Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

30.05.2023 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] з вищевказаним позовом до Шевченківського районного суду м. Львова. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між ним та відповідачкою 05 листопада 2016 року укладено шлюб, який зареєстровано у Франківському районному у м.Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській оласті, про що зроблено актовий запис №716. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку- [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що в них з відповідачкою подружні відносини фактично розірвані, оскільки у них різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Також спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, продовжувати такі шлюбні відносини він не бажає, просить шлюб розірвати. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.05.2023 року справу номер 466/5623/23 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. Ухвалою судді від 16.06.2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги, викладені в позовній заяві підтримав, просив постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду за Вх.№19075 від 28.07.2023 скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності. Не заперечує щодо задовлення позовних вимог. У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Оглянувши заяви позивача, відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05 листопада 2016 року, який зареєстровано у Франківському районному у м.Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській оласті, про що зроблено актовий запис №716, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05 листопада 2016 року (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.2017 року (а.с.8-9). Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 1073,60 грн. Судові витрати по справі складаються із судового збору. Позивач не просить судовий збір стягувати з відповідача.

Outcome: approved