Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Міщенко Н.І., звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 19 березня 2018 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, за актовим записом №12. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 березня 2018 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, за актовим записом №12. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з зміною поглядів на життя та умови спільного проживання, розходженням поглядів на сімейні відносини, обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюб носить лише формальний характер, а тому його збереження буде суперечити спільним інтересам сторін, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2023 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 червня 2023 року провадження у справі було відкрито, призначено судовий розгляд. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник позивача [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, у разі неявки відповідача просить розглядати справу у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого повторно 09 травня 2023 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом №12 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с.7). З свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 09 травня 2023 року Харківським відділом деравжної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом №23 вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , відповідно до якого мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с.8). За змістом положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) та статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Під час судового розгляду судом встановлено, що сторони проживають окремо за взаємною згодою, що не пов`язано з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми чи інших поважних причин. При таких обставинах сім`я фактично розпалась. Також судом достовірно встановлено, що сімейне життя позивача та відповідача не склалось у зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами та між ними існують непорозуміння. Протягом тривалого часу не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Також судом надавався сторонам строк на примирення чотири місяці, який не привів до примірення сторін. За даних обставин суд дійшов висновку, що сумісне проживання та збереження сім`ї є неможливим. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, фактично живуть окремо. Суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved