Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

[PERSON] , звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 22 червня 2019 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №166, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 22.06.2019 року Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні. [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що під час спільного життя з відповідачкою [PERSON] в них почали виникати конфлікти та непорозуміння, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини з відповідачкою були припинені. Окрім цього , вони як подружжя не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків тривалий час. За наведених обставин [PERSON] зазначає, що примирення та збереження їхньої сім`ї є неможливим, тому просить суд, позов задовольнити та шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 05.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. 05.07.2023 року [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, також зазначив, що проти ухвалення заочного рішення, не заперечує. Відповідачка [PERSON] , будучи відповідно до положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами за №№9050001698141, 9050001739760 та довідкою про доставку SMS у судове засідання не з`явилася та про причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву, не надходило. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що позивач просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 22 червня 2019 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №166, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 22.06.2019 року Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.08.2021 року Управлінням міністерства юстиції (м. Одеса) Арцизьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болгарському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). (а.с.7). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Подружніх відносин вони не підтримують та спільним подружнім життям, не проживають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що зазначає у позовній заяві та просить строк на примирення, не надавати. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, яка не виявила бажання з`явитися в судове засідання та відзиву на позовну заяву не подала, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved