Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

06.07.2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 24 лютого 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, актовий запис №226. Від шлюбу сторони мають двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сімейні обов`язки, відсутність взаєморозуміння, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.07.2023 року позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду невідомі. Суд приходить до висновку провести розгляд справи за відсутності відповідача та позивача, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 24 лютого 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис №226, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 24.02.2001 року. Від шлюбу сторони мають двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідно даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.01.2002 року, та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.12.2010 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільне проживання та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи положення ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved