Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

10 листопада 2022 року позивач звернувся до суду з позовом. Рішенням суду від 26 червня 2023 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 18\~781,79 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 793,92 грн. судового збору (а.с.105-107). До ухвалення рішення у справі, а саме - 26 червня 2023 року представник позивача зробив заяву, в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, про надання доказів стосовно понесених судових витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення (а.с.103). 30 червня 2023 року на адресу суду електронною поштою надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на професійну правничу допомогу. Позивач просить суд стягнути ці витрати у розмірі 12\~000,00 грн. Будучи належним чином повідомленим про надходження цієї заяви, сторона відповідача не скористалася своїм правом надати письмові заперечення на неї. Представник позивача у судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заяву заперечив. Вважає заявлені витрати позивача завищеними. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення суду з приводу витрат на професійну правничу допомогу такого змісту. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вже зазначалося судом вище, сторона позивача скористалася своїм правом, передбаченим ч.8 ст.141 ЦПК України, до ухвалення рішення зробила відповідну заяву та надала суду докази понесених судових витрат з надання професійної правничої допомоги протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Далі, відповідно до частин третьої п`ятої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а саме - договір від 16 вересня 2022 року, розрахунок суми гонорару від 26 червня 2023 року з описом виконаних робіт (наданих послуг), акт приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 26 червня 2022 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 26 червня 2023 року, а також враховуючи наявність заперечень сторони відповідача, суд вважає, що заявлений позивачем розмір судових витрат у 12\~000,00 грн. є завищеним та неспівмірним зі складністю справу та ціною позову. Так, надані суду документи не можливо вважати саме детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, в розумінні ч.3 ст.137 ЦПК України, оскільки в жодному з них не зазначено скільки саме часу адвокат витратив на їх здійснення, зокрема, на написання позовної заяви, інших процесуальних документів. Не конкретизовано також скільки саме часу адвокат витратив на участь у судових засіданнях, а також які саме «інші» процесуальні документи ним готувалися. Також, неможливо вважати видом правової допомоги «ознайомлення з процесуальними документами суду та інших учасників справи», адже лише підготовка відповіді на такі процесуальні документи можливо вважати наданням одного із видів правової допомоги адвокатом клієнту, який передбачений п.2 ч.1 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Узгодження сторонами договору про надання правничої допомоги гонорару у фіксованому вигляді не звільняє сторону позивача від виконання вимог ч.3 ст.137 ЦПК України з надання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та обґрунтування суми заявлених витрат на предмет їх співмірності та реальної затрати часу адвоката. З наведених вище підстав,

Outcome: partial