Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

У серпні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини, в якому просив виключити з актового запису № 317, складеного 30 серпня 2006 року, Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька дитини. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий \~ \~ \~ \~ розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився але надав на адресу суду заяву в якій прохав проводити слухання справи у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладались на розсуд суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими особами,\~які беруть\~участь у\~справі.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що в період з 28.04.2006 року по 2016 рік, [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбних відносинах. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18.11.2016 року у справі №553/3025/16-ц, шлюб між ними розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 серпня 2006 року, у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №317, місце державної реєстрації Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. В позові позивачем вказувалось про те, що так як, позивач та відповідач одружилися [INFO] , а дитина народилася через 5 місяців після одруження, тому батьком дитини був записаний позивач, оскільки на той момент [PERSON] так і вважав. Після народження дитини, сімейне життя між сторонами не склалося, будь-які відносини припинилися, сторони разом більше не проживали та спільне господарство не вели. В обгрунутвання позову позивачем вказувалось про те, що три місяці назад, він від знайомих дізнався, що підчас спільного проживання з [PERSON] , остання зустрічалася з іншою особою, крім того дитина - [PERSON] , не схожа візуально на позивача, що в телефонній розмові з позивачем підтвердила сама відповідачка декілька місяців назад ствердивши те, що неповнолітня [PERSON] не є біологічною донькою [PERSON] .. Позивачем в позовні вказувалось про те, що існує виконавчий лист №553/1511/17, що виданий Ленінським районним судом м. Полтави від 12.09.2017 р., відповідно до якого суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 15.06.2017 р., , що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки борг по аліментам становив 99\~860,75 грн.. Тобто, на сьогоднішній день наявне виконавче провадження, в якому [PERSON] є боржником, і за яким проводиться стягнення аліментів за вищевказаним виконавчим листом, та згідно розрахунку в даному виконавчому провадженні - існує заборгованість стосовно обов`язку, який позивач не повинен виконувати, бо вважає, що він не є біологічним батьком [PERSON] . В позові позивачем вказувалось про те що він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , тому він не повинен сплачувати аліменти, що на думку останнього є підставою у виключенні його як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини, в тому числі відповідно до ст. 122 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму ВС України від 15.01.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. На адресу суду відповідачем [PERSON] було надано заяву, про визнання позовних вимогу [PERSON] , в якій [PERSON] підтвердила, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . За таких обставин та приймаючи до уваги Постанови Пленуму ВС України від 15.01.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими.. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved