Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. 27.05.2021 позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять зобов`язати відповідача усунути порушення прав позивачів шляхом приведення поверховості багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , у відповідність до плану зонування забудови міста Львова (зонінгу), де знаходиться даний будинок (зональність) Ж-1, передбаченої генеральним планом міста, із ліквідацією віконних проємів у східній стіні, що виходить на земельну ділянку позивачів, та встановленням спеціально відведеного місця для сміттєвих контейнерів. Ухвалою судді від 31.05.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків такого. 09.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Процесуальний хід справи відображено в ухвалах суду. Ухвалою від 17.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 16.05.2022 суд залишив позовну заяву без розгляду. Надалі, постановою Львівського апеляційного суду від 03.05.2023 ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 16.05.2022 скасовано, справу направлено в суд першої інстанції для продовження розгляду. АРГУМЕНТИ СТОРІН. Аргументи позивача. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживають у будинку, що знаходиться на земельній ділянці, за адресою: [ADDRESS] , (кадастровий номер земельної ділянки 4610136800:01:002:0039). На земельній ділянці, за адресою: [ADDRESS] (кадастровий 4610136800:01:002:0043), що розташована по сусідству із земельною ділянкою позивачів, знаходився двоповерховий житловий будинок, який відповідав поверховості та висотності садибної забудови у відповідній зоні. Влітку 2019 року на згаданій ділянці почали проводитись будівельні роботи по реконструкції розташованого багатоповерхового житлового будинку. Як стало відомо з паспорту об`єкта будівництва, відповідне будівництво проводиться генеральним підрядником ТОВ «Львів-Буд» на замовлення ОСББ «Нова громада» за проектом «Реконструкція з надбудовою та прибудовою багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] ». Як стверджують позивачі, будівництво проводиться з істотними змінами площі та поверховості будинку, що існував раніше, а саме будівництво проводиться із порушенням правил безпеки, добросусідства, що призводить до істотного порушення їх прав, а саме: - порушено встановлені для даної зони поверховість та висотність будинків; - відповідач не дотримується правил та умов зберігання будівельного сміття. Частина сміття спадає з даху багатоквартирного будинку на територію позивачів, що призводить до забруднення території та створює небезпеку для позивачів; - у дощовий період вода з даху будинку стікає безпосередньо на земельну ділянку позивачів, що спричиняє підтоплення та знищує рослинність; - відповідачем внесено зміни до проекту, та зроблено вікна, що виходять на територію земельної ділянки позивачів (раніше стіна була глухою і не мала вікон), що призводить до порушення приватності; - порушення висотності та поверховості, призводить до погіршення доступу сонячного світла на земельну ділянку, що спричиняє дискомфорт мешканцям та погіршує умови для вирощування квітів та ягід; - проектна документація передбачає розселення на земельній ділянці площею 0,1337 га 113 жильців, що збільшить густоту населення та призведе до постійного шумового забруднення. Зважаючи на те, що будь-які звернення до голови ОСББ «Нова Громада» та підрядника будівництва щодо усунення порушень не призвели до усунення порушень, позивачі звернулися до суду із цим позовом про зобов`язання відповідача усунути порушення шляхом приведення поверховості багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] у відповідність до плану зонування забудови міста Львова (зонінгу), де знаходиться відповідний будинок (зональність Ж-1), передбаченої генеральним планом міста із ліквідацією віконних пройомів у східній стіні, що виходить на земельну ділянку позивачів та встановленням спеціально відведеного місця для сміттєвих контейнерів. Аргументи відповідача. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог, з огляду на таке: - містобудівні умови і обмеження, затверджені для проведення будівництва, не скасовані у встановленому законом порядку; - щодо тверджень позивачів про гранично допустиму поверховість будівлі у 4 поверхи згідно із містобудівними умовами та обмеженнями, то переважаючим параметром є висота будівлі, а не її поверховість; - станом на зараз дозвіл на виконання будівельних робіт від 08.10.2018 №ЛB 112182811646 на об`єкт «Реконструкція з надбудовою та прибудовою багатоквартирного житлового будинку на [ADDRESS] » є у відповідному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Відомості про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання відповідного документа відсутні; - щодо покликання позивачів на те, що у майбутньому житловий будинок буде перенаселений і буде спричиняти незручності, як і те, що через відсутність сміттєвих контейнерів буде неприємний запах є лише припущенням, та в жодному випадку не є порушенням права чи законного інтересу у розумінні ст. 16 ЦК України; - щодо посилань позивачів на те, що порушення призводять до втрати ринкової вартості земельної ділянки, то такі є безпідставними, оскільки у цій справі позивачі звертаються до суду як громадяни, які живуть у сусідньому будинку, а земельна ділянка знаходиться під цим будинком та біля нього з метою обслуговування цього будинку, що унеможливлює продаж чи передання її у користування іншим особам, а відтак i необхідності здійснення ринкової оцінки; - покликання позивачів на порушення інтересів ОСББ «Троянда» є необґрунтованими, з огляду на те, що позивачами є три фізичні особи, які представляють власні інтереси, а не інтереси ОСББ; - позивачами не зазначено в чому полягає порушення їх прав відповідачем, адже усі доводи зводяться до містобудівних умов і обмежень, які є чинними. Аргументи третіх осіб. Треті особи своїм правом на надання пояснень щодо позову не скористались та не виклали у встановлений процесуальним законом строк своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позов підтримали з підстав викладених у такому, просили задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просив відмовити в задоволенні такого. Додатково зазначив, що позивачі не оскаржували містобудівних умов та обмежень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ОЦІНКА СУДУ. Статтею 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині 2 вказаної статті передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких не є вичерпним. У даній справі позивачі звернулися до суду із матеріально-правовою вимогою немайнового характеру про зобов`язання відповідача усунути порушення шляхом: - приведення поверховості багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] у відповідність до плану зонування забудови міста Львова (зонінгу), де знаходиться відповідний будинок (зональність Ж-1), передбаченої генеральним планом міста; - ліквідації віконних пройомів у східній стіні, що виходить на земельну ділянку позивачів; - встановлення спеціально відведеного місця для сміттєвих контейнерів. Як на підставу заявлених позовних вимог вони посилаються на те, що будівництво, яке здійснюється відповідачем, не відповідає містобудівним умовам та обмеженням, проводиться із відхиленням від затвердженого замовником проекту реконструкції та є самочинним, адже дозвіл на проведення будівельних робіт є анульованим, а самі роботи істотно порушують будівельні норми і правила. Вказане, за твердженнями позивачів, порушує їх права, як власників будинку, розташованого на сусідній земельній ділянці. Зважаючи на це, а також враховуючи зміст спірних правовідносин, суд доходить висновку, що за своєю правовою природною заявлений позов слід вважати негаторним. Крім цього, за своїм змістом позовна вимога про усунення порушення шляхом приведення житлового будинку у відповідність до плану зонування забудови міста Львова, враховуючи її обґрунтування позивачами, є фактично вимогою про знесення самочинного будівництва, яка є різновидом негаторного позову та спрямована на відновлення ставища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як передбачено ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (ч. 7 ст. 376 ЦК України). У своїй постанові від 06.09.2017 у справі №6-1721цс16 Верховний Суд України вказав, що право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України). Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень ч. 7 ст. 376 ЦК України, суди, встановивши, що самочинна забудова здійснена на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети цій особі, повинні з`ясувати: чи заперечує власник земельної ділянки проти визнання права власності на таку забудову за особою, що її здійснила; чи не порушує така забудова права на земельну ділянку інших осіб, а в разі зведення забудови на наданій земельній ділянці - чи не здійснено таку забудову з відхиленням від проекту або будівельних норм і правил, чиї права порушено такою забудовою, чи можливо здійснити перебудову з метою поновлення порушених прав з дотриманням будівельних норм і правил або положень проекту; чи не відмовляється особа від такої перебудови. Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до ст. 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Таким чином, суд зазначає, що вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені іншою особою. На нормативному рівні передбачено, дві умови заявлення ними вимог про знесення самочинного будівництва: 1) доведеності факту порушення прав; 2) це будівництво є самочинною забудовою. Судом встановлено, що позивачі є співвласниками будинку, що знаходиться на земельній ділянці, за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18165892 від 24.02.2014, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10711348 від 23.05.2006, Свідоцтва про право власності на житловий будинок №С-01070 від 07.04.2006, Договору дарування 3/5 частини житлового будинку від 24.02.2014, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бурило В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №123, а також будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] . При цьому земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності ОСББ «Троянда», що вбачається зі змісту Державного акта на право власності на земельну ділянку. Сторонами визнається той факт, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , проводиться реконструкція будинку за проектом «Реконструкція з надбудовою та прибудовою багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] ». Відповідне будівництво здійснюється підрядником ТОВ «Львів-Буд» на замовлення ОСББ «Нова громада». Земельна ділянка, на якій проводиться будівництво, знаходиться по сусідству із ділянкою, на якій розташований належний позивачам будинок, що сторонами не заперечується. Зважаючи на викладене вище, у даній справі позов про усунення порушень права заявлено іншими особами у розумінні ч. 7 ст. 376 ЦК України, а тому при вирішенні питання про задоволення чи відмову у задоволенні позовних вимог необхідно з`ясувати, чи є будівництво самочинним та якими доказами підтверджується факт порушення цим будівництвом прав позивачів. Проаналізувавши зміст позовної заяви, дослідивши докази, подані на підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, з огляду на наступне. Суд звертає увагу на те, що юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: 1) істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; 2) неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №725/5630/15-ц). Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. Позивачі посилаються на те, що будівництво проводиться відповідачем із відступом від містобудівних умов та обмежень. Пунктом 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва (ч.ч. 2, 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). У матеріалах даної справи наявні містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію з надбудовою та прибудовою багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , які затверджені рішенням Львівської міської ради №1067 від 17.11.2017, а також містобудівний розрахунок, виготовлений ТОВ «Шеремета архітект груп» від 2016 року. Частиною 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 3) за рішенням суду. Станом на момент ухвалення рішення у даній справі містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію з надбудовою та прибудовою багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] є чинними та не скасовані у встановленому законом порядку, зокрема на підставі рішення суду. Доказів протилежного до суду подано не було. Позивачами не надано суду доказів, які б підтверджували факт істотного відступу відповідача від містобудівних умов та обмежень. Викладені у позовній заяві доводи у цій частині, обставини та аргументи ґрунтуються виключно на суб`єктивній думці позивачів та не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи. Зважаючи на це, суд позбавлений можливості встановити, зокрема наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, висотності, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок. Щодо істотного порушення будівельних норм і правил, то під таким слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів проведення реконструкції будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з істотним порушенням будівельних норм та правил. Слід зауважити, що одним із доказів істотного відступу від містобудівних умов та обмежень та порушення будівельних норм і правил може вважатися висновок експерта, складений за результатами проведення судової експертизи. Однак, у матеріалах справи такий висновок відсутній, а позивачами не заявлялося клопотання про проведення судової експертизи. У ході розгляду справи, ОСББ «Нова громада» подало до суду письмові пояснення, у яких зазначило, що підрядником проводились будівельні роботи на об`єкті, проте на підставі колективної скарги мешканців будинку на [ADDRESS] уповноваженим органом видано наказ від 02.03.2020 за №142-П про проведення позапланової перевірки на об`єкті реконструкції. За результатами її проведення складено акт від 16.03.2020 за №142, яким встановлено ряд порушень. На підставі цього, щодо ТОВ «Львів-Буд» було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 16.03.2020 №20/20-пл та винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 16.03.2020. Також, 09.04.2020 щодо ТОВ «Львів-буд» винесено постанову №29-м, якою накладено штраф у сумі 94 590,00 грн. Однак, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 у справі №380/3391/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021, визнано протиправними та скасовано постанову Інспекції ДАБК у м. Львові від 09.04.2020 №29-м про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, а також припис Інспекції ДАБК у м. Львові від 16.03.2020 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Зважаючи на викладене вище, у суду відсутні підстави вважати, що будівництво, яке здійснюється відповідачем є самочинним через істотне порушення будівельних норм і правил та/або істотний відступ від містобудівних умов та обмежень. У своєму позові позивачі також посилаються на те, що дозвіл на виконання будівельних робіт відповідачем анульовано уповноваженим органом. На підтвердження цієї обставини, ними надано суду наказ Інспекції ДАБК у м. Львові №17/20 від 13.05.2020 про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 08.10.2018 №ЛВ 112182811646 на об`єкт «Реконструкція з надбудовою та прибудовою багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] » (замовник будівництва: ОСББ «Нова громада»). Судом встановлено, що згаданий вище наказ оскаржувався відповідачем в порядку адміністративного судочинства. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 у справі №380/16053/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022, визнано протиправним і скасовано наказ Інспекції ДАБК у м. Львові №17/20 від 13.05.2020, зобов`язано Інспекцію ДАБК вчинити дії щодо відображення у Реєстрі будівельної діяльності електронної системи інформації з приводу скасування наказу від 13.05.2020 №17/20. Надалі, ухвалою Верховного Суду від 10.01.2023 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Інспекції ДАБК Львівської міської ради на вказані вище судові рішення. Таким чином, відповідний доказ не може бути підставою для визнання спірного будівництва самочинним. Станом на дату ухвалення рішення у даній справі у відповідача наявний дозвіл на виконання будівельних робіт, який зберігає чинність, а тому посилання позивачів на відсутність у відповідача такого є безпідставними. Варто зазначити, що ОСББ «Нова громада» подано до суду письмові пояснення, у яких вказано, що Інспекцією ДАБК у м. Львові виносився припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 31.05.2021 та приймалась постанова №65-м від 10.06.2021 про накладення штрафу за проведення будівельних робіт без дозволу на виконання таких. Однак, відповідний припис та постанова також оскаржувались в адміністративному порядку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі № 380/9802/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023, визнано протиправними і скасовано припис Інспекції ДАБК у м. Львові про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 31.05.2021 на об`єкті реконструкції з надбудовою та прибудовою багатоквартирного житлового будинку на вул. Карманського, 6 у м. Львові, а також постанову Інспекції ДАБК у м. Львові №65-м від 10.06.2021 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на ОСББ «Нова Громада». Підсумовуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позивачами не доведено у встановленому процесуальним законом порядку факту здійснення відповідачем самочинного будівництва. Ними також не доведено і факту порушення будівництвом, що проводиться відповідачем, їхніх прав та або законних інтересів. Фактично, на підтвердження позовних вимог ними надано суду містобудівні умови та обмеження, містобудівний розрахунок, виготовлений ТОВ «Шеремета архітект груп» від 2016 року, а також наказ Інспекції ДАБК у м. Львові №17/20 від 13.05.2020, який скасовано судами адміністративної юрисдикції у межах справи №380/16053/21. Суд зазначає, що перелічених документів недостатньо для того, щоб встановити факти самочинного будівництва та порушення прав позивачів. Що стосується позовної вимоги про усунення порушень шляхом ліквідації віконних пройомів у східній стіні, то така належним чином не обґрунтована та не підтверджена. Позивачами не зазначено, в чому полягає зміст відповідного порушення та які приписи порушено відповідачем, а лише вказано, що ОСББ «Нова Громада» зроблено вікна, які виходять на територію їх земельної ділянки (раніше стіна була глухою і не мала вікон), що призводить до порушення приватності. Зважаючи на це, суд відмовляє у її задоволенні. Щодо позовної вимоги про усунення порушень шляхом встановлення спеціально відведеного місця для сміттєвих контейнерів, то у задоволенні такої суд також відмовляє. Позивачі вказують, що відповідач не дотримується правил та умов зберігання будівельного сміття; частина сміття спадає з даху багатоквартирного будинку на територію позивачів, що призводить до забруднення території та створює небезпеку для них. В той же ж час, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин ними до суду подано не було. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] також вказують, що у проектному рішенні відповідач не передбачив спеціально відведеного місця для сміттєвих контейнерів, при необхідності його наявності. Відсутність такого місця буде стимулювати мешканців залишати сміття на вулиці, зокрема біля земельної ділянки позивачів, що спричинить наявність постійного неприємного запаху та забруднення. На переконання суду, описані вище доводи ґрунтуються виключно на оціночних судженнях позивачів та не підтверджені будь-якими доказами, а тому не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення позовних вимог. Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно зі ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на все викладене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх недоведеністю. СУДОВІ ВИТРАТИ. У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір за подання позовної заяви покладається на позивачів.

Outcome: dismissed