Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] в м. Вільногірську Дніпропетровської області померла її матір - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом, яка складалась в тому числі, з належній їй при житті 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Інші 2/3 частки вказаної квартири належать на праві спільної часткової власності по 1/3 частки кожному: позивачу та її сину [PERSON] (онуку [PERSON] ) 28.06.2023 року вона звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жиганової Л.С. приймаючі до уваги, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, на яку отримала постанову приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жигайової Л.С. «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії». Відмова у вчиненні нотаріальної дії мотивувалась тим, що нею було пропущено встановлений строк - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (дня смерті спадкодавця), на подання заяви про прийняття спадщини. Однак вона пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері, з поважної причини, а саме, у зв`язку з відсутністю позивача на час смерті спадкодавця та на протязі шести місяців після смерті спадкодавця в Україні, що було пов`язано з військовою агресією російської федерації проти України та суперечністю нормативно-правових актів прийнятих в Україні щодо прийняття спадщини під час воєнного стану в Україні. Вищезазначене, є на її думку поважною причиною пропуску нею строку на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, тому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини - протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду за її позовом. Ухвалою Вільногірського міського суд Дніпропетровської області від 10.07.2023 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду її повідомлено належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте від нього надійшло клопотання в якому він просить розглянути справу без участі його та позивача, позов просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи без їх участи в який вона зазначила про визнання позову в повному обсязі, просила його задовольнити. До заяви додана копія довіреності без обмеження повноважень. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що всі учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] , в м. Вільногірську Дніпропетровської області померла [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 09.03.2022 року (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , її батьками є [PERSON] , (батько) і [PERSON] (мати) (а.с. 8). Відповідно до копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.06.2023 р. № 00040291822 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03.07.2023 р. № 00040353896 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 10). Згідно копії сторінок паспорту громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] 06.03.2022 року виїхала з території України, а повернулася 23.06.2023 року (а.с. 11,12). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] квартира належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки кожному (а.с. 13, 14). З постанови приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жиганової Л.С. від 28.06.2023 року «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» вбачається, що позивачем було пропущено встановлений строк - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (дня смерті спадкодавця), на подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов'язковим для обох наведених вище видів спадкування. У зв'язку з цим, для прийняття спадщини за законом, потрібно подати до нотаріальної контори відповідну заяву. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини шестимісячний строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. В п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» також вказано, що у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За зазначених обставин та враховуючи визнання позову відповідачем, що не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі, а відтак про можливість та необхідність визначення позивачу додаткового строку у три місяця з часу вступу судового рішення про це в законну силу, на подачу заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса або до нотаріуса державної нотаріальної контори. Визначений строк на думку суду є достатнім для вчинення необхідних дій та не перевищує встановлений ст. 1270 ЦК шестимісячний строк. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що їх слід віднести на рахунок позивача, задовольнивши її клопотання у прохальній частині позовної заяви. На підставі викладеного і

Outcome: approved