Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позовна заява надійшла до суду 27 березня 2023 року. 31 березня 2023 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Позиція позивача\~ [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. \~ \~ \~Позивач посилається на те, що він працював у шкідливих умовах на виробничих структурних підрозділах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», за час роботи захворів на професійні захворювання, а також отримав виробничу травму. Довідкою МСЕК від 29 травня 1996 року йому було первинно встановлено 5 відсотків втрати працездатності у зв`язку з виробничою травмою (акт Н-1 №51 від 26 грудня 1995 року). Довідкою МСЕК серії 12ААА № 046640 від 17 травня 2017 року йому встановлено 65 відсотків втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, з них первинно: 45 відсотків радикулопатія з дефартрозами, 10 відсотків ХОЗЛ, 5 відсотків приглухуватість, повторно: 5 відсотків по травмі за актом Н-1 №51 від 26 грудня 1995 року. Позивач вважає, що за таких обставин відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, оскільки він втратив здоров`я саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 241\~000 грн без урахування утримань з цієї суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Рух по справі Ухвалою від 04 квітня 2023 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 22 травня 2023 року надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа [PERSON] про скасування повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 від 17 лютого 2020 року, скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 07 лютого 2020 року. \~ \~ \~Ухвалою від\~23\~травня 2023\~року повернуто\~зустрічну позовну\~заявуПриватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа [PERSON] про скасування повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 від 17 лютого 2020 року, скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 07 лютого 2020 року. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» залишено без задоволення, ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року про повернення зустрічної позовної заяви залишено без змін. 18 серпня 2023 року цивільна справа за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, повернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області після закінчення апеляційного провадження. Заяви та клопотання відповідача Від представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшла заява про застосування строку позовної давності в порядку частини 3 статті 267 ЦК України до позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався у 1995 році. \~Як визначено пунктом 3 частини 1 статті 268 Цивільного кодексу України, позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, згідно наведених положень закону на цю вимогу позовна давність не поширюється. \~ \~ \~ Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди, а також наявності вини підприємства у спричиненні цієї шкоди. Крім того представник відповідача вказує на те, що позивач отримав виробничу травму 25 грудня 1995 року, працюючи гірником підземним в Шахтобудівельному управлінні №2 комбінату «Дніпрошахтобуд», що не перебувало у структурі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» і є самостійною юридичною особою. Тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої виробничою травмою, заявлені до неналежного відповідача. Також у відзиві на позов представник відповідача просить суд зобов`язати позивача подати заяву свідка, в якій надати відповіді на десять запитань, посилаючись на те, що письмове опитування позивача як свідка під підпис про обізнаність зі змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань сприятиме повному та всебічному з`ясуванню обставин щодо наявності чи відсутності порушень законодавства про охорону праці з боку відповідача. \~ \~ \~Відповідно до\~положень статті\~93\~ЦПК України,\~ учасник\~справи має\~право поставити\~в першій\~заяві по\~суті справи,\~що ним\~подається до\~суду,\~не більше\~десяти запитань\~іншому учаснику\~справи про\~обставини,\~що мають\~значення для\~справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. Тобто процесуальним законом встановлено обов`язок надавати відповіді на питання, які поставлені саме позивачем, а не іншим учасником справи (відповідачем). Як передбачено статтею 92 ЦПК України, сторони можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи, лише за їхньою згодою. Зважаючи на викладене, суд не вправі зобов`язувати позивача подати заяву свідка по суті поставлених питань, якщо позивач не подав таку заяву за власною ініціативою. \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи видно, що [PERSON] протягом тривалого часу працював на виробничому структурному підрозділі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах, отримав професійні захворювання, які призвели до втрати працездатності. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 21 березня 2017 року (протокол № 347) у [PERSON] встановлено наявність професійних захворювань: -Радикулопатія попереко-крижова та шийна з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами в вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів, -Хронічне обструктивне захворювання легенів першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії, група «А», легенева недостатність першого ступеня, -нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). (а.с.47-48) 11 квітня 2017 року начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області затверджено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] , за змістом якого професійне захворювання виникло внаслідок тривалої дії шкідливих факторів виробничого середовища на організм працівника, недосконалості технологічних процесів, механізмів, засобів індивідуального захисту. Причини виникнення професійного захворювання: фізичне перевантаження, запиленість повітря робочої зони, перевищення еквівалентного рівня шуму та рівня напруженості праці. (а.с.22-23) Довідкою МСЕК № 046640 від 17 травня 2017 року [PERSON] первинно-повторно встановлено 65 відсотків втрати професійної працездатності, у томі числі: первинно 45 відсотків радикулопатія з дефартрозами, первинно 10 відсотків ХОЗЛ, первинно 5 відсотків приглухуватість, повторно 5 відсотків - виробнича травма за актом Н-1 від 26 грудня 1995 року. (а.с.21) Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. При цьому згідно акту форми Н-1 від 26 грудня 1995 року, нещасний випадок, внаслідок якого [PERSON] встановлено п`ять відсотків втрати професійної працездатності, стався під час роботи позивача на підприємстві, яке не було структурним підрозділом відповідача, а саме на Шахтобудівельному управлінні №2 комбінату «Дніпрошахтобуд». (а.с.24-25) Тому при визначенні розміру завданої позивачу моральної шкоди суд не враховує розмір втрати працездатності за виробничою травмою. \~ \~ Норми права, які застосував суд Згідно з положеннями статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач частково втратив професійну працездатність, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивача у зв`язку з професійним захворюванням, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 120\~000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21, при вирішенні питання про оподаткування суми, яка за рішенням суду спрямовується на відшкодування шкоди здоров`ю, підлягає застосуванню податкове законодавство, яке було чинним на момент настання події, яка є підставою для відшкодування шкоди. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції, що є чинною на день розгляду справи в суді, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у\~вигляді \~відшкодування матеріальної\~або немайнової\~(моральної)\~шкоди,\~крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Попередньою редакцію підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що була чинною до 25 травня 2020 року, передбачалося, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, окрім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21, оскільки моральну шкоду завдано подією, яка відбулася до набрання чинності новою редакцією підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, згідно якого не підлягають оподаткуванню суми, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, заподіяних платникові податків внаслідок спричинення шкоди здоров`ю. Позивачу первинно встановлено висновком МСЕК ступінь втрати професійної працездатності до 25 травня 2020 року, тобто право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача під час дії попередньої редакції Податкового кодексу України, тому визначена судом сума моральної шкоди підлягає стягненню без відрахування податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Outcome: partial