Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів. Позивач зазначала, що її дочка (відповідач) [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Останні 9 років відповідач зловживає спиртними напоями, проживає окремо від дітей, не займається їхнім вихованням, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей. Згідно із наказами Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області №119/09.01-09 та №200/9.01-09 від 09 серпня 2022 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Встановити над неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , піклування та призначити їх піклувальником [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ; стягнути із [PERSON] на користь позивача на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів її доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Скопич М.С. не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. 09 березня 2023 року органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області із застосуванням засобів поштового зв`язку надіслано до суду письмові пояснення, в яких представник третьої особи просить розгляд цієї справи провести за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с. 9, 10). Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дітей від 25 вересня 2020 року №00027940637 та №0027940246 відомості про батька неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] зазначені відповідно по частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (за вказівкою матері). Згідно із наказами Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області №119/09.01-09 та №200/9.01-09 від 09 серпня 2022 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Згідно з витягами з реєстру територіальної громади від 19 липня 2022 року №2022/000119679 та №22/000119623 неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до результатів проведеної у період з 21 по 22 липня 2022 року оцінки потреб сім?ї/особи, складеної фахівцем із соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру, ситуацію, яка склалася у родині неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] було кваліфіковано як середньої складності. Відповідно до акта обстеження умов проживання №412 від 03 жовтня 2022 року за вищевказаною адресою проживають [PERSON] спільно зі своїми онучками [PERSON] та [PERSON] . Комісією встановлено, що [PERSON] створила належні умови для проживання та індивідуального розвитку неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Діти забезпечені одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, речами індивідуального користування та шкільним приладдям. Згідно з характеристикою, наданою Державним професійно-технічним навчальним закладом «Броварський професійний ліцей» [PERSON] навчається у ліцеї з 2021 року. За час навчання виявила достатній рівень знань. Програмний матеріал засвоює швидко. Мовлення чітке, виразне. Добре розвинена пам'ять, увага, уява. Інтерес до навчання має високий. На уроках зосереджена, уважна. Дуже дисциплінована, не порушує норм та правил поведінки. [PERSON] має позитивне ставлення до трудової діяльності: завжди відповідально ставиться до виконання навчально-трудових завдань. Бере активну участь у житті групи та ліцею. [PERSON] спокійна, урівноважена. У групі має друзів. Одногрупники до неї ставляться дружелюбно, з повагою. Ніколи не вступає в конфлікти з учителями та одногрупниками. Дівчинку виховує баба - [PERSON] . Вона відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. [PERSON] підтримує постійний зв'язок із майстром виробничого навчання та класним керівником, постійно відвідує батьківські збори. Згідно з характеристикою, наданою Броварським ліцеєм №8 Броварської міської ради Броварського району Київської області від 23 січня 2023 року за період навчання в закладі [PERSON] виявила посередні здібності до навчання. Рівень успішності середньо-достатній. За останній рік оцінки значно поліпшилися. [PERSON] стала більш активною і старанною у виконанні навчальних завдань. Дівчинка дуже скромна, сором'язлива, тихенька. Дитина відповідальна, чемна, приємна у спілкуванні. У конфліктах не помічена. Приладдям для здійснення учнівських вправ і завдань забезпечена і активно використовує його у навчальному процесі. Уроків без поважної причини не пропускає. Зовнішній вигляд цілком задовільний. Одягнута охайно. скромно. За станом здоров'я дівчинки, її поведінкою, навчанням, зовнішністю стежить баба. На батьківських зборах, як правило, присутня теж вона. Організаційні питання з батьківським комітетом, класним керівником і вчителями розв`язує баба. Мати за п`ять років навчання дівчинки у старшій школі контактувала з навчальним закладом двічі. Під час цих зустрічей її поведінка й вигляд справляли гнітюче враження. 28 лютого 2023 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 52-58). Згідно із приписами статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Як передбачено ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до Принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. З вище наведених фактів вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме: не займається вихованням дітей, фізичним і духовним розвитком та матеріально не забезпечує їх, і взагалі ставиться до дітей байдуже. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог в частині призначення опікуна. У своїх позовних вимогах позивач просила суд встановити над [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , піклування та призначити її піклувальником дітей. Відповідно до статті 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до статей 55, 59 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Частиною 4 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Частинами 1, 2 статті 244 Сімейного кодексу України передбачено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88). Актами обстеження житлових умов №283 від 22 липня 2022 року, №305 від 09 серпня 2022 року, №412 від 03 жовтня 2022 року підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] , проживають позивач [PERSON] разом із своїми онучками [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] створила належні умови для проживання та індивідуального розвитку неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Діти забезпечені одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, речами індивідуального користування та шкільним приладдям. Обмежень, за яких [PERSON] не може бути піклувальником , судом не встановлено. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням особистих стосунків між позивачем та [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , можливостей виконувати обов`язки піклувальника, з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав, а також інтересів неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд вважає за можливе призначити позивача [PERSON] піклувальником над неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів. Матеріалами справи встановлено, що аліменти із відповідача [PERSON] за рішенням суду не стягувалися та між сторонами відсутня домовленість про добровільну сплату відповідачем аліментів. У відповідності до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачено приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог статті 180 та частини першої статті 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статей 181, 182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд вважає за потрібне стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів її доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - з 07 листопада 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами статті 191 СК України аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, за змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 984 гривні 80 копійок (задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів).

Outcome: approved