Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем 23.02.2016 року зареєстрував шлюб у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. У шлюбі в них народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спочатку сімейне життя складалося добре, вони проживали сім`єю до початку кінця 2019 року, однак через постійні сварки та непорозуміння втратили любов і повагу один до одного. Відповідач перебуваючи з позивачем в шлюбі завагатніла від іншого чоловіка та народила дитину, сина [PERSON] , [INFO] , якого він через своє кохання до дружини прийняв як рідного. В свідоцтві про народження позивач вказаний як батько. Однак, відносини у сторін не покращилися. З кінця 2019 року вони припинили свої сімейні та подружні стосунки, проживають окремо та не цікавляться особистим життям один одного. З лютого місяця 2022 року, після вторгнення військ російської федерації на територію України, позивач взагалі втратив зв`язок з відповідачем через те, що вона проживає з іншим чоловіком і має на меті створити з ним сім`ю. Позивач теж вже майже два роки співмешкає з іншою жінкою. З 16.05.2023 року позивач перебуває на військовій службі та призваний по мобілізації у військову частину [NUMBER] м. Дніпро. Наголошує, що у нього з відповідачем різні погляди на життя та бажання розірвати шлюб у сторін спільне. Наголошує, що шлюб між ним та відповідачем носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитині. Спору з відповідачем про місце проживання дитини не має, дитина проживає і після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачем. Зазначає, що між ним та відповідчем є домовленість про утримання їхньої дитини та у майбутньому відповідач звернеться до суду з позовом про стягнення аліментів лише на їх спільну дочку, а він буде звертатися до суду з позовом про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній.Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не прибув, однак направив 12.07.2023 року на адресу суду клопотання, у якому просить слухати справу без його участі. Позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не прибула, однак направила на адресу суду клопотання, у якому просить слухати справу без її участі. Позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши клопотання сторін, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 23.02.2016 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції(актовий запис № 68), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка, [PERSON] , [INFO] та син, [PERSON] , [INFO] , що видно з копії свідоцтв про їх народження (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що після укладення шлюбу між сторонами відносини не склалися, сторони з 2020 року не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Однак, п. 2 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд судові витрати покласти на нього, а тому незважаючи на те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю та визнання відповідачем позову, питання стягнення з відповідача судового збору та повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, не підлягає вирішенню, не є предметом розгляду справи, оскільки суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог.

Outcome: approved