Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

13 червня 2023 року до Дзержинського міського суду Донецької області надійшла позовна заява представника позивача - адвоката Мерцалова Михайла Юрійовича, який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 31 липня 2023 року Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що між позивачем, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , зареєстрований шлюб Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької обл. від 29 липня 1995 року за актовим записом № 495. Від сумісного шлюбу не мають спільних неповнолітніх дітей. Сімейні стосунки позивача з відповідачем фактично розірвані. Позивач зазначає, що з відповідачем мають зовсім різні погляди на життя, за характером не сходяться, з приводу чого відбуваються постійні сварки, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживати однією сім`єю не видається для позивача можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Окрім того, за спільним рішенням з відповідачем вони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільний побут. У зв`язку з викладеними обставинами в позові ставиться питання про розірвання шлюбу. Позивачка та її представник в судове засідання не прибули, представник позивачки надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без їх участі, щодо винесення заочного рішення заперечень не надано. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що 29 липня 1995 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 495, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно від 22.07.1998. Від сумісного шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Матеріали справи не містять інформації про наявність між сторонами спору про поділ майна. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1ст.110СімейногоКодексуУкраїни (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Окрім того, статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачкою у позовній заяві не було заявлено клопотання про те, щоб їй відновлювали її дошлюбне прізвище, суд вважає необхідним залишити їй прізвище обране під час шлюбу - « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved