Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

29 травня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до приватного підприємства «Гарант-Агро-К» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1,0593 га, кадастровий номер 5321884200:00:005:0350, яка призначена для ведення товарного сільськогоспо- дарського виробництва на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. Між [PERSON] , як орендодавцем та приватним підприємством «Гарант-Агро-К», як орендарем було укладено Договір оренди землі від 26.01.2018 року № б/н щодо оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 (десять) років, зареєстрований в установленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно умов Договору оренди землі, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 40 198,67 грн, орендна плата становить 12,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5024,83 грн за один рік оренди земельної ділянки. Крім цього, орендна плата вноситься один раз на рік, але не пізніше 30 грудня поточного року. Орендар вносить щорічну орендну плату протягом року одним або кількома платежами. Однак відповідач у порушення умов договору орендну плату не сплачує, внаслідок чого загальна заборгованість орендаря по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою за 2018-2022 роки складає 19 478,20 грн. 13 квітня 2023 року позивач надіслав на адресу відповідача письмову претензію про погашення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою разом із письмовою пропозицією щодо дострокового розірвання договору оренди землі. Натомість орендар жодної відповіді не надав, заборгованості по орендній платі не погасив. Враховуючи викладене, позивач прохає суд розірвати договір оренди землі від 26 січня 2018 року № б/н, укладений між [PERSON] та ПП «Гарант-Агро-К» щодо оренди земельної ділянки площею 1,0593 ґа для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (кадастровий номер 5321884200:00:005:0350), номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 24641297 від 26.01.2018 року; стягнути із ПП «Гарант-Агро-К» на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі в сумі 19 478,20 грн. Також позивач прохає суд стягнути із відповідача на його користь понесені судові витрати по справі. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Позивач, [PERSON] та його представник, адвокат Галушко С. С, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Представник відповідача, ПП «Гарант-Агро-К», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив до суду не подав. Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,0593 га, кадастровий номер 5321884200:00:005:0350, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області на підставі\~ розпорядження голови Кобеляцької районної державної адміністрації від 27.10.2017 року № 399 про виділення громадянам земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів Красненської сільської ради, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права влас- ності, номери запису про право власності 23680432 від 28.11.2017 року (а.с. 9-10). 26 січня 2018 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Гарант-Агро-К» укладено Договір оренди землі № б/н, відповідно до якого орендодавець [PERSON] надав, а орендар ПП «Гарант-Агро-К» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для вирощування рослинницької продукції, площею 1,0593 га, кадастровий номер 5321884200:00:005:0350, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, строком на 10 (десять) років (а.с. 11-13). У п. 2.4 договору оренди землі визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 40198,67 грн. Згідно з п. 4.1 договору оренди землі, орендна плата становить 12,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за один повний рік користування земельною ділянкою з якої вираховується податки та збори з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України. Таким чином, відповідно до умов договору, розмір орендної плати за договором становить 5024,83 грн (40198,67 х 12,5) на рік. Пунктом 4.3 договору оренди визначено, що орендна плата вноситься у строк один раз в рік, але не пізніше 30 грудня поточного року. Орендар вносить щорічну орендну плату протягом року одним або кількома платежами. За перший рік орендна плата здійснюється з 01.01.2018 року. Відповідно до п. 9.4 договору оренди, орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату. Згідно п. 16.1 договір набирає чинності після його державної реєстрації. Договір оренди землі № б/н зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 24641297 від 26.01.2018 року, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39474071 від 01.02.2018 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру\~ речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 14). Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 06.04.2023 року вбачається, що [PERSON] приватним підприємством «Гарант-Агро-К» у І кварталі 2020 року нараховано та виплачено суму доходу у розмірі 5 024,83 грн, сума утриманого податку (нарахованого/перерахованого) становить 904,47 грн; у ІV кварталі (грудень) 2022 року нараховано та виплачено суму доходу у розмірі 621,12 грн, сума утриманого податку (нарахованого / пере- рахованого) становить 111,80 грн (а.с. 15). Тобто після виплати орендної плати у першому кварталі 2020 року у розмірі 5024,83 грн та виплати орендної плати у четвертому кварталі 2022 року у розмірі 621,12 грн, інші виплати коштів відповідачем не здійснювалися. 13 квітня 2023 року [PERSON] направив на адресу ПП «Гарант-Агро-К» лист-претензію про погашення заборгованості по орендній платі за Договором оренди землі від 26.01.2018 року №б/н щодо оренди земельної ділянки площею 1,0593 ґа, кадастровий номер 5321884200:00:005:0350, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за 2018-2022 роки та пропозицію щодо дострокового розірвання договору оренди землі від 26.01.2018 року № б/н за взаємною згодою з 30 квітня 2023 року. Поштове відправлення вручено відповідачеві 26.04.2023 року (а.с. 16-20). Натомість відповідачем вказана претензія та пропозиція були проігноровані. На цей час заборгованість за договором оренди землі не погашена. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною 9 ст. 93 ЗК України також встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. За ст. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно із частиною першою статті 210 ЦК України та статті 6 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Таким чином, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності з моменту державної реєстрації, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Таку правову позицію висловив Верховний суд України в постанові від 18.01.2017 у справі № 6-2777цс16, яка також була підтверджена і Постановою Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі № 220/1897/16-ц. Отже, обов`язок орендаря щодо сплати орендної плати та право орендодавців на її отримання виникає після проведення державної реєстрації договору оренди землі. Судом установлено, що Договір оренди землі № б/н зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 24641297 від 26.01.2018 року, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39474071 від 01.02.2018 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 14). Згідно статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положенням статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За змістом ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У п. «д»\~ ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно Договору оренди землі, орендна плата складає 12,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (яка в свою чергу становить 40198,67 грн) за один повний рік користування земельною ділянкою з якої вираховується податки та збори з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України. Таким чином, розмір орендної плати за договором становить 5024,83 грн (40198,67 х 12,5% = 5024,83 грн, з відрахуванням з цієї суми ПДФО 18% та ВЗ 1,5%) на рік. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не сплатив позивачу орендну плату за землю за 2018, 2019, 2021 роки та частково за 2022 рік: у 2018 році орендар повинен був сплатити орендну плату в сумі 5024,83 грн, однак взагалі не сплатив орендної плати; у 2019 році орендар повинен був сплатити орендну плату в сумі 5024,83 грн, однак взагалі не сплатив орендної плати; у січні 2020 року орендар сплатив 5024,83 грн, тобто у повному обсязі; у 2021 році орендар повинен був сплатити орендну плату в сумі 5024,83 грн, однак взагалі не сплатив орендної плати; у 2022 році орендар повинен був сплати орендну плату в сумі 5024,83 грн, однак сплатив лише 621,12 грн, тобто не в повному обсязі, а на 4403,71 грн менше, ніж передбачено Договором (а.с. 15). Отже, загальний розмір невиплаченої орендної плати відповідачем позивачу за користування земельною ділянкою становить 19 478,20 гривень. Таким чином, відповідач порушив істотні умови договору оренди землі. Відповідач не надав суду доказів виплати орендної плати позивачу. Наведене вказує на грубе порушення відповідачем, як орендарем за договором оренди, своїх договірних зобов`язань щодо виплати орендної плати. Нормою п. 9.1. договору оренди встановлено право орендодавця на своєчасне внесення орендної плати. Праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Сторони в п. 12.3 спірного договору оренди погодили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Згідно з пунктом «д» статті 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі № 587/173/15-ц за результатом розгляду справи про розірвання договорів оренди з підстав систематичної несплати орендної плати: «Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 у справі № 183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематичне невнесення орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематичне внесення орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом установлено, що відповідачем за 2018-2022 роки у строки визначені п.4.3 договору оренди землі орендна плата у повному обсязі позивачу не виплачена, що свідчить про тривале та істотне невиконання умов договору орендарем, що призвело до порушення прав орендодавця та є підставою для розірвання такого договору. Враховуючи факт систематичної, з огляду на викладене вище, несплати орендної плати на користь позивача, що відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов спірного договору є достатньою правовою підставою для розірвання спірного договору оренди землі, укладеного з ПП «Гарант-Агро-К» та стягнення з нього заборгованості по орендній платі, позов є обґрунтованим, а тому суд вважає за необхідне розірвати договір оренди земельної ділянки площею 1,0593 ґа для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (кадастровий номер 5321884200:00:005:0350), номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 24641297 від 26.01.2018 року укладеного між ПП «Гарант-Агро-К» та [PERSON] , та стягнути із ПП «Гарант-Агро-К» на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі в сумі 19 478,20 грн. Крім цього, відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, надано суду договір про надання правничої допомоги № 42 від 10 квітня 2023 року, укладений між позивачем, [PERSON] та адвокатом, [PERSON] , акт № 1 приймання-передачі правничих послуг від 31.07.2023 року, розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката, відповідно до якого узгоджений між сторонами розмір витрат на правову допомогу складає 8000,00 грн, а також письмові докази фактичної їх оплати на суму 8000,00 грн (а.с. 47-50). Надані документи направлені поштовим зв`язком на адресу відповідача ПП «Гарант-Агро-К». Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з ПП «Гарант-Агро-К» на користь позивача, [PERSON] необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2147,20 (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок) гривень як за одну вимогу майнового та одну вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved