Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права спільної сумісної власності подружжя на будівельні матеріали об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та поділ спільного майна подружжя до відповідача посилаючись на те, що під час шлюбу сторони на земельній ділянці придбаній під час шлюбу за адресою [ADDRESS] замість старого будинку вирішили збудувати новий будинок. Вказує, що при будівництві дозвіл на перебудову у Новоселицькій міській раді вони не отримували, та не виготовили будівельний паспорт та проект будівництва. Новий житловий будинок був збудований на земельній ділянці розміром 0,1000 га, кадастровий номер 73230101000:01:009:0367 з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку. В подальшому відповідач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, не допускає позивача до будинку, не бажає добровільно зареєструвати будівництво і провести поділ спільного майна подружжя в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. На підставі наведеного просить визнати право спільної сумісної власності на будівельні матеріали використані в процесі будівництва та створення об`єкта незавершеного самочинного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] також просить виділити в особисту власність позивачу та відповідачу по 1/ 2 частині спільного сумісного майна. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася та від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності Щодо заявленого позову заперечувала в повному обсязі. Свідки по справі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали, що проживають по сусідству та підтвердили, що сторонами було збудовано житловий будинок замість старого будинку. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що під час шлюбу сторони на земельній ділянці придбаній під час шлюбу за адресою [ADDRESS] замість старого будинку вирішили збудувати новий будинок. Судом також встановлено, що спірний житловий будинок був збудований на земельній ділянці розміром 0,1000 га, кадастровий номер 73230101000:01:009:0367 з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку. Крім того, за клопотанням позивача судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу для визначення кількості та вартості будівельних матеріалів, що були використані при будівництві спірного господарства, однак у зв`язку з тим, що відповідач чинила перешкоди в проведенні такої експертизи така проведена не була. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя». Ст.\~68\~СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ст.\~69\~СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому ст.\~71\~СК України визначено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст.\~70\~СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верховного Суду України в Постанові №\~11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.\~69-72\~СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статтею 372\~ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. При цьому у п. 25 вищезазначеної Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. За таких обставин, враховуючи заявлені позовні вимоги щодо визнання права спільної сумісної власності подружжя на будівельні матеріали об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та поділ спільного майна подружжя, виходячи з принципу рівності часток у спільному майні подружжя, суд вважає можливим визнати право спільної сумісної власності подружжя, тобто сторін по справі на будівельні матеріали, обладнання, яке було використано в процесі будівництва, об`єкту незавершеного самочинного будівництва. На підставі викладеного, враховуючи те, що по справі не було проведено судову будівельно-технічну експертизу для визначення кількості та вартості будівельних матеріалів, що були використані при будівництві спірного господарства суд вважає за неможливе визначити їх обсяг у зв`язку з чим в частині інших вимог позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 68-72 СК України, ст. 372 ЦК України,\~п.\~22\~Постанови пленум\~Верховного Суду\~України№ 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: partial