Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Тульчинської міської ради, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.02.2011 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Тульчинського районного суду від 12.12.2022 у справі №148/310/22. В шлюбі у них народились діти: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO]. Після припинення шлюбних відносин і по даний час діти проживають з нею. До 30.09.2022 діти були зареєстровані в будинку їх батька в [ADDRESS] . 30.09.2022 на підставі заяви власниці будинку- [PERSON] вона та діти були зняті з реєстраційного обліку. Таким чином, її діти фактично проживають разом із нею у квартирі за адресою: [ADDRESS] , власником якої є її батько [PERSON] , який надав згоду на реєстрацію та проживання в його квартирі її та її дітей. 21.03.2023 вона звернулась до ЦНАП Тульчинської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, однак їй було відмовлено в реєстрації дітей через відсутність письмової згоди батька на це, а він добровільно згоди не надає. За таких обставин вона вважає, що відсутність зареєстрованого місця проживання дітей порушує їх права. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом із нею без згоди батька [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилась, від її представника надійшла заява, згідно якої він просить судове засідання провести за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України та оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, і не повідомив суд про причини своєї неявки, у встановлений судом строк відзив не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - представник Тульчинської міської ради, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести без участі представника третьої особи, позовні вимоги підтримує, проти задоволення позову не заперечує, поданий висновок про доцільність проживання дітей разом із матір`ю підтримує. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.12.2022, яке набрало законної сили 12.01.2023, у справі №148/310/22 (а.с.7-8) шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 05.02.2011, було розірвано та позивач змінила своє прізвище- [PERSON] на дошлюбне - [PERSON] . Згідно копій свідоцтв про народження від 05.08.2011 серія [NUMBER] (а.с.5) та від 11.04.2018 серія [NUMBER] (а.с.6) сторони є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 05.05.2023 №2023/003426158 (а.с.4) позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягів з реєстру територіальної громади від 28.02.2023 №2023/001812970 (а.с.9) та №2023/001812903 (а.с.12) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] були зняті із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] з 30.09.2022. 21.03.2023 позивач звернулась до Тульчинської міської ради із заявами про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] , однак їй було відмовлено у реєстрації дітей у зв`язку із відсутністю дозволу батька, про що свідчать відповідні заяви (а.с.10-11,13-14). Відповідно до копії договору купівлі- продажу квартири від 20.03.1998 серія ААМ №310562 (а.с.15, 66) [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 05.05.2023 [PERSON] надав дозвіл на проживання та реєстрацію його доньки [PERSON] та її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в його квартирі за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відповідний дозвіл (а.с.16). Доказів про наявність спору між сторонами щодо місця проживання їх малолітніх дітей матеріали справи не містять. Виконавчим комітетом Тульчинської міської ради, як органом опіки та піклування, надано до суду висновок, який затверджений рішенням виконавчого комітету від 19.07.2023 №235 (а.с.58-60) про доцільність визначення місця проживаня малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином судом встановлено, шо відповідач в добровільному порядку згоду на реєстрацію своїх дітей за адресою проживання матері не дає, в результаті чого склалася ситуація, коли малолітні діти проживають без реєстрації, що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Вирішуючи спір між сторонами, суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 та 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За приписами ч.1, 3, 4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з ч.1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно ч.3, 4, 6 ст.5 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна. Реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності. Згідно ч.4, 5 ст.7 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг", або засвідчується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису нотаріуса. У разі якщо місце проживання батьків або інших законних представників дитини зареєстровано/задекларовано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається. Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) визначено Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 07.02.2022 №265 (надалі за текстом Порядок №265). Відповідно до пункту 16, 17, 32, 33 Порядку №265 місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. У разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти. Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Отже, в даному випадку для реєстрації місця проживання дітей сторін, які не досягли чотирнадцятирічного віку, необхідна згода їх батька, який такої згоди не дає. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Під час вирішення спору суд враховує, що незалежно від стосунків батьків, пріоритетом являються права та інтереси дітей. Визначений нормативно-правовими актами порядок реєстрації місця проживання дітей до 14 років передбачає проведення такої реєстрації без згоди одного із законних представників за рішенням суду. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача, виходячи, що малолітні діти проживають разом з матір`ю, спір між батьками про місце проживання дітей відсутній, батьки зареєстровані за різними адресами, згоду батька на реєстрацію дітей позивач не може отримати, суд приходить до висновку, що в інтересах дітей необхідно визначити місце їх проживання за зареєстрованим місцем проживання їх матері без письмової згоди їх батька. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved