Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , [ADDRESS] , Паспорт серії [NUMBER] виданий Дарницьким РУ ГУ МВС в м. Києві 12 серпня 2008 року, РНОКПП [NUMBER] звернувся д Подільскго районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , Паспорт: [NUMBER] виданий Жовтневим РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, дата видачі 07 квітня 2016 року РНОКПП: [NUMBER] , про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову вказує, що 07 липня 2021 року між [PERSON] (далі по тексту - Позивач, Позикодавець) та [PERSON] (далі по тексту - Відповідач, Позичальник) було укладено договір Позики №К070721-1 (далі по тексту - Договір), згідно умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 127 629 (сто двадцять сім тисяч шістсот двадцять дев`ять) гривень 20 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 6 місяців з моменту укладення Договору, тобто до 07 січня 2022 року. 10 січня 2022 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду до договору Позики №К070721-1 від 07 липня 2021 року (далі по тексту - Додаткова угода), згідно умов якого було внесено зміни в п. 1, 5, 6 та зазначено, що Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 112 784 (сто дванадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 35 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 3 місяців, тобто до 07 квітня 2022 року. Згідно п. 5 Додаткової угоди, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 Додаткової угоди:- 5 336, 45 гривень до 07 лютого 2022 року, -5 336, 45 гривень до 07 березня 2022 року, - 102 111, 45 гривень до 07 квітня 2022 року Також, 10 січня 2022 року Відповідач власноруч підписав розписку, в якій зазначив, що кошти в сумі 112 784 (сто дванадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 35 копійок отримав у повному обсязі та зобов`язується повернути цю суму до 07 квітня 2022 року включно. Згідно п. 10 позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно п.11 Договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. П.16.3 Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору, в тому числі щодо своєчасного повернення позики. Станом на 02 грудня 2022 року Позичальник свої зобов`язання не виконав та не повернув платіж згідно з Договором, а його заборгованість складає 159 411 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста одинадцять ) гривень 19 копійок. Згідно п. 9 Договору сторони погодили, що у випадку зміни курсу у п. 1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином що розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТКБ «Приватбанк» на день здійснення кожного платежу за цим договором. Зазначає, що позичальником було порушено умови договору, а саме, не повернуто платіж згідно Графіка повернення грошових коштів. Станом на 02 грудня 2022 року заборгованість складає 159 411 грн. 19 коп. Просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість в розмірі 159 411 грн. 19 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 594 грн.11 коп. 10 квітня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Адвокат Плачинда К.О., який діє в інтересах позивача [PERSON] , позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити, про що подав відповідну заяву. Просив розглянути справу без присутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Крім того, виклик відповідача у судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. А тому, суд вважає, що з опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідачів повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено що 07 липня 2021 року між [PERSON] (далі по тексту - Позивач, Позикодавець) та [PERSON] (далі по тексту - Відповідач, Позичальник) було укладено договір Позики №К070721-1 (далі по тексту - Договір), згідно умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 127 629 (сто двадцять сім тисяч шістсот двадцять дев`ять) гривень 20 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 6 місяців з моменту укладення Договору, тобто до 07 січня 2022 року. 10 січня 2022 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду до договору Позики №К070721-1 від 07 липня 2021 року (далі по тексту - Додаткова угода), згідно умов якого було внесено зміни в п. 1, 5, 6 та зазначено, що Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 112 784 (сто дванадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 35 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 3 місяців, тобто до 07 квітня 2022 року. Згідно п. 5 Додаткової угоди, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 Додаткової угоди:- 5 336, 45 гривень до 07 лютого 2022 року, -5 336, 45 гривень до 07 березня 2022 року, - 102 111, 45 гривень до 07 квітня 2022 року Відповідно до п. 1 Договору, позикодавець передає у власність позичальнику , а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 112 784 грн. 35 коп., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США =27,65 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 4079 доларів США, в свою чергу, позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, та згідно з визначеними цим договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим договором 4097,00 доларів США, за курсом АТ КБ «ПриватБанк» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 3 місяці з моменту укладення даного договору, тобто, до 07 квітня 2022 року включно. За домовленістю сторін позика є безпроцентною. Відповідно до п. 2 Договору, сума позики, встановлена п. 1 даного договору, отримана позичальником від позикодавця до моменту підписання даного договору в повному обсязі. Відповідно до п. 5 Договору, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 даного договору відповідно до Графіка повернення позичальником грошових коштів: 5336 грн.45 коп., що еквівалентно 193 доларів США до 07 лютого 2022 року, включно; 5336 грн.45 коп., що еквівалентно 193 доларів США до 07 березня 2022 року, включно; 102 111 грн. 45 коп., що еквівалентно 3693,00 доларів США до 07 квітня 2022 року, включно. Відповідно до п. 8 Договору, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п. 1 даного договору готівкою в м. Києві. Відповідно до п. 9 Договору, сторони погодили, що у випадку зміни курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п. 1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПриватБанк» на день здійснення кожного платежу за цим Договором. Також, 10 січня 2022 [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , Паспорт: [NUMBER] виданий Жовтневим РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, дата видачі 07 квітня 2016 року РНОКПП: [NUMBER] надано розписку, з якої вбачається, що він отримав позику від [PERSON] , [ADDRESS] , Паспорт серії [NUMBER] виданий Дарницьким РУ ГУ МВС в м. Києві 12 серпня 2008 року, РНОКПП [NUMBER] від імені якого діє [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , 10 січня 2022 у 112 784 (сто дванадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 35 копійок., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПриватБанк» (1 долар США 27,65 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 4079,00 доларів США, згідно Договору позики № К070721-1, і зобов`язується повернути цю суму [PERSON] в строк до 07 квітня 2022 року включно. Строк повернення коштів закінчився 07 квітня 2022 року, однак, борг відповідачем не повернутий. Позивачем надано Розрахунок заборгованості з [PERSON] , з якого вбачається, що 07.07.2021 був підписаний ДОГОВІР ПОЗИКИ №К070721-1 від 07 липня 2021 року згідно змін та доповнень від 10 січня 2022 року до 07 квітня 2022 року на суму 112 784,35 (сто дванадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 35 копійок, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 27,65 грн) на день укладення цього Договору еквівалентно 4 079 (чотири тисячі сімдесят дев`ять) доларів США 00 центів За період з 10.01.2022 року по 02.12.2022 позичальником було сплачено 14 906,20 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот шість) гривень 20 копійок, що еквівалентно 536 (п`ятсот тридцять шість) доларів США. Залишок боргу за договором , що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 39,90 грн) на день розрахунку заборгованості цього Договору еквівалентно 3543 (три тисячі п`ятсот сорок три) доларів США 141 365,70 (сто сорок одна тисяча триста шістдесят п`ять) гривень, 70 копійок. Позичальник, не здійснив повернення частини суми заборгованості, яке мав здійснити 07 лютого 2022 року, тим самим не виконав свого зобов`язання щодо повернення суми позики. З 08.02.2022 року нарахована неустойка згідно пункту 11 договору позики №К070721-1 ВІД 07 липня 2021 РОКУ, у розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожний календарний день існування простроченої заборгованості (нарахованої з 08 лютого 2022 року по 24 лютого 2022 року) - 112 784,35 * 16*1% = 18 045,49 (вісімнадцять тисяч сорок п`ять) гривень 49 копійок. Загальна сума боргу з нарахованою неустойки складає 141 365,70 (сто сорок одна тисяча триста шістдесят п`ять) гривень, 70 копійок + 18 045,49 (вісімнадцять тисяч сорок п`ять) гривень 49 копійок = 159 411,19 грн (сто п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста одинадцять ) гривень, 19 копійок. Даний розрахунок відповідачем не оскаржений. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, кошти не повернув. Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів. Ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передання грошової суми Позичальнику. Згідно із ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно із ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо встановити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постановах від 18 вересня 2013 року (провадження N 6-63цс13) та від 11 листопада 2015 року (провадження N 6-1967цс15), що підтриманий і Верховним Судом у постанові від 19 травня 2020 року (справа N 212/2099/16-ц, провадження N 61-24508св18). А тому, суд приходить до висновку, що боргова розписка від 10 січня 2022 року, надана [PERSON] є документом, який підтверджує фактичне, реальне отримання ним від [PERSON] грошових коштів. Відносно відповідальності за порушення грошового зобов`язання суд зазначає наступне. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. (ст.599 ЦК України.) За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав та не повернув борг [PERSON] після закінчення строку виконання зобов`язань, а саме після 07 квітня 2022 року, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на його користь суми боргу в розмірі 159 411 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста одинадцять ) гривень 19 копійок Також,суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] на його користь неустойки. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 11 Договору позики № К070721-1 від 07 липня 2021 року, у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, тому вимоги позивача [PERSON] про стягнення з останнього неустойки в розмірі 1% від загальної суми заборгованості є законними. Своїх заперечень проти стягнення неустойки та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідач [PERSON] суду не подав. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений ним при подачі даного позову до суду судовий збір в розмірі 1594 грн.11 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved