Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 19.01.2013 року по 31.10.2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] .. З часу розірвання шлюбу відповідач дитину жодного разу не бачив, спроб поспілкуватись не здійснював, дитина фактично не знає свого рідного батька. [PERSON] про дитину не піклується, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не дбає про її розвиток. Участі у вихованні, оздоровленні та утриманні дитині не приймає. Ухвалою суду від 08.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.05.2023 року закрито підготовче провадження у вказаній справі, її призначено до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання позивача про витребування з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів за весь період існування заборгованості по виконавчому провадженню №55766847. У судове засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Смоляк О. О. не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, представником позивача було подано до суду заяву, в якій останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив здійснювати розгляд справи без його участі та участі позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. Представник третьої особи в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.01.2013 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції у Луганській області 19.07.2013 року, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , позивач є її матір`ю. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.10.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 03.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2018 року відкрито виконавче провадження №55766847 щодо примусового стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Згідно довідки Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 12.06.2023 року, станом на 08.06.2023 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки та становить 73133, 19 коп.. Згідно висновку №102/02/38-3387 від 19.10.2022 року Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] у [ADDRESS] . Умови для проживання та виховання дитини створені, остання проживає в окремій кімнаті, забезпечена всім необхідним. Відповідач на засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації двічі не з`явився, подав письмові пояснення, в яких не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав щодо доньки. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів та оцінюючи вказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що відповідач свідомо нехтував своїми обов`язками щодо виховання своєї дитини та ухилявся від вказаних обов`язків, в зв`язку з чим наявні передбачені законодавством України підстави для позбавлення його батьківських прав та задоволення позову. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду, які складаються з судового збору за подання позовної заяви у сумі 908 грн..

Outcome: approved