Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою. Заяву обґрунтовує тим, що його рідна сестра [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства. Внаслідок хвороби вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може надати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно забезпечувати свої потреби. Посилаючись на викладене, заявник просить суд, визнати його сестру [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном сестри. Ухвалою судді від 08.06.2023 відкрито окреме провадження у справі. 04.07.2023 ухвалою суду в справі призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі на час її проведення. Ухвалою суду від 21.08.2023 провадження у справі поновлено. До початку розгляду справи від представника заявника надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, подану заяву підтримує та просить задовольнити з наведених у ньому підстав. Заінтересована особа - [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, заяву про визнання її доньки [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення її опікуном [PERSON] , підтримує та просить задовольнити. Від представника Управління охорони здоров`я Луцької міської ради надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] , вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її матір`ю є [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с.03). [INFO] народився заявник [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с.04). Заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON] , сторони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААВ № 190239 від 03.11.2020 [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства (а.с.14). Консультативним висновком спеціаліста від 05.06.2023 зроблено заключення про те, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду (а.с.15). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 260, [PERSON] виявляє в даний час ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді шизоаффективного розладу, змішаного типу, безперервно-прогредієнтного перебігу афективно-параноїдного синдрому з явищами емоційно-вольового зниження, які позбавляють її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. Згідно 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За змістом ст. 300 ЦПК України у рішенні суду про визнання особи недієздатною слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ "Наталія Михайленко проти України" (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). 01.09.2023 Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради, внесено подання про призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над сестрою [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 41 ЦК України, над недієздатною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У відповідності до ч. 2 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатності і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Вимогами ч. 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] виявляє в даний час ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді шизоаффективного розладу, змішаного типу, безперервно-прогредієнтного перебігу афективно-параноїдного синдрому з явищами емоційно-вольового зниження, які позбавляють її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, її слід визнати недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника її опікуном. На підставі ст.ст. ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 89, 259, 296-300 ЦПК України, ст.40, ч.1 ст.41, ч.1 ст.60, ч.4 ст.63 ЦК України, суд, -

Outcome: approved