Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що позивач працював в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища на підприємстві відповідача на посаді підземного кріпильника шахти Родіна Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (далі АТ Кривбасзалізрудком). 10 січня 2023 року ЛЕК Державної установи Український науково-дослідний інститут промислової медицини позивачу було встановлене професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень І ст. (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А, ЛН І-ІІ ступеня, радикулопатія попереково-крижова і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м?язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ 2 ступеня), парезом розгиначів лівої стони. По факту професійного захворювання було проведено розслідування причини виникнення професійного захворювання, про що складено відповідний Акт за формою П-4. Висновком МСЕК від 11 травня 2023 року позивачу первинно було встановлено 65 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності. Внаслідок отримання професійних захворювань позивач не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у лікаря, приймати ліки. Крім того, змінився його спосіб та якість життя, що завдає йому моральних страждань. Позивачу важко допомагати по господарству своїй родині, його постійно турбує стійкий біль та обмеження рухів у шийному та попереково-крижовому відділах хребти, відчуття затерпання в кінцівках. Позивач вважає, що професійне захворювання виникло внаслідок порушень норм охорони праці на підприємстві, де він працював. У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 234\~500 грн., яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 04 липня 2023 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача адвокат Литвиненко С.В. скористалась правом надання відзиву в якому зазначила, що АТ Кривбасзалізрудком частково визнає позовні вимоги позивача, погоджується з компенсацією виплати моральної шкоди у розмірі 108875 грн. За довідкою МСЕК від 11 травня 2023 року позивачу первинно встановлено втрату професійної працездатності 65 % строком на один рік, тому має місце незначна тривалість дії обмежень працездатності з можливістю її відновлення протягом року. При укладанні з АТ Кривбасзалізрудком трудового договору, позивачу було роз?яснено під особистий підпис його права та обов?язки, про умови праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров?я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, при цьому [PERSON] свідомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров?ю, при цьому продовжував працювати у шкідливих умовах протягом тривалого часу. За роботу в шкідливих умовах праці відповідач надає працівникам передбачені чинним законодавством та колективним договором пільги та компенсації: підвищену оплату праці, додаткові відпустки, профілактичне харчування; перераховує до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсій за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і № 2. АТ Кривбасзалізрудком вважає, що розмір моральної шкоди у розмірі 234500 грн. є безпідставно завищеним, не відповідає засадам розумності, справедливості та безпідставно завищена. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] з 05 червня 2000 року по 11 грудня 2020 року працював підземним кріпильником 4 розряду шахти Родіна. 11 грудня 2020 року звільнений за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП (а.с.31-37). Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Державної установи Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 10 січня 2023 року за № 30, позивачу були встановлені професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м?язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остерартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), парезом розгиначів лівої стопи. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. Легенева недостатність першого-другого ступеня (а.с.13-15). Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 17 лютого 2023 року, проведеного на АТ Кривбасзалізрудком, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача, а саме: працюючи підземним кріпильником на дільниці № 17 шахти Родіна (Криворізька) АТ Кривбасзалізрудком у період з 05.06.2000 року по 11.12.2020 року, [PERSON] в підземних умовах шахти заготовляв та доставляв до місця виконання робіт матеріали, необхідні для будівництва вентиляційних пристроїв та перемичок всіх видів; зачищав боковини та покрівлю виробки від шматків гірничої маси, що відшарувалася за допомогою перфоратора, відбійного молотка або вручну; встановлював за необхідністю запобіжні полки, перекриття, ляди та огородження; підбирав та готував всі елементи опалубки для будівництва бетонних перемичок; готував бетонну суміш або цементний розчин, необхідні при будівництві перемичок з цегли, бетону, шлакоблоку; споруджував усі види вентиляційних перемичок та ремонтував їх; улаштовував та ремонтував вентиляційні двері, вікна, замірні станції, дерев?яні щити, труби, заслони, помости; встановлював дверні коробки; встановлював запобіжні решітки на загальношахтних вентиляційних ходових підняттєвих; встановлював драбинні полки та драбини в загальношахтних вентиляційних ходових підняттєвих та ремонтував їх; улаштовував полки під вентилятори часткового провітрювання, встановлював вентилятори. У підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним навантаженням (а.с.4-8). З пункту 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 17 лютого 2023 року, встановлено , що причиною виникнення хронічного професійного захворювання є важкість праці маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну перевищувала на 6 кг і складала 36 кг при нормі до 30 кг; періодичне перебування у робочій позі 50,3 % зміни при нормі до 25 %, згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища важкості та напруженості трудового процесу, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров?я України № 248 від 08.04.2014 року; пил переважно фіброгенної дії - концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищує гранично-допустиму в 1,3 рази (2,6 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 ), згідно Наказу МОЗ України від 14.07.2020 року № 1596 Про затвердження гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин у повітрі робочої зони. Згідно довідки МСЕК від 11 травня 2023 року позивачу первинно встановлено 65 % втрати працездатності за захворюванням: радикулопатія 50 %, ХОЗЛ 15 % з 17 квітня 2023 року по 01 травня 2024 року та ІІІ групу інвалідності. Дата переогляду 10 квітня 2024 року (а.с.11-12). Позивачу рекомендовано медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення. У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач неодноразово звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.16-30). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до\~статті 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Згідно частин 1, 3 ст.3\~Закону\~України Про\~охорону\~праці , роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець\~несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно ст.173\~КЗпП\~України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Так, відповідно до ч.2 ст.153\~КЗпП\~України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 2371 КЗпП\~України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.2371 КЗпП\~України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок роботи у шкідливих умовах, під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.2371 КЗпП\~України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до\~ст.23\~Цивільного\~кодексу\~України особа\~має\~право\~на відшкодування\~моральної\~шкоди,\~завданої\~внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди. Так, судом встановлено, що професійне захворювання виникло у позивача під час його роботи саме на підприємстві відповідача, а тому АТ Кривбасзалізрудком повинно нести відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, що спричинена професійним захворюванням. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями [PERSON] первинно встановлено втрата професійної працездатності 65 % та ІІІ групу інвалідності. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних,душевних,психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Cуд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача впродовж 20 років, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість та невідворотність вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 200\~000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 234500 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 2100 грн., оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Outcome: partial