Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Громадської організації «Масив Садівничих товариств «Дружба» про поновлення на роботі. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2023 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, поновлено [PERSON] на посаді бухгалтера Громадської організації «Масив Садівничих товариств «Дружба» з 15.09.2022, стягнуто з Громадської організації «Масив Садівничих товариств «Дружба» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 160 894 грн. 50 коп. та заборгованість по заробітній платі у розмірі 24 813 грн. 60 коп., допущено негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення на її користь розміру заробітної плати за один місяць, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, а також стягнуто з Громадської організації «Масив Садівничих товариств «Дружба» на користь держави судовий збір у розмірі 1 857, 08 грн. 25.07.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Лисенко Г.О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме щодо відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 30000 грн. та судового збору у розмірі 992,40 грн., з посиланням на те, що відповідно до укладеного договору про надання послуг та акту приймання-передачі послуг вартість наданої правової допомоги складає 30000 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив задовольнити її. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу та судового збору, подав до суду клопотання про зменшення судових витрат, в якому просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000 грн. посилаючись на те, що розмір витрат на правничу допомогу заявлений стороною позивача є неспівмірним з виконаною роботою, не відповідає критерію розумності та обґрунтованості. Також вказував, що договір про надання правової допомоги укладений не лише з питань звільнення позивача, але й щодо надання правової допомоги позивачу з інших питань, не пов`язаних із розглядом вказаного спору у суді. Крім того, вказував, що відсутні докази понесення витрат позивачем на надання правничої допомоги саме у вказаній справі, окрім як квитанція щодо понесення позивачем витрат на оплату правової допомоги адвоката за договором на його участь у судовому засіданні 19.07.2023. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.ч.1,2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як встановлено судом, 12.09.2022 між [PERSON] та адвокатом Лисенко Г.О. укладено договір №1/12/09/22 про надання правової допомоги, видано ордер на представництво інтересів від 12.10.2022, складено акт здавання-приймання послуг за договором від 24.07.2023, згідно з яким за надання правової допомоги (підготовка та подання позовної заяви та участь у судових засіданнях) позивачем було сплачено 30000 грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями (а.с.91-101,т.ІІ). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. До такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 (провадження 61-10774св18). Додатково суд звертає увагу на те, що позовні вимоги були задоволені частково, тому розмір судових витрат повинні розподілятися пропорційно до задоволених позовних вимог. Окрім того, як убачається із рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2023 твердження сторони позивача, які були покладені в основу заявленого позову, фактично не знайшли свого підтвердження, а позовні вимоги були задоволені частково у зв`язку із з`ясуванням судом усіх істотних обставин справи. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 5000 грн. та стягнути їх з відповідача на користь позивача. Разом з тим, враховуючи, що судовий збір було стягнуто з відповідача рішенням суду на користь держави, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, і ухвалюючи таке рішення суд прийшов до висновку про наявність для цього відповідних підстав, суд не убачає підстав для ухвалення додаткового рішення в цій частині, оскільки позовна вимога, за яку позивачем було сплачено судовий збір, задоволена не була. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: partial