Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про усиновлення неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив про те, що 17.01.2017 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. Разом із дружиною він виховує його сина від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] (а також спільну дитину подружжя [PERSON] , [INFO] ) з яким у нього склалися дуже гарні стосунки, хлопець вважає і називає його своїм батьком, а він у свою чергу також любить його, піклується про нього, створює всі належні умови для його розвитку, виховує його і ставиться до нього, як до рідного сина. [PERSON] не заперечує проти усиновлення заявником його сина, а біологічний батько дитини [PERSON] помер. Заявник, разом з [PERSON] та її сином, а також зі спільною дитиною подружжя, проживають разом однією сім`єю, житлове приміщення в якому вони проживають облаштоване всім необхідним для проживання та їх розвитку. Крім того заявник стверджує, що він має місце для проживання, працює та має постійний дохід, якого вистачає на утримання сім`ї, його стан здоров`я дозволяє йому усиновити дитину. Просить суд ухвалити рішення про усиновлення ним неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 22 червня 2023 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] , заінтересовані особи - [PERSON] , Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про усиновлення, вирішено справу розглянути судом за правилами окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник підтримав свою заяву та просив її задовольнити, з підстав, викладених у ній. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації заяву підтримала у повному обсязі, зауваживши про доцільність усиновлення заявником дітей. Заінтересована особа: [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву про усиновлення та просила задовольнити її. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. [PERSON] , [INFO] народжений у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] . 17.01.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.01.2017 року. [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 27.11.2019 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] надала згоду на усиновлення заявником дитини: [PERSON] , [INFO] , яка засвідчена нотаріальною заявою від 07.04.2023 року. З метою усиновлення [PERSON] звернувся до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Висновком Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.04.2023 року підтверджується доцільність усиновлення заявником неповнолітньої дитини: [PERSON] , а також те, що таке усиновлення відповідає інтересам дитини. [PERSON] є повнолітньою дієздатною особою, має всі необхідні умови для належного виховання та утримання дітей, є матеріально забезпеченим, веде здоровий спосіб життя, стан його здоров`я є задовільним. Так, згідно з висновком про стан здоров`я заявника від 04.04.2023 року заявник не має ніяких протипоказань щодо усиновлення дітей. [PERSON] не притягувався до кримінальної відповідальності, судимостей не має, в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом від 05.04.2023 року. Згідно з актом обстеження умов проживання складеним начальником Служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та дітьми: [PERSON] та [PERSON] проживають у житловому приміщенні (будинок) за адресою: [ADDRESS] ; умови проживання добрі, будинок знаходиться в належному стані, діти забезпечені всім необхідним для виховання та розвитку. Також, Заявник є повністю працездатним, офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток. Судом встановлено, що [PERSON] піклується про неповнолітню дитину [PERSON] , виховує та утримує його, вважає своїм сином, а останній, в свою чергу, вважає його своїм батьком, проживає разом з дітьми з 2017 року. Дитина з повагою та любов`ю відносяться до [PERSON] , вважає його рідним. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити. Мати дитини [PERSON] не заперечує проти усиновлення заявником її дитини та зацікавлена в цьому, адже такий крок направлений, насамперед на забезпечення найкращих інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Згідно із ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах доньки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згідно ч.1 п. 4 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно із ст. 211 СК України, усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Відповідно до ст. 212 СК України не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24.04.1967 в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Крім того, правилами ст. 229 СК України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, під час ухвалення рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1.стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2.мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3.мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4.взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа вже опікується дитиною; 5.особу дитини та стан її здоров`я; 6.ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. За дотримання всіх умов, що встановлено цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, під час ухвалення рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Судом встановлено, що обставини, які передбачено ст. 212 Сімейного Кодексу України, наявність яких виключала б для заявника можливість бути усиновлювлювачем двох неповнолітніх дітей, відсутні. Судом встановлено, що [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, також, суд враховує наявність згоди матері на усиновлення, вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, відповідність вимогам законодавства та моральним засадам суспільства особу заявника, як усиновлювача, та інтереси дітей. На підставі наведеного суд доходить висновку, що усиновлення в даному випадку проводиться в інтересах дитини і що заявник дійсно бажає його усиновити, підстав, передбачених чинним законодавством, які б перешкоджали цьому усиновленню, судом не встановлено, заявник здатен забезпечити стабільність та гармонійні умови для життя дитини, а тому його заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved