Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

В квітні 2023 року [PERSON] (далі Позивач) звернувся з позовом до АТ «Укрпошта» (далі Відповідач), в якому просив суд стягнути з АТ «Укрпошта» на його користь 42416 грн. 00 коп. недоотриманої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідачем були порушені вимоги трудового законодавства, що істотно вплинули на його права. Ухвалою суду від 05.05.2023 року відкрито провадження у справі. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти задоволення позову заперечує. В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали і просили суд його задовольнити. Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] працював водієм в Чернігівській дирекції АТ «Укрпошта» у відділі ЦПП Групи експлуатації транспорту м. Чернігів. 22 квітня 2022 року наказом Відповідача від 28.04.2022 р. № 252 «Про закріплення автотранспорту за водіями автотранспортних засобів» закріплено за Позивачем автомобіль ГАЗ - 3302101-15 СПГ державний номер (автобус до 5 м) [NUMBER] . 29 квітня 2022 року наказом від 29.04.2022 р. № 253 «Про зміну істотних умов праці» виведено зі штату ЦПП Групи експлуатації транспорту м. Чернігів 1,0 од. водій автотранспортних засобів 1 кл. з посадовим окладом 6240 грн. ( [PERSON] ), введено до штату ЦПП Групи експлуатації транспорту м. Чернігів 0,2 од. водій автотранспортних засобів 1 кл. з посадовим окладом 1248, 00 грн. ( [PERSON] ) з робочим днем 1,6 год. (5 днів на тиждень). З 4 травня 2022 року Позивачу змінено істотні умови праці, а саме: переведено 0,2 од. із зменшенням посадового окладу з 6240 грн. до 1248 грн. У подальшому Відповідачем був винесений наказ № 267 від 09 травня 2022 року щодо зміни істотних умов праці водія автотранспортних засобів 1 класу [PERSON] . Не погодившись з вищенаведеними наказами, Позивач їх оскаржив у Деснянському районному суді м. Чернігова. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 вересня 2022 року у справі № 750/2782/22, залишеного без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 6 грудня 2022 року - визнано незаконними та скасовано накази директора філії Чернігівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» Дорошенко Олени «Про зміну істотних умов праці» № 253 від 29 квітня 2022 року та № 267 від 09 травня 2022 року щодо зміни істотних умов праці водія автотранспортних засобів 1 класу [PERSON] . На виконання прийнятих судових рішень, Відповідач повідомленням від 07.12.2022р. № 111.024.010.004-25/282 попередив Позивача в поновленні останнього в правах на працю за посадою Позивача з 04.05.2022 року на 1,0 шт. од. на умовах повного робочого дня. З 4 травня 2022 року по 6 грудня 2022 року Позивач отримував заробітну плату у розмірі 1248 гривень відповідно до наказу від 29.04.2022 р. № 253 «Про зміну істотних умов праці». 30 грудня 2022 року Позивач звільнився з роботи за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати (ст.3-1 Закону України «Про оплату праці»). Згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень. Враховуючи положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та обставину поновлення Позивача з 04.05.2022 року на виконання рішень судів у справі № 750/2782/22 на 1,0 шт. од. -Відповідач з травня 2022 року по 30 вересня 2022 року мав виплачувати Позивачу заробітну плату у розмірі - 6500 гривень, з 1 жовтня 2022 року по 30 листопада 2022 року - 6700 гривень. Натомість, Відповідач виплачував Позивачу згідно наказу від 29.04.2022 р. № 253 «Про зміну істотних умов праці» заробітну плату у розмірі: за травень 2022 року - 1248 гривень; за червень 2022 року - 1248 гривень; за липень 2022 року - 1248 гривень; за серпень 2022 року - 1248 гривень; за вересень 2022 року - 1248 гривень; за жовтень 2022 року - 1248 гривень; за листопад 2022 року - 1248 гривень. Таким чином, сума недоотриманої заробітної плати Позивачу становить: за травень 2022 року - 5252 гривень; за червень 2022 року - 5252 гривень; за липень 2022 року - 5252 гривень; за серпень 2022 року - 5252 гривень; за вересень 2022 року - 5252 гривень; за жовтень 2022 року - 5452 гривень; за листопад 2022 року - 5452 гривень. Всього розмір недоотриманої заробітної плати складає 42416 гривень. За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Згідно діючого трудового законодавства України переведення працівника на неповний робочий день або тиждень можливо у двох випадках: у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (ст. 32 КЗпП України) та за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом (ст. 56 КЗпП України). Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Верховний Суд України в п.12 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 р. №13 роз`яснив, що судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 21,22 Закону роботодавець не може в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, які погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективним договором. Розмір заробітної плати за працю може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати тільки в разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилась браком, та з інших передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Оскільки при зміні систем та розмірів оплати праці у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці (ч. 3 ст. 32 КЗпП), введенні нових або зміні діючих умов оплати праці у бік погіршення (ст. 103 КЗпП) роботодавець повинен повідомити про це працівника не пізніше ніж за два місяці до їх запровадження, порушення цього строку може бути підставою для задоволення вимог працівника про оплату праці згідно з попередніми умовами за період, на який було скорочено зазначений строк попередження. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. 30 грудня 2022 року в день звільнення Позивач недоотримав заробітну плату у розмірі 42416 гривень. Враховуючи той факт, що з вини Відповідача Позивачеві не було вчасно виплачено заробітну плата - Відповідач зобов`язаний виплати Позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців Виходячи з встановленого законодавчого мінімуму розміру заробітної плати, за два останні місяці перед звільненням, відповідно до Постанови КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середня заробітна плата Позивача мала становити - 6700 гривень на місяць, середньоденна заробітна плата становить (6700+6700)/(21 (робочих днів у жовтні)+22(робочих днів у листопаді)= 311,63 грн.таким чином середній заробіток за шість місяців становить 130 днів х 311,63 грн. = 40511, 90 грн. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення середнього заробітку суд зазначає, що відповідно до п.1 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12 березня 2020 року в Україні було запроваджено карантин, який відмінений постановою КМУ №651 від 27.06.2023 року «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24-00 год. 30.06.2023 року. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] 42416 грн. 00 коп. недоотриманої заробітної плати (сума вказана без відрахування обов`язкових платежів та податків), 40511 грн. 90 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (сума вказана без відрахування обов`язкових платежів та податків). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмірвитрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., представництво інтересів позивача здійснювалось на підставі договору від 25.04. 2023 року, яким визначено порядок оплати послуг адвоката (розділ 4) та зазначено, що остаточний розмір гонорару адвоката затверджується сторонами шляхом підписання звіту адвоката про виконану роботу, сума витрат згідно звіту адвоката про виконану роботу від 15.08.2023 року становить 10000 грн. Представник відповідача проти визначеного розміру витрат на правову допомогу заперечував. Отже, враховуючи заперечення відповідача, складність справи, значимість її для сторін, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 5000 грн.

Outcome: approved