Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулася [PERSON] із заявою провстановлення факту смерті. В заяві вказує, що вона у період з 05.04.1985 року по 23.02.1995 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , який загинув [INFO] під час виконання ним бойового завдання із захисту територіальної цілісності та недоторканості України. Відповідно до ст. 16 та ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовців - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Таким чином на отримання одноразової допомоги мають право обоє батьків загиблого військовослужбовця. [PERSON] помер [INFO] в селі Жеревиці Лугинського району Житомирської області та був захоронений на місцевому кладовищі, однак свідоцтво про смерть не видавалось, про що зазначено в довідці Топільнянської сільської ради Лугинського району Житомирської області № 515 від 30.05.2008 року. Про наявність захоронення також свідчить фотографія, зроблена нею на кладовищі в селі Жеревці. За відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть відносно [PERSON] [INFO] не виявлено. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки відсутній медичний документ, що може бути прийнятий відділом для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відсутність свідоцтва про смерть [PERSON] позбавляє її права на отримання одноразової допомоги внаслідок загибелі під час виконання ним бойового завдання із захисту територіальної цілісності та недоторканості України сина [PERSON] . Просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в селі Жеревиці Лугинського району Житомирської області у віці 52 роки. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала просила її задовольнити. Додатково пояснила, що до органів РАГСу щодо отримання свідоцтва про смерть [PERSON] вона не зверталася. [PERSON] захоронений на місцевому кладовищі в селі Жеревиці, Лугинського району, Житомирської області. Матір [PERSON] померла три роки тому, у нього ще є рідний брат [PERSON] , який проживає в Лугинському районі, Житомирської області. Брат свідоцтво про смерть [PERSON] теж не оформляв. В судове засідання заінтересована особа - Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не забезпечила явку свого представника, через канцелярію суду подала заяву щодо слухання справи без присутності представника відділу ДРАЦС. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року відповідно до ст. 273 ЦПК України( 1963р) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення ( удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений в порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] в період з 05.04.1985 року по 23.02.1995 року, що вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] та свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , а також свідоцтва про одруження серія [NUMBER] з якого вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 11 листопада 2004 року та прізвище дружини після одруження - « [PERSON] ». З листа Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області від 28.04.2023 року № 974/30.17-23 вбачається, що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть відносно [PERSON] [INFO] не виявлено. Перевірку проведено за паперовими носіями первинних актових записів про смерть за період з 2004 по 2010 роки та поновлених актових записів з 2008 року по теперішній час. Згідно листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирській області управління державної реєстрації ЦМУ МЮ (м. Київ) від 27.04.23 № 373/8.3-48 перевіркою проведеною в архівах відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі ЦМУ МЮ (м. Київ) та відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирській області управління державної реєстрації ЦМУ МЮ (м. Київ) актового запису про смерть відносно [PERSON] , який помер [INFO] не виявлено. З пояснень заявника встановлено, що родичі померлого з відповідною заявою щодо державної реєстрації смерті до відповідних органів РАГСу не зверталися. Заявником не надано належних доказів щодо часу та місця смерті [PERSON] . Суд не бере до уваги, подану копію світлини таблички з фото та написом « [PERSON] 05.01.1955-11.12.2007» з кладовища та довідку сільського голови Топільнянської сільської ради Лугинського району Житомирської області № 515 від 30.05.2008 про те,що [PERSON] помер [INFO] та був похований на громадському кладовищі села Жеревці; свідоцтво про смерть не видавалось так, як розтин тіла не проводився, оскільки дані документи не є доказовою базою, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, крім того мають розбіжності щодо дати смерті. На підставі вищевикладеного, встановлених у судовому засіданні обставин справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed