Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому 2022 року [PERSON] звернувся із вищевказаним позовом про визнання права власності та зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . У шлюбі сторонами придбано трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу вказаної квартири за їх домовленістю оформлено на ім`я відповідача [PERSON] , але він укладений за згодою позивача, відтак квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності. У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області та судів наступних інстанцій у період 2015-2021 року перебувала справа №361/5198/15-ц за позовом АТ «Універсал банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 18.06.2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області по справі видано виконавчий лист 361/5198/15-ц про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 053-2008-834 від 20 березня 2008 року в розмірі 101 863,20 дол. США. На початку лютого 2022 року, у виконавчому провадженні № 66269064 щодо боржника [PERSON] на належне їй майно накладено арешт, проведено його опис та здійснюється підготовка до його примусової реалізації. 25.07.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника у вказаному виконавчому провадженні, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 112 049,52 дол. США та 269,00 грн. Таким чином, позивач не є боржником і опис та арешт майна, квартири за адресою: [ADDRESS] , та можлива подальша примусова реалізація у виконавчому провадженні порушує його права, оскільки він є співвласником вказаної квартири та не відповідає за зобов`язаннями [PERSON] згідно вищевказаного рішення у справі №361/5198/15-ц. Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко А.М. тільки пересвідчився в тому, що квартира зареєстрована на боржника, і не з`ясував її сімейний стан та не встановив, чи придбана квартира в період шлюбу. Ураховуючи, те що спірна квартира є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] як така, що придбана у період шлюбу, вказані дії приватного виконавця, спрямовані на відчуження належної позивачу частки у квартирі є порушенням його прав як співвласника вказаного майна. Враховуючи викладене, позивач просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурко Аресеном Мохаммедом постановою від 15.09.2021 року у виконавчому провадженні № 66269064 та виключити вказану квартиру з опису майна [PERSON] , та у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири. Позиція відповідача стосовно заявлених вимог позивача 21 квітня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача АТ «Універсал Банк» - Л.А. Приходько, де вона заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що 25.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурко Арсеном Мохаммедом відкрито виконавче провадження №66269064 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області №361/5198/15-ц, виданого 18.06.2021 року. 25.07.2021 року приватним виконавцем на адресу боржника [PERSON] направлено супровідний лист та копію постанови про відкриття виконавчого провадження №66269064, де вказано про зобов`язання боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У серпні 2021 року представник [PERSON] адвокат Євдоченко Н.Д. ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження, однак, документи щодо подання приватному виконавцю декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, не надано які не надано інформацію про належність спірної квартири на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Приватним виконавцем здійснено виконавчі дії шляхом направлення відповідних запитів та формування витягів щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника та з`ясовано належність боржнику [PERSON] на праві власності нерухомого майна квартири за адресою [ADDRESS] , що є предметом іпотеки згідно Договору іпотеки від 20.03.2008 року. Представник відповідача зазначає, що ще з 2015 року Позивачу [PERSON] було відомо про можливе задоволення судом позовних вимог Банку та можливе подальше виконання рішення суду за рахунок майна відповідачів, проте не заявляв про свої права на спірну квартиру. Однак, лише в 2022 році, вже після набрання законної сили рішенням суду про стягнення заборгованості, та після відкриття виконавчого провадження, в заяві про визнання права власності на частину предмету іпотеки, [PERSON] вказується про порушення його майнових прав як співвласника спірної квартири. Вважає, що позовна заява про визнання права власності на частину квартири була подана [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] саме з метою уникнення нею відповідальності по кредитному договору, оскільки подавалась вже після відкриття виконавчого провадження та направлення приватним виконавцем пакету документів торгуючій організації з метою проведення подальшої реалізації предмета іпотеки. Вважає, що [PERSON] та його дружина [PERSON] , які намагаються таким чином здійснити поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника та реалізації нерухомого майна банком. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача АТ «Універсал Банк» - Приходько Л.А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Фактичні обставини справи, що встановлені судом. Установлено, що [PERSON] з 22 лютого 1986 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . 20 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія договору купівлі-продажу квартири. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 18.08.2021 року, вищевказана квартира на праві приватної власності належить [PERSON] . Уставлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 361/5198/15-ц за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за Кредитним договором № 053-2008-834 від 20 березня 2008 року в розмірі 106 615 доларів США 56 центів, що за курсом НБУ станом на 22 жовтня 2020 року становить 28,27 грн. та складає 3 014 021 грн. 88 коп. та судовий збір в розмірі 3775 грн. 80 коп. Постановою Верховного Суду від 15.12.2021 року у справі №361/5198/15-ц рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25.05.2021 року у частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та у цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. 25.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурко Арсеном Мохаммедом відкрито виконавче провадження №66269064 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області № 361/5198/15-ц, виданого18.06.2021 року, про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 101 863 долари США 20 центів та судовий збір. 15.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурко Арсеном Мохаммедом винесено постанову про опис та арешт майна боржника у ВП №66269064, а саме квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. У постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 317/3272/16-ц (провадження № 61-156св17) зроблено висновок, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Аналогічний по суті висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року в справі № 337/474/14-ц (провадження № 61-15813сво18). Установлено,\~що на\~момент звернення\~позивача до\~суду з\~позовом про\~визнання права\~власності на\~виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко А.М. перебувало виконавче провадження №66269064 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області № 361/5198/15-ц, виданого18.06.2021 року, де боржником є також відповідач [PERSON] щодо стягнення на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 101 863 долари США 20 центів та судовий збір. У рамках виконавчого провадження приватним виконавцем накладено арешт, описано нерухоме майно та направлено документи для реалізації вказаного нерухомого майна. При розгляді даної справи встановлено, що позивач був обізнаний щодо укладення кредитного договору, існування заборгованості за судовим рішенням. Намір здійснити поділ спільного майна подружжя мотивований позивачем тим, що спільна квартира передана на реалізацію, а приватним виконавцем не враховано, що частина цієї квартири належить на праві власності позивачу, який не є боржником, що підтверджується постановою Верховного Суду від 15.12.2021, тому спірна квартира має бути виключена з опису, з неї необхідно зняти арешт. Однак, під час розгляду справи позивач не навів обставин та не довів того, що борг, який стягується у виконавчому провадженні є особистим зобов`язанням [PERSON] , як і не довів того, що подружжя не несе відповідальності за спільними зобов`язаннями усім своїм майном. Отже, враховуючи відсутність спору між сторонами щодо спірного нерухомого майна та обізнаність позивача про ухвалене судове рішення про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку, що у разі задоволення позовних вимог позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частину спірної квартири будуть порушенні права та інтереси кредитора, на користь якого підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у зв`язку із неналежним виконанням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] про визнання права власності та зняття арешту з майна, тому такі вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed