Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 13.07.2005 вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 09.02.2015. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та який з 01.09.2020 навчається на денному відділенні Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства І-ІІ рівня акредитації, строк закінчення навчання - 30.06.2023. Зокрема, з 05.09.2022 син є студентом І курсу групи ДП-21 факультету електроніки КПІ ім. Ігоря Сікорського денної форми навчання, навчається за держзамовленням і закінчує університет 30 червня 2026 року, що підтверджується наказом про зарахування від 05.09.2022. Позивач працює вчителем і не має достатньо коштів на утримання дитини. Відповідач у вихованні сина участі не бере з моменту розлучення, матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина в розмірі частини щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з 30.06.2023 й до закінчення навчання - до 30.06.2026. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 04 квітня 2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, за зареєстрованою адресою. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 27 червня 2023 року подовжено строк розгляду справи, оскільки на території України введено воєнний стан, при цьому направлені неодноразові повідомлення сторонами по справі не отримуються, про що свідчить повернена кореспонденція за закінченням терміну зберігання. Відповідач, скориставшись правом подачі відзиву, 07.08.2023 надав до суду відзив, у якому заперечує щодо завдоволення позовних вимог, вказуючи на те, що позивачем не надано доказів того, що він має змогу надавати допомогу на утримання сина. Зазначає, що він тривалий час є безробітним, оскільки є інвалідом війни та має ІІ групу інвалідності. Звертає увагу суду про наявність судового рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27.12.2022, відповідно до якого суд стягнув з нього аліменти строком до 30.06.2023, при цьому позивач звернулась з новим позовом до суду 03.04.2023. Отже, на момент звернення позивача до суду її право не було порушене, що є підставою для відмови в позові. З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що позовні вимоги є недоведеними, а тому просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд становив наступні обставини . Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2005 року, який розірвано 09 лютого 2015 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім. Відповідно до довідки № 6 від 30.01.2023 Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства, [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання спеціальності «Підприємство, торгівля та біржова діяльність» вказаного ВУЗу, освітньо-кваліфікаційний рівень «Фаховий молодший бакалавр», термін навчання по 30 червня 2023 року. Відповідно до довідки № 312 від 30.01.2022 НТУУ «Київського політехнічного інституту імені І. Сікорського», [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету електроніки, навчається за держзамовленням і закінчує університет 30 червня 2026 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року було частково задоволено позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 травня 2022 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: -досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; -продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За положеннями ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Під час розгляду справи встановлено, що повнолітній син проживає разом з матір`ю, навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, при цьому зі змісту розову не вбачається чи має повнолітній син, якому 19 років, особистий дохід з урахуванням воєнного стану та вірогідності дистанційного навчання. Зокрема, позивач не зазначає чи має можливість відповідач сплачувати аліменти на повнолітню дитину. Зі змісту відзиву вбачається і на що наголошує відповідач, що позивач на підтвердження вимог в якості доказів надає квитанції, які надавались при винесенні рішення Деснянським районним судом 27.12.2022 при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Інших належних доказів суду не надано. При цьому даним рішенням стягнуто аліменти до 30 червня 2023 року, а новий позов подано у квітні 2023 року, отже на момент звернення до суду її право не було порушене. Зазначає, що тривалий час є безробітним, так як є інвалідом війни, має 2 групу інвалідності. Маючи відповідні захворювання та періодичне проходження курсу лікування, в тому числі в реабілітаціних центрах і спостерігається у психіатра, потребує значну частину коштів, які у нього відсутні. Як вбачається з наданих відповідачем доказів, останній дійсно має 2 групу інвалідності безстроково з 2013 року у зв`язку з множинними осколковими пораненнями. Контузія та їх наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку. Висновок про умови та характер праці6 може працювати на дому. Рекомендовані заходи щодо відновлення: реабілітаційний центр, спостереження психіатра. Враховуючи, що син продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, приймаючи до уваги вищезазначене та те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 30.06.2023 і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, оскільки сторони є звільненими від сплати судового збору, судові витрати відносяться за рахунок держави.

Outcome: partial