Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

У лютому 2023 року керівник Вишгородської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України з позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень [PERSON] та [PERSON] , в сумі 34305,24 гривень. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2021 у справі № 377/461/20 відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 296, частиною першою статті 122 КК України, з призначенням покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки. На підставі статті 75 КК України звільнено його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Вироком Київського апеляційного суду від 28.07.2022 вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2021 скасовано в частині призначеного покарання та призначено [PERSON] покарання у виді обмеження волі строком на два роки. Зазначений вирок набрав законної сили 28.07.2022. Вищевказаними судовими рішеннями встановлено, що внаслідок злочинних дій [PERSON] , [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи області кутів, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в області кута зліва і між 42-43 зубами, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] та [PERSON] перебували на лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в стоматологічному відділені з 21.06.2020 по 12.07.2020 ( 21 ліжко-день). Вартість лікування [PERSON] за весь період перебування в лікарні становить 17152,62 гривень, вартість лікування [PERSON] за весь період перебування в лікарні становить 17152,62 гривень. В кримінальному провадженні № 377/561/20 цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілих прокурором або іншим суб`єктом владних повноважень не заявлявся. Згідно з довідками від 10.11.2022 № 3/05/593 та № 3/05/594 КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради у червні-липні 2020 року фінансування лікарні здійснювалося Національною службою охорони здоров`я України за програмою медичних гарантій(державний бюджет) за договором № 0526-Е420-Р000 від 27.03.2020. Зі змісту листа № 40605/2-14-22 від 28.11.22 НСЗУ вбачається, що послуги КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Разом з тим, оскільки НСЗУ витратила кошти державного бюджету при наданні медичних послуг, а саме лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] , які перебували на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» з вини [PERSON] , ці кошти необхідно стягнути із [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. Невідшкодування витрат, здійснених НСЗУ за рахунок Державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілих від кримінальних правопорушень [PERSON] та [PERSON] в КНП «Чернігівська обласна лікарня» призвело до втрат державного бюджету та негативно впливає на фінансування медичних послуг, які надаються іншим хворим, внаслідок чого порушується інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Враховуючи, що Національна служба здоров`я України не здійснює захист порушених інтересів держави, посилаючись на відсутність повноважень представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування осіб, потерпілих від злочинів, є обґрунтовані підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». Ухвалою судді від 15 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 14 березня 2023 року. 14 березня 2023 року судовий розгляд справи було відкладено до 30 березня 2023 року на підставі пункту 1 частини 2 статті 223 ЦПК України. 30 березня 2023 року було оголошено перерву у судовому розгляді справи до 12 квітня 2023 року за клопотанням прокурора. 12 квітня 2023 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 26 квітня 2023 року. Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року за клопотанням прокурора витребувано із КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради належним чином завірені копії медичних карт стаціонарного хворого [PERSON] і [PERSON] та детальний розрахунок вартості ліжко-днів в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в період перебування на лікуванні у вказаному закладі [PERSON] і [PERSON] з 21.06.2020 по 12.07.2020, в зв`язку з чим оголошено перерву в судовому засіданні до 18 травня 2023 року. 18 травня 2023 року оголошено перерву в судовому засіданні за клопотанням відповідача на 31 травня 2023 року. 31 травня 2023 року оголошено перерву в судовому засіданні за клопотанням відповідача до 16 червня 2023 року в зв`язку з тим, що він звернувся до Центру з надання безоплатної вторинної допомоги за наданням правничої допомоги. 16 червня 2023 року оголошено перерву в судовому засіданні до 11 серпня 2023 року за клопотанням відповідача. 11 серпня 2023 року оголошено перерву в судовому засіданні до 29 серпня 2023 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Зеленської А.О.. В судовому засіданні прокурори: Младаневич З.О. та Чемерис О.М. підтримали позовні вимоги та просили задовольнити, посилаючись на те, що [PERSON] зобов`язаний відшкодувати державі в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень [PERSON] та [PERSON] , в сумі 34305, 24 гривень, оскільки в результаті злочинних дій [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, в зв`язку з чим потерпілі від кримінальних правопорушень знаходились на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в стоматологічному відділенні з 21.06.2020 по 12.07.2020. Національна служба здоров`я України, позивач у справі, свого представника в судові засідання не направила, про дату час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Від уповноваженого представника позивача до суду надійшло клопотання, в якому він просив розглядати справу без участі представника НСЗУ, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Зеленська А.О. в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі. Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, третя особа у справі, свого представника в судове засідання не направило, про дату, час та місце судового засідання було повідомлено належним чином. Від генерального директора КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до суду надійшов лист, в якому він просив проводити судовий розгляд справи за відсутності їхнього представника. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 17 вересня 2021 року у справі № 377/461/20 [PERSON] , відповідача у справі, визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 296, частиною першою статті 122 КК України, та призначено покарання за сукупністю злочинів на підставі частини першої статті 70 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки. На підставі статті 75 КК України звільнено його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. Вироком Київського апеляційного суду від 28.07.2022 вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2021 скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок, яким призначено [PERSON] покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 296, частиною першою статті 122 КК України, за сукупністю злочинів на підставі частини першої статті 70 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки( том 1 а.с. 16-34). Вказаний вирок набрав законної сили 28 липня 2022 року. Вироком суду встановлено, що 21 червня 2020 року, у період часу з 04:00 до 04:10, [PERSON] , знаходячись у громадському місці, а саме поряд з будівлею кафе-бару « Атлант », розташованому за адресою: Київська область, м.Славутич, проспект Дружби народів, 4 , побачив компанію молодих чоловіків, серед яких були потерпілі [PERSON] та [PERSON] , та вирішив вчинити по відношенню до них хуліганські дії і безпричинно заподіяти останнім тілесні ушкодження. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій та заподіяння тілесних ушкоджень, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та доброзичливості, демонструючи протиправну вседозволеність, діючи з особливою зухвалістю, [PERSON] підійшов до [PERSON] та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, безпричинно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область щелепи з лівого боку та одного удару кулаком лівої руки в область обличчя з правого боку. Продовжуючи свої злочинні дії, направленні на вчинення хуліганських дій та заподіяння тілесних ушкоджень, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та доброзичливості, демонструючи протиправну вседозволеність, діючи з особливою зухвалістю, [PERSON] підійшов до [PERSON] та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, безпричинно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область щелепи з лівого боку. В результаті злочинних дій [PERSON] , [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи області кутів, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в області кута зліва і між 42-43 зубами, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини першої статті 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. За змістом часини другої статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно з частиною третьою статті 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Частиною сьомою цієї статті передбачено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як встановлено в судовому засіданні, цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування осіб, які потерпіли від кримінальних правопорушень, під час судового розгляду кримінального провадження не заявлявся. Положеннями статті 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що спричинили збиток. Згідно з частиною першою статті 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною третьою статті 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до частини другої статті 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.95 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ від 16 липня 1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з пунктом 3 цього Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Потерпілі [PERSON] та [PERSON] , яким кримінальним правопорушенням заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, знаходилися на лікуванні в стоматологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради з 21.06.2020 по 12.07.2020 (21 ліжко-день), що підтверджено медичною картою стаціонарного хворого [PERSON] № 7797 та медичною картою стаціонарного хворого [PERSON] № 7798, копії яких долучені до матеріалів справи ( том 2 а.с. 73-91). Вартість лікування кожного з потерпілих становила 17152,62 гривень, з яких : за період з 21.06.2020 по 30.06.2020 вартість одного ліжко-дня становила 991,98 гривень, проведено ліжко-днів -9, вартість лікування за цей період - 8927,82 гривень; за період з 01.07.2020 по 12.07.2020 вартість одного ліжко-дня становила 685,40 гривень, проведено ліжко-днів -12, вартість лікування за цей період - 8224,80 гривень, що підтверджено довідками КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради вартості одного ліжко-дня в КНП «Чернігівська обласна лікарня» ЧОР за червень - липень 2020 року № 3/05/593 від 10.11.2022, № 3/05/594 від 10.11.2022, розрахунками вартості лікування одного ліжка-дня стаціонарного хворого по відділеннях Чернігівської обласної лікарні за червень та липень 2020 року ( том 1 а.с. 42-44, том 2 а.с. 92-101). Відповідно до інформації Чернігівської обласної ради № 01-05/496 від 18.10.22, починаючи з 2020 року фінансування закладів охорони здоров`я здійснюється відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» шляхом укладення відповідних договорів між медичним закладом та Національною службою здоров`я України, відповідно до яких держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів державного бюджету України, надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій( том 1 а.с. 38-39). Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» відповідно до цього Закону держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Довідками від 10.11.2022 № 3/05/593 та № 3/05/594 КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради підтверджено, що у червні-липні 2020 року фінансування лікарні здійснювалося Національною Службою здоров`я України за програмою медичних гарантій (державний бюджет) за договором № 0526-Е420-Р000 від 27.03.2020(том 1 а.с. 42-47). Договір № 0526-Е420-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій з додатками був укладений 27.03.2020 між Національною Службою здоров`я України та Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради( том 1 а.с. 87-184). Відповідно до пункту 8 договору надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. За змістом пункту 9 договору медичні послуги та спеціальні умови їх надання визначаються в додатках до цього договору. Умови закупівлі та специфікації, визначені в оголошенні про укладення договору, є невід`ємною частиною договору. Згідно з пунктом 10 договору медичні послуги надаються відповідно до порядків надання медичної допомоги, затверджених МОЗ, з обов`язковим дотриманням галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я та в місцях надання медичних послуг, що зазначені в додатках до цього договору. Відповідно до пункту 21 договору надавач зобов`язаний скласти звіт про медичні послуги за формою, наданою замовником, в якому зазначаються назва звіту, дата його складання, найменування надавача, посади відповідальних осіб надавача та замовника із зазначенням їх прізвища, імені та по батькові, а також перелік та обсяг надання медичних послуг, які підлягають оплаті за звітний період. Звіт про медичні послуги є первинним документом. Звіт про медичні послуги формується на підставі інформації, що міститься в системі, медичної документації та інших документів, що підтверджують факт надання пацієнтам медичної допомоги відповідно до законодавства. Згідно з пунктом 25 договору замовник зобов`язується оплачувати медичні послуги, включені до звіту про медичні послуги, щодо якого замовник не подав заперечення відповідно до пункту 23 договору, згідно з тарифом із застосуванням відповідних коригувальних коефіцієнтів, затверджених у порядку, визначеному законодавством. За змістом пункту 26 договору оплата медичних послуг згідно з договором здійснюється на підставі звіту про медичні послуги надавача протягом десяти робочих днів з дати підписання обома сторонами звіту про медичні послуги з урахуванням вимог пункту 23 договору. Відповідно до пункту 48 договору цей договір діє з 01.04.2020 до 31.12.2020. Строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін не більше ніж за три місяці. Таким чином, оплата наданих медичних послуг Чернігівською обласною лікарнею в червні-липні 2020 року здійснювалася за рахунок коштів Державного бюджету України на підставі договору № 0526-Е420-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій з додатками, який був укладений 27.03.2020 між Національною Службою здоров`я України та Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради. Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Відповідно до пункту 1.1. Статуту Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради є закладом охорони здоров`я-комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає третинну/високоспеціалізовану медичну допомогу, вторинну спеціалізовану медичну допомогу, паліативну медичну допомогу, екстрену(невідкладну) медичну допомогу та проводить реабілітаційну допомогу із застосуванням телемедицини будь-яким особам, в тому числі дітям до 16 років, а також забезпечує медичне обслуговування населення та/або надання реабілітаційної допомоги на основі укладення договорів та ліцензій, в тому числі ліцензії на медичну практику та професійної діяльності медичних( фармацевтичних) працівників в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом. Згідно з пунктом 1.5 Статуту підприємство створене на базі майна територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області. Майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради. Пунктом 1.8 Статуту передбачено, що підприємство здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. Відповідно до пункту 3.1 Статуту основною метою діяльності підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання медичних послуг, в тому числі, що включені до програми державних гарантій медичного обслуговування населення, яку підприємство надає згідно з укладеним договором з Національною службою охорони здоров`я України. Згідно з пунктом 4.1. Статуту підприємство є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації. Підприємство має право укладати угоди (договори), набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути стороною, яка бере участь у справах, що розглядається в судах України, міжнародних та третейських судах. Перелік та обсяг медичних послуг, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України, визначені Порядком реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2022 році, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1440. Відповідно до листа Національної служби здоров`я України № 40605/2-14-22 від 28.11.2022 послуги КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів державного бюджету України ( том 1 а.с. 80-82). Враховуючи, що НСЗУ витратила кошти державного бюджету при наданні медичних послуг [PERSON] та [PERSON] , потерпілих від кримінальних правопорушень, вчинених [PERSON] , то ці кошти необхідно стягнути із [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та зарахувати до державного бюджету України. Відповідно до частини третьої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Як зазначено у частині четвертій статті 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Прокурор здійснює представництво законних інтересів держави у суді відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з пунктом 1 Положення про Національну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1101, Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Як зазначено у пункті 3 вказаного Положення, основними завданнями НСЗУ є: 1) реалізація державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій); 2) виконання функцій замовника медичних послуг, лікарських засобів та медичних виробів за програмою медичних гарантій; 3) внесення на розгляд Міністра охорони здоров`я пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Згідно з підпунктом 14 пункту 5 Положення НСЗУ з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво НСЗУ в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від її імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби НСЗУ, а також забезпечує представництво інтересів НСЗУ в судах України та інших органах через представників. Відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Як зазначено у частині першій статті 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я України», фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Згідно з підпунктом «ж» пункту 8 частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на програму державних гарантій медичного обслуговування населення. Вишгородською окружною прокуратурою листом від 14.11.2022 № 4525 вих.22 повідомлено Національну службу здоров`я України про те, що кошти, витрачені КНП «Чернігівська обласна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілих від кримінальних правопорушень [PERSON] та [PERSON] з винної особи [PERSON] не стягнуто ( том 1 а.с. 78-79). Листом № 40605/2-14-22 від 28.11.2022 Національна служба здоров`я України повідомила Вишгородську окружну прокуратуру про те, що з урахуванням Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину, а відтак заходи претензійно-позовного характеру, спрямовані на стягнення витрат на лікування, НСЗУ не вживались. Одночасно, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави окружною прокуратурою з позовом щодо відшкодування витрат на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень( том 1 а.с. 80-83). Таким чином, підставою для представництва інтересів держави в особі Національної служби здоров`я України, шляхом подання позову, є захист державних інтересів у сфері використання бюджетних (державних) коштів через бездіяльність компетентного органу. За таких обставин позов необхідно задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень [PERSON] та [PERSON] , в сумі 34 305 гривень 24 копійки. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, положень Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнений позивач відповідно до пункту 6 статті 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved