Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі по тексту ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») через свого представника Духоту І.В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 1115-9988 від 20.11.2022 у розмірі 24568,00 грн, й просили стягнути суму сплачено судового збору - 2147,20 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив що, 20.11.2022 ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] уклали договір, за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua) шляхом надання відповідачу (позичальнику) одноразового ідентифікатора [NUMBER] для підписання електронного Договору про відкриття кредитної лінії № 1115-9988 який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач була попередньо ознайомлений. Представник позивача зазначив, що відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 3700 грн, строк кредитування 300 днів, заявлений строк це обраний позичальником в момент укладання кредитного договору строк користування кредитом протягом якого: 1) може бути використано право користування кредитом за зниженою процентною ставкою; 2) в останній календарний день заявленого строку позичальник зобов`язується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом) 18 днів; знижена % ставка 2,50 % в день, стандартна % ставка 3,00 % в день. Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 29 травня 2023 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 24568,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 3700,00 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 20866,00 грн. Відповідач [PERSON] скористався своїм правом та подав до суду 26.06.2023 відзив на позовну заяву, просив врахувати заперечення під час ухвалення судового рішення. Відповідач зазначив, що визнає факт укладення кредитного договору № 1115-9988 від 20.11.2022 року о 14 год 06 хв. Згідно із вказаного договору, отримав кредит в розмірі 3700,00 грн, нараховані проценти за користування кредитом 1665,00 грн, останній календарний день першого базового періоду 07.12.2022 року, строк кредиту 18 календарних днів. З нарахованою сумою в 24568,00 грн та судовими витратами не погоджується, мотивуючи тим, що пунктом 8.4 укладеного договору № 1115-9988 від 20.11.2022 року передбачено, що «позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь Кредитодавця проценти від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення в силу положень статті 625 ЦК України, неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за даним договором, які виникли у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за цим договором під час дії карантину, введеного Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19..крім того у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договом, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення». Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Судом здійснювались виклики відповідача шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштове відправлення «судова повістка» на 20.07.2023, 24.08.2023 адресату [PERSON] вручено, про що міститься в матеріалах справи рекомендоване повідомлення. Відповідно до ст. 247\~ЦПК України суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам вцілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення враховуючи таке. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до копії договору про відкриття кредитної лінії № 1115-9988 (далі - Кредитний договір) від 20.11.2022 року укладеного о 14 год 06 хв між ТзОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (кредитодавець) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] - позичальник). Зазначений Кредитний договір: як вбачається з його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів №58-П, затверджених 26.10.2022 року (далі - Правила) (а. с. 14-18) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений; у відповідності до норм частини першої статті 13 ЗУ «Про споживче кредитування був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора [NUMBER] . (а.с.7-12) Згідно з п. 2.2. Кредитного договору Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів (далі Кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4. Кредитного договору). Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 3700,00 грн, дата надання/видачі кредиту 20.11.2022 р (пункт 4.1. Кредитного договору). Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику, дата повернення кредиту 16.09.2023 року (п. 4.8. Кредитного договору). Згідно із пункту 4.9 Кредитного договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 756335,00 відсотків, а орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення складає 37000,00 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 33300,00 грн. (а.с.8-8зв) Так, позивач здійснив перерахування коштів відповідачу 20.11.2022 року у розмірі 3700,00 гривень відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується листом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (а.с.13) та витягом з реєстрів банків щодо видачі кредиту № 1115-9988 від 20.11.2022 року (а.с.20). Згідно з п. 4.6. Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування Кредитом. Згідно з п. 1.1. Кредитного договору Базовий період сплати відсотків проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у розділі 4 цього Договору і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця. Згідно з п. 4.4. Кредитного договору базовий період складає 18 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору сплату процентів за користування Кредитом Позивачальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду. Згідно із довідки про укладений договір станом на 29.05.2023 року за кредитним договором № 1115-9988 від 20.11.2022 року сума наданого кредиту становить 3700,00 грн, загальна кількість користування кредитом 191 день, строк дії договору 300 днів, заборгованість за по відсотках - 20868,00 грн (а.с.20зв-21зв). Із дослідженої копії вимоги про усунення порушень умов Договору № 1115-9988 від 20.11.2022 щодо сплати процентів (а.с.22зв), яку ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" направило [PERSON] , про що є підтвердження (а.с.22,23), вбачається що відповідача повідомлено про наявність заборгованості станом на 15.05.2023 року, а саме заборгованість за процентами у розмірі 18870,00 грн. Відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено копію кредитного договору № 1115-9988 (а.с.44-59зв.), який є ідентичним договору наданим представником позивача, а також таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1115-9988 згідно із якої проценти за користування кредитом за період з 20.11.2022 року по 15.09.2023 становить 33\~300,00 грн, а загальна вартість кредиту 37000,00 грн (а.с.60-61). Із дослідженої копії відкритого листа Національного банку України від 15.09.2023 року адресованого небанківським фінансовим установам та колекторським компаніям, установлено, що НБУ який здійснює наглядову діяльність з метою своєчасного реагування на проблемні аспекти на ринках фінансових послуг, нагадує фінансовим установам про необхідність дотримання правил в обслуговуванні споживчих кредитів, в тому числі «неустойка, (штраф пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання за таким договором, підлягають списанню; не передбачене скасування відсотків на користування кредитними коштами-таке нарахування є правомірним із боку кредитора.» До матеріалів справи відповідачем долучено копію листа від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, відповідно до якого Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Мотиви та застосовані норми права. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Отже, позивач підтвердив укладення 20.11.2022 року договору про відкриття кредитної лінії № 1115-9988 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] , за письмово визначеними умовами погодженими між кредитором та відповідачем, та не заперечував факт отримання кредитних коштів. Так, відповідно до умов кредитного договору, відповідач був зобов`язаний сплатити позивачу у строк до 07.12.2022 року, суму кредиту 3700,00 нараховані проценти за користування кредитом 1665,00 грн, а у разі користування кредитними коштами до 16.09.2023 року, загальна вартість за користування кредитом складатиме 37000,00 грн. Відповідно до матеріалів справи, доказів сплати позивачу відповідачем коштів в рахунок погашення кредиту № 1115-9988 від 20.11.2022 року суду не надано. З урахуванням прострочення Відповідачем сплати процентів на строк понад один календарний місяць, у Позивача виникло право вимагати від Відповідача (у відповідності до п. 8.5. Кредитного договору) повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати закінчення Строку кредитування, визначеного п. 4.8 даного Договору. На адресу відповідача 19.05.2023 року ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" було направлено вимогу від 15.05.2023 року щодо сплати процентів за користування кредитом в сумі 18870,00 грн. Докази виконання відповідачем зазначеної вище вимоги в матеріалах справи відсутні. Щодо вимоги позивача про стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 1115-9988 щодо повернення кредитних коштів в сумі 3700,00 грн не виконав, тому за ним утворилася заборгованість, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 20866,00 грн. Слід зазначити, що вимога позивача про стягнення із [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами заявленими в сумі 20866,00 передбачена умовами договору № 1115-9988 від 20.11.2022. Посилання відповідача на пункт 8.4. кредитного договору № 1115-9988 від 20.11.2022, а саме: «звільнення від обов`язку сплатити …проценти від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення в силу положень 625 ЦК України, неустойку, штраф, пеню..» як підставу для відмови позивачу у стягненні на його користь з [PERSON] простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 20866,00 грн суд вважає помилковою, оскільки ТзОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" не зверталось у вказаному позові із вимогою до відповідача про стягнення процентів від неповерненої суми кредиту неустойки, штрафу, пені. Крім того, відповідач зазначив про наявні умови застосування пункту 8.7. кредитного договору що стосується звільнення від відповідальності за порушення умов договору якщо таке порушення стало наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення цього договору, на підтвердження цього надав лист від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. Згідно із ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. З огляду на викладене абстрактний та загальний лист ТПП від 28.02.2022 не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим). Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно із ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання, саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів наявності форс-мажору у спірних правовідносинах (відповідний сертифікат Торгово-промислової палати). Тому твердження відповідача про те, що причиною невиконання зобов`язань [PERSON] за договором про відкриття кредитної лінії №1115-9988 від 20.11.2022 є настання форс-мажорних обставин є необґрунтованим. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань. Оскільки умови договору № 1115-9988 від 20.11.2022, укладеного між сторонами відповідач не виконав, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростував, суд дійшов до висновку, що позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved