Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

29.06.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на підставі ухвали Київського районного суду м. Полтави від 29.05.2023 року про передання справи за підсудністю надійшла позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб укладений між нею [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 26.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 855. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що спільне проживання у сторін не склалося у зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між сторонами фактично припинені на протязі тривалого часу до подання позовної заяви, починаючи з 2021 року. Вони проживають окремо один від одного та повністю припинили шлюбні відносини, а тому подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між ними носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. Ухвалою суду від 03.07.2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Позивач в позовній заяві просить проводити розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримала та просила її задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява в якій він просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував та зазначив, що шлюбно-сімейні відносини між ним та позивачем припинені починаючи з 2021 року. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи по суті. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.08.2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 855. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] , а матір`ю позивач [PERSON] . Судом на підставі наданих суду матеріалів, з`ясовані фактичні взаємини та обставини сумісного життя подружжя, час припинення між ними шлюбних відносин, мотиви розірвання шлюбу та дійсні причини позову, які у своїй сукупності свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу і сім`ї є неможливим, суперечить інтересам кожного з подружжя, враховуючи небажання та неспроможність подружжя відновити сімейні відносити, а також відсутність наявних перешкод, передбачених статтею 110 Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд з огляду на наведене, приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу та вважає за можливе та необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, оскільки фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені на протязі тривалого часу до подання позовної заяви, починаючи з 2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved