Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «»Колос» розміром 3,41 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території колишньої Гайківської сільської ради Володимирського (колишнього Турійського) району Волинської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (чай) серії ВЛ № 018086, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , яка була спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , спадщину після якої вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло майно, а саме: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» розміром 3,41 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що знаходиться на території колишньої Гайківської сільської ради Володимирського (колишнього Турійського) району Волинської області.. Спадкоємцем, була її сестра [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач є єдиним спадкоємцем за законом п`ятої черги. У листопаді 2022 року позивач звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на земельну частку (пай) померлої, оскільки не було надано оригінали документів, які б підтвердили право власності. Оскільки єдиним засобом захисту порушеного права є судовий захист, тому змушені були звернутися до суду. Ухвалою суду від 26.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 30.05.2023 року позивачем було направлено до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме просила визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «»Колос» розміром 3,41 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території колишньої Гайківської сільської ради Володимирського (колишнього Турійського) району Волинської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (чай) серії ВЛ № 018086, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , яка була спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , спадщину після якої вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав викладених у позові. Підготовче судове засідання провести за її відсутності. Відповідач Овадівська сільська рада в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про визнання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права. За змістом ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Гайківською сільською радою Турійського району Волинської області. Відповідно до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом, зокрема, діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. На час відкриття спадщини з [PERSON] проживала та була зареєстрована її рідна сестра [PERSON] , яка була спадкоємцем другої черги за законом. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Овадівської сільської ради Володимир Волинського району Волинської області, актовий запис № 3. [PERSON] є двоюрідною бабою позивача, що встановлено на підставі рішення Турійського районного суду Волинської області від 28.12.2021 року № 169/803/21. Відповідно до ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. У відповідності до п.17 Розділу X Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону . Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved