Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь держави шкоду, завдану навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев в сумі 31228,99 грн та витрати зі сплати судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.11.2022 року на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області надійшли матеріли від Жмеринського районного відділу поліції щодо виявленого факту лісопорушення, а саме порубки дерева породи «ясен» у лісосмузі між с. Мала Жмеринка та м. Жмеринка. З надісланих матеріалів стало відомо, що незаконну рубку дерева здійснено громадянином [PERSON] спільно з [PERSON] , які 09.11.2022 року за допомогою бензопили «Дніпро» сірого кольору здійснили незаконну порубку одного дерева породи ясен з діаметром пня 46 см в полезахисній смузі, яка розташована між с. Мала Жмеринка та м. Жмеринка на території Жмеринської міської ради Жмеринського району Вінницької області. При цьому, дозвільні документи на право порубки дерев у сказаних громадян відсутні. Вказані дії (незаконна рубка дерева) є порушенням ст. 10 Закону України "Про рослинний світ", та ст. 67, 69 Лісового Кодексу України, де зазначається, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Своїми діями відповідачами нанесено державі збитків, заподіяних внаслідок незаконної порубки дерев в розмірі 12785,82 коп. Станом на день подачі позову [PERSON] в добровільному порядку відшкодовано збитки лише у розмірі 2000 грн. Невідшкодними залишаються збитки у розмірі 10785,82 коп. Ухвалою суду від 27.02.2023 року по даній справі було відкрито провадження та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. До початку судового засідання до суду надійшла заява представника позивача Самохвалової В.В. про уточнення позовних вимог, а саме з зазначенням суми збитків, які просить стягнути з [PERSON] з урахуванням його добровільного часткового відшкодування шкоди. Розгляд заяви провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність при вирішенні справи покладається на розсуд суду, до заяви долучив копію квитанції про часткову сплату заподіяних збитків на суму 4000 грн (а.с. 107-108). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини його неявки суду невідомі. Будь-яких заяв та клопотань суду не надав. Ухвалою суду від 02.08.2023 року прийнято до провадження заяву про уточнення позовних вимог представника Самохвалової В.В. (а.с. 126). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно протоколів про адміністративне правопорушення № 014906 від 30.11.2022 (а.с.9) та № 014907 від 30.11.2022 (а.с.12), складених головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу [PERSON], [PERSON] спільно з [PERSON] за допомогою бензопили марки «Дніпро», 09.11.2022 року знищили одне дерево породи «ясен» з діаметром кореня біля шийки кореня 46 см. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 05.12.2022 року №06/092 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 65-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.10). Дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 15.12.2022, штраф сплачено 07.12.2022 (а.с.11). Постановою про накладення адміністративного стягнення від 05.12.2022 №06/093, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.65-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.(а.с.13). Дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 15.12.2022 року, штраф сплачено 07.12.2022(а.с.14). Відповідно до розрахунку розміру збитків від 09.11.2022, на підставі постанови КМУ України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», розмір заподіяних збитків складає 12785,82 грн. (а.с.15). Відповідачам 14.12.2022 року за № 3852/6/22 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області надіслана претензія щодо можливості в добровільному порядку відшкодувати збитки, завдані державі в розмірі 12785,82 грн.(а.с.16). Відповідно до копії квитанцій від 09.01.2023 року та 16.02.2023 року [PERSON] в добровільному порядку відшкодовано збитки на загальну суму 6000 грн (а.с. 18, 108). Невідшкодованими [PERSON] залишаються збитки в розмірі 392,91 грн, а [PERSON] 6392,91 грн. Вказані дії відповідачів, які полягають у незаконній рубці дерев, є порушенням ст.10 Закону України «Про рослинний світ», та ст.ст.67,69 Лісового Кодексу України,. Згідно зі ст.105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відтак, виникли підстави звернення позивача до суду з метою застосування до [PERSON] та [PERSON] цивільно-правової відповідальності. Відомості щодо добровільного відшкодування завданої шкоди відповідачами у матеріалах справи відсутні. Ст.66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч.1 ст.105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно- правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні зокрема у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно зі ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. Відповідно до ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належать: складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 року № 275Державна екологічна інспекція України(далі Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Пунктом 7 вищевказаного Положення визначено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Наказом Міністерства енергетики та захисту довікілля України від 07.04.2020 року №230 затверджено Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції. Відповідно до п.п.1,3 даного наказу Державна екологічна інспекція відповідної області є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Основними завданнями Держекоінспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах відповідної території. Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, в тому числі і щодо законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема: законності вирубки, ушкодження дерев і чагарників, знищення або ушкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, а також молодняку природного походження й самосівів на площах, призначених під лісовідновлення та тощо (Розділ ІІ). Згідно з п.п.6-10 Розділу ІІ Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, для виконання покладених на неї завдань Держекоінспекція має право: розраховувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належить до її компетенції, пред`являти претензії, вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Таким чином, саме Державна екологічна інспекція є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Статтею 16 Конституції України обов`язком держави визначено забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України. Згідно статті 131-1 Конституції України, на органи прокуратури і кладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді інтересів держави у разі порушення або загрози по рушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до приписі в ст.20-2 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища» до компетенції державної екологічної інспекції належить організація і здійснення державного контролю за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень вимог законодавства про охорону, утримання і використання зелених насаджень. Вказаним законом вищезазначений орган наділений повноваженнями виступати позивачем у судах. Стаття 3 Закону України «Про рослинний світ» визначає, що рослинний світ, це сукупність усіх видів рослин. Отже, дерева є видом рослин. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно зі ст.10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Відповідно до ст.69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Ст.40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Ст.105 Лісового кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Ст.107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно з ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Оскільки [PERSON] та [PERSON] добровільно в повному обсязі не відшкодували завдану позивачеві шкоду, суд вважає позовні Державної екологічної інспекції у Вінницькій області обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України та враховує, що відповідач [PERSON] надав суду докази часткового відшкодування шкоди, відповідачі не спростували надані позивачем розрахунки та обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно судовий збір в розмірі 2684 грн (а.с.5).

Outcome: approved