Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 06 липня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, від спільного проживання мають двоє неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності. Все це призвело до того, що з 2020 року разом не проживають. На даний час відповідач проживає в іншій сім`ї. З огляду на викладене, позивачка просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді від 02 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності з позовом згідний. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 листопада 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Вихрівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання є двоє неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіямисвідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно із ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Оскільки, сторони припинили шлюбні віднолсини, не проживають разом з 2020 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Із копії довідки МСЕК серія АВ №1083777 вбачається, що позивачка [PERSON] має ІІ групу інвалідності, а тому звільняється від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача має бути стягнутий судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру в розмірі, встановленому пунктом 1 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", станом на день подання позову - 26.07.2023 року, а саме 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved