Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» через свого представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог вказує, що 04 березня 2021 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено Договір № 2021/ОВР/102-000442, відповідно до умов якого банк надав відповідачу безготівковий споживчий кредит шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на картковому рахунку відповідача на 12 місяців з урахуванням орієнтовної суми кредиту в розмірі 10000 гривень та можливої суми кредиту 300000 гривень, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 36,00 % річних від суми заборгованості по кредиту й 36,00 % річних від суми простроченої заборгованості. Вказаний договір є договором комплексного банківського обслуговування, що був укладений шляхом підписання Заяви-Договору № 2021/І_С/102-001137 від 04 березня 2021 року. Відповідач свої зобов`язання за вищевказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого має заборгованість, яка станом на 16 лютого 2023 року становить 20490,30 грн. Враховуючи положення статей 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 1048, 1049, 1050,1054 Цивільного кодексу України, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором майнові права та інтереси позивача порушено, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] в свою користь заборгованість у розмірі 20490,30 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 07 липня 2023 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. 02 серпня 2023 року на адресу суду представником відповідача було подано відзив на позов, в якому вказано про визнання вимог [PERSON] в частині суми 7862,18 грн., в решті вимог остання просить відмовити. Відповідач вказує, що відсотки нараховані відповідачем після 24 лютого 2022 року підлягають списанню. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 04 березня 2021 року [PERSON] підписала Договір карткового рахунку - Заяву-Договір № 2021/І_С/102-001137 (далі по тексту Заява-Договір) (а.с.10). Відповідно до п. 2.1 Заяви-Договору ця Заява -Договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АТ «Укргазбанк», Тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів (що всі розміщені на сайті банку) є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «Укргазбанк» та клієнтом. Згідно з п. 3.1 Заяви-Договору сторони підтверджують досягнення згоди щодо всіх істотних умов Заяви-Договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, а також для кредитних договорів. Відповідно до умов Договору № 2021/ОВР/102-000442, який є невід`ємною частиною Заяви-Договору, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в національній валюті України у безготівковій формі шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на поточному рахунку позичальника строком на 12 місяців з урахуванням орієнтовної суми кредиту в розмірі 10 000 гривень та можливої суми кредиту 300 000 гривень, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 36,00 % річних від суми строкової заборгованості по кредиту й 36,00 % річних від суми простроченої заборгованості. В результаті неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 16 лютого 2023 року її заборгованість становить 20490,30 грн. (поточна заборгованість по кредиту - 7862,18 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 7237,82 грн., поточна заборгованість по процентах - 452,76 грн., прострочена заборгованість по процентах - 4937,54 грн. (а.с. 12-13). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вбачається з виписки з особового рахунку, станом на 16.02.2023 року заборгованість [PERSON] не сплачена (а.с.14-16). Доказів протилежного стороною відповідача не надано. З матеріалів справи вбачається, що позивач погоджується з поточною сумою заборгованості по кредиту в розмірі 7862,18 грн., однак заперечує зарахування простроченої заборгованості по кредиту, поточної заборгованості за процентами та простроченої заборгованості за процентами у загальній сумі 12628,12 грн. (з посиланням на п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України). З 17 березня 2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд зауважує, що проценти, нараховані Банком у даному випадку не є штрафними санкціями, їх нарахування передбачене кредитним договором (проценти за користування кредитом за ставкою 36,00 % річних від суми строкової заборгованості по кредиту й 36,00 % річних від суми простроченої заборгованості). Крім того, збільшення процентної ставки за користування кредитом у разі прострочення внесення платежів передбачене кредитним договором (в разі автоматичної пролонгації договору), що в даному випадку також є правомірним з боку позивача (договір пролонговано 04.03.2022 року, згідно п.4 Заяви-Договору № 2021/І_С/102-001137). Відтак, суд вважає обґрунтованою та доведеною належними і допустимими доказами суму заборгованості у розмірі 20490,30 грн. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved