Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] . Шлюб зареєстровано 04 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маргангецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 44. За час шлюбу, ними 21 липня 2012 року, на підставі договору купівлі-продажу, було набуто у власність колісний транспортний засіб марки " MAZDA 3", 2008 року випуску, р.н. [NUMBER] . Реєстрація даного транспортного засобу була проведена 25 липня 2012 року. В особливих відмітках визначено тільки право керування транспортним засобом за нею - [PERSON] . Дане майно є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, однак з приводу поділу майна між ними виник спір, який в позасудовому порядку вирішити не передбачилось можливим. Зазначила, що згідно відомостей з ТСЦ МВС №1249 від 28 грудня 2021 року, наданих на адвокатський запит, вищезазначений транспортний засіб перереєстровано у ТСЦ МВС №1245 на матір відповідача - [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2021 року, з видачею свідоцтва про реєстрацію СТХ423503 та номерного знаку [NUMBER] . Згоди на відчуження автомобіля вона не надавала, угода укладена відповідачем всупереч ч. 3 ст. 65 СК України. Вважає, що зазначений автомобіль, який набутий за спільні кошти під час шлюбу, є їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю. Оскільки транспортний засіб є неподільною річчю, крім того був відчужений без її згоди та перебуває у власності третьої особи, визнання права власності в частках на нього є неможливим. Оспорювання договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] не буде ефективним способом захисту її порушеного права. Верховним Судом України, з даних правовідносин, викладено правову позицію, згідно якої у разі відчуження транспортного засобу без згоди другого подружжя, останній має право на одержання грошової компенсації. За таких обставин просить суд поділити між нею, [PERSON] та [PERSON] майно, що є спільною сумісною власністю - автомобіль «MAZDA 3», 2008 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб., державний номерний знак [NUMBER] , червоного кольору, VIN: [NUMBER] . Також стягнути з [PERSON] , на її, [PERSON] , користь 69 426,00 грн. компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки «MAZDA 3», 2008 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб, державний номерний знак [NUMBER] , червоного кольору, VIN: [NUMBER] , та понесені нею судові витрати. Позивач надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 882,40 грн.; витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень та витрати про оцінку вартості автомобіля в розмірі 1200,00 гривень просить стягнути з відповідача на її користь. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв, заяв чи клопотань від нього також не надходило. Згідно довідки головного спеціаліста сектору реєстрації та обліку громадян відділу "ЦНАП" виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області О. Коваленко від 19.08.2022 року №15/04-1854 надати інформацію щодо реєстрації [PERSON] , [INFO] неможливо, у зв`язку з відсутністю відомостей в реєстрі територіальної громади. ( а.с. 41). Копією паспорту громадянина України, виданого 04 червня 1999 року Марганецьким МВУМВС України у Дніпропетровській області. на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Новокиївка, Томаківського району, Дніпропетровської області, який наявний в матеріалах даної справи підтверджується, що останнє відоме місце реєстрації відповідача: [ADDRESS] ( а.с. 49). У зв`язку з чим відповідач крім викликів за зазначеною адресою був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковано: 08.08.2023 року. Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. \~\~ \~Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах.\~Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. \~\~\~\~\~\~Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Цією ж нормою Основного Закону України держава узяла на себе обов`язок забезпечення реалізації громадянами своїх конституційних прав. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2\~ст.\~124\~Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. \~Відповідно до ст.\~6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, відповідно до ч.1 ст.19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 04 березня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого 04 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 44. За час шлюбу, 21 липня 2012 року, набули у власність колісний транспортний засіб марки "MAZDA 3", 2008 року випуску, р.н. [NUMBER] . \~ \~Дана обставина\~підтверджується копією\~ відповіді\~ адміністратора\~ТСЦ МВС\~№1249\~від 05.97.2022\~року №31/4-1249-20аз,\~наданої адвокату\~О.\~Гончаренко на\~його адвокатський\~запит від\~20.06.2022\~року,\~ вбачається,\~що згідно\~Єдиного Державного\~реєстру транспортних\~засобів станом\~на 02\~липня 2022\~року автомобіль\~ «MAZDA\~3», номер\~VIN: [NUMBER] , зареєстровано 25 липня 2012 року за [PERSON] , на підставі довідки-рахунку № ДГII 278965 від 21 липня 2012 року, з видачею свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , в особливих відмітках визначено тільки право керування транспортним засобом [PERSON] . 28 грудня 2021 вище зазначений транспортний засіб перестроювано у ТСЦ МВС №1245 за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, укладеному у ТСЦ №1245/2021/3007582 від 28 грудня 2021 року, з видачею свідоцтва про реєстрацію СТХ [NUMBER] та номерного знаку [NUMBER] . У позовній заяві позивач посилається на ті обставини, що оскільки даний автомобіль набутий нею\~з відповідачем\~за час\~шлюбу,\~ то він є їхньою спільною сумісною власністю. А так, як транспортний засіб є неподільною річчю, крім того був відчужений без її згоди та перебуває у власності третьої особи, визнання права власності в частках на нього є неможливим. Оспорювання договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] не є ефективним способом захисту її порушеного права. Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, придбане подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини та самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно Постанови ВС від 7.04.2021 р. № 127/6926/13-ц «У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Аналогічний висновок зроблено в постанові ВС України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, про що зазначила у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19). Відповідно до частини третьої статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договору стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути надана письмово. Таким чином судом встановлено, що майно - КТЗ MAZDA 3, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , набуто подружжям за час шлюбу і є їх спільною сумісною власністю. Відповідач відчужив автомобіль, що є спільною сумісною власністю подружжя. Доказів надання [PERSON] згоди на відчуження автомобіля матеріали справи не містять. Установивши, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, проте відповідач відчужив його без згоди позивача як іншого із подружжя, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. \~ \~ \~Ринкова вартість\~ колісного\~транспортного засобу\~ MAZDA\~3\~,\~2008\~року випуску,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~колір червоний,\~VIN: [NUMBER] станом на 01.06.2022 року (на дату проведення оцінки) складає 138 852 грн. без ПДВ, що підтверджується висновком про вартість майна, з додатками, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] від 01.06.2022 року, який діяв згідно договору на проведення незалежної оцінки майна за №15-22 від 31.05.2022 року укладеного з [PERSON] (замовник) ( а.с.10-33). Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині поділу автомобіля між подружжям, оскільки спірний автомобіль відчужений третій особі, тобто суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні вказаної позовної вимоги, однак, так як спірний автомобіль було набуто подружжям за час шлюбу і був їх спільною сумісною власністю. Відповідач відчужив автомобіль без надання [PERSON] згоди на відчуження автомобіля, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Нормами п.1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:\~\~1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);\~\~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);\~\~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;\~\~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера адвоката Гончаренка О.О. від 01 серпня 2022 року, вартість правничої допомоги склала 2000,00 гривень, (за підготовку позовних матеріалів про поділ майна, що є спільною сумісною власністю та стягнення компенсації), які сплачені позивачем та підлягають стягненню на її користь з відповідача. ( а.с.36). За таких обставин з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Щодо витрат понесених позивачем на виготовлення звіту про оцінку автомобіля в сумі 1200,00 грн., то вони також підлягають задоволенню. Так в матеріалах справи наявна копія товарного чека суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] №6 від 01.06.2022 року, якою підтверджується що позивачем понесенні витрати на виготовлення звіту про оцінку автомобіля в сумі 1200,00 гривень ( а.с.34). Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на проведенням оцінки вартості автомобіля в розмірі 1200,00 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача частково задоволені, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн., який останньою було сплачено при поданні вищезазначеного позову ( а.с. 5).

Outcome: partial