Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

із позовною заявою про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення (проступку), у Козелецький районний суд Чернігівської області звернувся керівник Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області Лайло Ігор в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державної установи «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 липня 2022 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України (кримінальне провадження № 62020100000001277, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2020 року) за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вказане кримінальне провадження закрите, що не є реабілітуючою підставою, а позов прокурора в інтересах держави в особі ДУ «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» залишено без розгляду. Закриття кримінального провадження згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України не звільняє особу від обов`язку відшкодування шкоди. Вище вказаним судовим рішенням встановлено, що 23 червня 2020 року керівництвом Носівського ВП ГУНП в Чернігівській області, на виконання листа Носівського районного суду Чернігівської області № 740/2175/20 від 12 червня 2020 року, з метою конвоювання до вказаного суду з ITT № 2 ГУНП в Чернігівській області (смт. Козелець) арештованого [PERSON] створено конвой у складі: [PERSON] - старший конвою, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (водія), виділено службовий автомобіль «ВАЗ 2110», д.н.з. [NUMBER] на синьому фоні. В ході руху по трасі Носівка-Козелець близько 14.00 години 23 червня 2020 року в напрямку смт. Козелець Чернігівської області біля будинку № 21 на вулиці Садовій у с. Пилятин Чернігівського (раніше - Козелецького) району Чернігівської області [PERSON] , керуючи службовим автомобілем «ВАЗ 2110», д.н.з. [NUMBER] на синьому фоні, що перебував у технічно справному стані, не впорався з керуванням, не вибрав безпечної швидкості руху, грубо порушуючи вимоги п. 11.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив лобове зіткнення з автомобілем «Фольцваген Каді», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , де перебувала пасажиром [PERSON] , що стало причиною настання дорожньо-транспортної пригоди. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ 2110», д.н.з. [NUMBER] на синьому фоні, отримали тілесні ушкодження: [PERSON] - закритий перелом діафізу лівої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, рвану рану лівої гомілки, садна лоба, які відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розпаду здоров`я на строк понад 21 добу; [PERSON] - закрита травма грудної клітини з переломами 1, 2, 3 ребер справа та зліва по паравертебральних лінія, 3, 4, 5, 6 справа, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 зліва по середньо- і передньопахових лініях із мінімальним зміщенням уламків, садна грудної клітини ускладненої лівобічним малим гемотораксом, травматичним двобічним пульмонітом, закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, множинні садна верхніх і нижніх кінцівок, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розпаду здоров`я на строк понад 21 добу; [PERSON] - рвана рани ділянки лівої ключиці, садна лоба та лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; пасажир «Фольцваген Каді», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] - осаднення ран лобної ділянки голови, підборіддя, лівого колінного суглобу, укушена рана язика, забою м`яких тканин із підшкірною гематомою лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи від 26 серпня 2021 року № 3753/21-24 необхідними умовами і технічною причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ 2110», д.н.з. [NUMBER] на синьому фоні, [PERSON] вимогам п. 11.3 Правил дорожнього руху. Як наслідок у причинно-наслідковому зв`язку із вказаними кримінально-караними діями [PERSON] перебуває факт отримання [PERSON] тілесних ушкоджень, який потребував стаціонарного лікування. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень пасажир автомобіля «ВАЗ 2110», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] перебував на лікуванні в травматологічному відділенні ДУ «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» з 25 червня 2020 року до 09 липня 2020 року (14 ліжко-днів). Загальна сума затрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] коштів становить 7417.11 гривень, що потребує стягненню з [PERSON] до державного бюджету, оскільки лікування здійснювалось за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, що підтверджується листом Департаменту охорони здоров`я та реабілітації МВС України від 26 травня 2023 року. Відповідач [PERSON] добровільно не відшкодував витрати на лікування потерпілого [PERSON] . Керівником Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області Лайлом Ігорем заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Міністерства внутрішніх справ України коштів витрачених на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 7417.11 гривень у дохід державного бюджету (номер рахунку UA708201720313211001201016565 в ДКСУ м. Києва, МФО 820172). За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 червня 2023 року відкрите провадження у цивільній справі і прийнята вказана позовна заява до розгляду. У судовому засіданні прокурор Великохатня С.М. позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Представник ДУ «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» Яворський І. подав заяву про судовий розгляд справи за відсутності представника установи. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що за ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 липня 2022 року клопотання потерпілих [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , про звільнення обвинуваченого [PERSON] від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у кримінальному провадженні № 62020100000001277, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2020 року, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задоволено. Кримінальне провадження № 62020100000001277, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2020 року, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрите. Внаслідок вчиненого [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розпаду здоров`я на строк понад 21 добу. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» в період із 25 червня 2020 року до 09 липня 2020 року (14 ліжко-днів). Загальна сума витрачених для лікування потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення грошових коштів становить 7417.11 гривень. Відповідно до ч.ч. 1 і 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. За змістом Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» звернуто увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Вислухавши позицію прокурора Великохатньої С.М., дослідивши надані докази, суд вважає, що позов керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області Лайла Ігора в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державної установи «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення (проступку), підлягає задоволенню. Надані докази, що є належними і допустимими, підтверджують факт, що внаслідок неправомірного, винного діяння відповідача [PERSON] потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження та у зв`язку із цим перебував на лікуванні в Державній установі «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України». Строк лікування потерпілого [PERSON] становив 14 днів у період із 25 червня 2020 року до 09 липня 2020 року, а загальна вартість лікування склала 7417.11 гривень. Діяння відповідача [PERSON] та перебування потерпілого [PERSON] на лікуванні в медичному закладі є в прямому причинному зв`язку, що надає підстави для відшкодування шкоди відповідачем [PERSON] на користь держави в особі Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до с. 141 ЦПК України необхідно стягнути із відповідача [PERSON] у дохід держави грошові кошти в сумі 1073.60 гривні судового збору.

Outcome: approved