктом 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Частина 1 статті 806 ЦК України передбачає, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, спеціально придбане лізингодавцем, відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з приписами статей 526 ЦК України та 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість та вимагати відшкодування збитків відповідно до закону та договору. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved