Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

23 червня 2023 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на дітей. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2023 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. Літвінова Г.І., звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 05 березня 2010 року між нею та відповідачем, [PERSON] , був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області.08 листопада 2021 року рішенням Березівського районного суду Одеської області шлюб між сторонами був розірваний. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З моменту припинення шлюбних відносин з [PERSON] , приблизно з початку 2021 року, позивачка з дітьми проживає окремо від відповідача та винаймає в оренду житло за адресою: [ADDRESS] . До того [PERSON] з дітьми проживали та були зареєстровані за адресою будинку, який належить [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . 06.06.2023 року позивачка змінила своє та дітей місце реєстрації за місцем мешкання своїх батьків, а саме за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню спільних з позивачкою дітей. [PERSON] заробляє тим, що займається далекобійними вантажоперевезеннями, ремонтом та фарбуванням великогабаритних транспортних засобів. У власності має нерухоме майно - житловий будинок, в якому він зареєстрований, та транспортний засіб. Також, він зареєстрований як фізична особа - підприємець. У теперішній час [PERSON] фактично самостійно утримує спільних з відповідачем неповнолітніх дітей, які проживають з нею, але в зв`язку з тим, що постійну роботу знайти складно, позивачка перебуває у фінансовій скруті. За свої особисті кошти [PERSON] сплачує всі комунальні послуги, оплачує харчування та лікування дітей, купує їм одяг, займається їх вихованням та духовним розвитком. Старша донька [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю, діагноз: вроджена А-В блокада 3 ступеня, стан після імплантації однокамерного НКС (WIR) - 29.09.2015, СН 1 ступеня. (Медичний висновок № 7/13 про дитину- інваліда віком до 18 років від 09.02.2021; Консультативний висновок № 135 від 13.02.2023; Медичний висновок № 12/22 про дитину-інваліда віком до 18 років від 20.02.2023). В зв`язку з цим [PERSON] потребує постійного лікування, своєчасного оздоровлення та належного харчування, тому розмір аліментів який підлягає стягненню, повинен бути достатнім для належного догляду за дитиною. [PERSON] запропонувала відповідачу [PERSON] домовитись про сплату аліментів на дітей у встановленому законом порядку. Відповідач проігнорував її пропозицію. За даних обставин, позивачка вимушена поставити питання про стягнення аліментів у судовому порядку. Позивачка [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 08.08.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 22.08.2023 року о 15:00 год. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав частково та стягувати з нього на користь позивачки аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожну дитину. відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, оцінивши і проаналізувавши докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ч. 1. 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, з 05 березня 2010 року по 08 листопада 2021 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 08.11.2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання позивач та відповідач мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. [PERSON] фактично самостійно утримує спільних з відповідачем неповнолітніх дітей, які проживають з нею, але в зв`язку з тим, що постійну роботу знайти складно, позивачка перебуває у фінансовій скруті. За свої особисті кошти [PERSON] сплачує всі комунальні послуги, оплачує харчування та лікування дітей, купує їм одяг, займається їх вихованням та духовним розвитком. [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню спільних з позивачкою дітей. Дочка [PERSON] , [INFO] є дитиною-інвалідом, діагноз «вроджена А-В блокада 3 ступеня, стан після імплантації однокамерного НКС (WIR) - 29.09.2015 р., виснаження батареї ЕКС.СН 1 ступеня. Дані факти підтверджуються консультативним висновком №135 від 13.02.2023 року, виданим КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради та медичним висновком № 7/13 про дитину- інваліда віком до 18 років від 09.02.2021 року; медичним висновком № 12/22 про дитину-інваліда віком до 18 років від 20.02.2023 року, видані КНП «Дитяча Міська Поліклініка №2» Одеської міської ради. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між [PERSON] та [PERSON] не досягнуто, тому позивачка вимушена поставити питання про стягнення аліментів, так як стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 CK України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено судом неповнолітні діти сторін по справі проживають разом з матір`ю, перебувають на її повному утриманні, а тому позивачка потребує допомоги відповідача в утриманні спільних дітей. Право позивачки на отримання аліментів на утримання спільних з відповідачем дітей підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дітей (аліментів). Будь-яких доказів на спростування вимог [PERSON] , зокрема неможливості надання матеріальної допомоги за станом здоров`я чи з інших поважних причин, наявність інших утриманців, [PERSON] суду не надав. Положеннями ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При визначенні суми стягнення аліментів суд зважає на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, розмір доходу позивачки, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, враховуючи вікову категорію неповнолітніх дітей та звичайні потреби дітей, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється людиною працездатного віку, а тому вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Саме вказаний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідатиме принципам розумності та співмірності, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей 23 червня 2023 року, що підтверджується штемпелем Березівського районного суду Одеської області на зазначеній позовній заяві, тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. від сплати якого позивачка при подачі позову була звільнена, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial