Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що з 18.11.2019 року перебувала у трудових правовідносинах із відповідачем по справі - працювала помічником вихователя. Згідно наказу № 54 к/тр від 09.06.2021 року була звільнена з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України. Звільнення з роботи вважає незаконним та в обгрунтування позовних вимог послалась на наступне. При прийомі на роботу до Костянтинівського дошкільного навчального закладу № 10 «Золота рибка» Костянтинівської міської ради Донецької області (далі по тексту - КДНЗ № 10 «Золота рибка») завідуючою Провознюк О.Г. було висунуто умову - обов`язкове написання письмової заяви про звільнення без зазначення конкретної дати звільнення та дати написання цієї заяви, на що вона вимушена була погодитись і після виконання незаконних умов була прийнята на роботу. 09.06.2021 року завідуюча КДНЗ № 10 «Золота рибка» Провознюк О.Г. без будь-яких причин повідомила про те, що вона звільнена з роботи за угодою сторін на підставі поданої заяви, що стало для неї несподіванкою, оскільки ніякої заяви про звільнення з роботи 09.06.2021 року вона не писала. Попросила дати їй для ознайомлення вказану заяву про звільнення, на що отримала відмову. 18.06.2021 року завідуюча Провознюк О.Г. вперше надала їй копію заяви, на підставі якої було прийняте рішення про її звільнення з роботи, ознайомившись із якою, вона зрозуміла, що заява є невдалою підробкою. Звільнивши її з роботи 09.06.2021 року на підставі підробленого сфальсифікованого документу - заяви про звільнення з роботи, завідуюча КДНЗ № 10 «Золота рибка» Провознюк О.Г. грубо порушила вимоги чинного трудового законодавства та вчинила дії, що містять ознаки злочинів, передбачених ст.ст.172, 358 КК України. Внаслідок незаконного звільнення з роботи відповідачем спричинено їй моральних страждань, в родині склалось скрутне матеріальне становище, невпевненість у завтрашньому дні. Незаконне звільнення негативно вплинуло на психологічний клімат в родині та на забезпечення належного способу життя членів її родини, що включає повноцінне харчування, придбання одягу, ліків, відвідування культурно-масових заходів. Внаслідок переживань та страждань з цього приводу у неї погіршився сон; змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї родини. Втрата роботи може призвести до відрахування із коледжу, в якому вона навчається, оскільки навчання потрібно оплачувати. Ступінь моральних страждань, пов`язаних із незаконним звільненням з роботи оцінює у 3000 гривень. Позивачка [PERSON] просить: -визнати незаконним та скасувати наказ завідуючої КДНЗ № 10 «Золота рибка» від 09.06.2021 року № 54 к/тр «Про звільнення [PERSON] з посади помічника вихователя за ст.36 п.1 КЗпП України 09.06.2021 року»; -поновити її на посаді помічника вихователя КДНЗ № 10 «Золота рибка» з 09.06.2021 року; -стягнути з КДНЗ № 10 «Золота рибка» на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 10.06.2021 року до дня поновлення на роботі; -стягнути з КДНЗ № 10 «Золота рибка» на її користь моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Бєлостоцької О.В. від 07 липня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 серпня 2021 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено Костянтинівську міську раду Донецької області. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2021 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено Управління освіти Костянтинівської міської ради Донецької області. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2021 року строк проведення підготовчого провадження у справі продовжено на 30 днів. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2021 року по справі призначено почеркознавчу експертизу. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотань позивачки [PERSON] та представника відповідача - КДНЗ № 10 «Золота рибка» адвоката Шамардіна В.М. про зупинення провадження у справі. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача - КДНЗ № 10 «Золота рибка» адвоката Шамардіна В.М. про залишення позовної заяви [PERSON] без розгляду. Від позивачки [PERSON] 08 вересня 2021 року надійшло клопотання про проведення судової експертизи давності складання документу та відносної давності його окремих частин (а.с.102-103). Проте, в судовому засіданні 04 жовтня 2021 року представник позивачки [PERSON] не підтримав це клопотання та відмовився від проведення експертизи, внаслідок чого судом без видалення до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання (а.с.123) було постановлено відповідну ухвалу. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання позивачки [PERSON] про призначення почеркознавчої експертизи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивачка [PERSON] звернулась до суду із заявою від 28 липня 2023 року в якій просила розглянути справу за її відсутності. Представник позивачки [PERSON] звернувся до суду із заявою від 10 серпня 2023 року про розгляд справи за його відсутності. Представники відповідача - КДНЗ № 10 «Золота рибка» адвокат Шамардін В.М. та Провознюк О.Г. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність, оскільки завідуюча Провознюк О.Г. заяви про звільнення або будь-якого іншого документу не підробляла; при прийомі [PERSON] на роботу не висувала умови про написання останньою заяви про звільнення без дати. Дійсною причиною написання [PERSON] зави про звільнення було уникнення звільнення за ініціативою адміністрації, а саме за п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України, оскільки позивачка систематично проявляла у відношенні дітей та співробітників ДНЗ грубість та нецензурну лайку. Після кожного такого випадку [PERSON] запевнювала завідуючу Провознюк О.Г. в тому, що подібне більше не повториться і просила не застосовувати до нею заходи дисциплінарного впливу. 09.06.2021 року приблизно о 08-00 годині вихователь [PERSON] зателефонувала [PERSON] , яка знаходилась у приміщенні дитячого садку, попросила її вийти з приміщення та допомогти при проведенні фізичної зарядки, на що остання відмовилась, після чого завідуюча Провознюк О.Г. звернулась до позивачки із аналогічним проханням. Після того, як [PERSON] вийшла з приміщення дитячого садка, вихователь [PERSON] попросила її заспокоїти дитину - [PERSON] , що їй не сподобалось і вона стала кричати на [PERSON] , висловлюючись нецензурною лайкою. Все це відбувалось в присутності малолітніх вихованців дитячого садка, вихователів та батьків, які в цей час привели дітей до садка. Інструктор з фізичного виховання [PERSON] вимушена була зупинити зарядку та зробила зауваження [PERSON] з приводу її поведінки. [PERSON] , схопивши [PERSON] за руку, стала тягнути його до приміщення, при цьому дитина стала падати на коліна та голосно кричати. В приміщенні дитячого садка завідуюча Провознюк О.Г. та завгосп [PERSON] висунули позивачці вимогу припинити таке поводження з дитиною та не допускати такого в майбутньому. Після вказаного інциденту 09.06.2021 року Провознюк О.Г. повідомила [PERSON] про те, що її буде звільнено згідно п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України. [PERSON] через деякий час прийшла до кабінету завідуючої і просила не звільняти її на підставі п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України, а звільнити за угодою сторін, при цьому в руках у неї була написана заява про звільнення. Зазначене відбувалось в присутності завгоспа [PERSON] , з якою завідуюча робила звіт. [PERSON] неодноразово порушувала п.п. 2.17, 4.2, 4.3, 4.5 робочої інструкції, за що повинна була бути звільненою на ст.41 КЗпП України, але на її прохання за власноручно написаною і поданою заявою, була звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України, зважаючи на що підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Костянтинівської міської ради Донецької області та Управління освіти Костянтинівської міської ради Донецької області звернулись до суду із заявами про розгляд цивільної справи № 233/3000/21 за їх відсутності. Допитана в якості свідка в порядку ст.234 ЦПК України Провознюк О.Г. в судовому засіданні пояснила, що після конфліктної ситуації, яка мала місце 09.06.2021 року вона повідимила позивачці по справі про те, що звільнить її з роботи за статтею, на що [PERSON] попросила не робити цього і звільнити її за угодою сторін, про що через деякий час принесла до її кабінету власноруч написану заяву про звільнення. Свідок [PERSON] , яка обіймає посаду завгоспа в КДНЗ № 10 «Золота рибка» в судовому засіданні пояснила, що одного дня робила звіт із завідуючою Провознюк О.Г. в кабінеті останньої, куди зайшла [PERSON] та принесла заяву, при цьому попросила звільнити її за власним бажанням. Свідок [PERSON] , яка обіймає посаду вихователя в КДНЗ № 10 «Золота рибка» пояснила, що одного ранку в червні 2021 року в той час, коли вона приймала вихованців, попросила [PERSON] приділити увагу [PERSON] , на що вона відмовилась. Після того, як їй зробила зауваження фізробітник [PERSON] , позивачка, висловлюючись нецензурною лайкою, схопила [PERSON] та повела його до приміщення дитячого садку. Свідок [PERSON] , яка обіймає посаду медичної сестри в КДНЗ № 10 «Золота рибка», в судовому засіданні пояснила, що 09.06.2021 року вранці бачила, як [PERSON] вибігла з приміщення дитячого садку та, висловлюючись нецензурною лайкою в адресу вихователя [PERSON] , схопила дитину [PERSON] та потягла його приміщення дитячого садку. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , її представника [PERSON] , представників відповідача Шамардіна В.М. , Провознюк О.Г. , допитавши свідків, дослідивши письмові докази, відтворивши диск з аудіозаписом, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових правовідносинах із відповідачем по справі - КДНЗ № 10 «Золота рибка» - з 18.11.2019 року по 18.02.2019 року була тимчасово прийнята на посаду помічника вихователя на підставі її заяви від 13.11.2019 року (т.1 а.с.50) відповідно до наказу від 15.11.2019 року № 106к/тр (т.1 а.с.13,51); на підставі наказу від 17.02.2019 року № 25к/тр (т.1 а.с.14,59) позивачка була переведена на постійне місце роботи на посаду помічника вихователя, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями зазначених наказів та копією трудової книжки [PERSON] (т.1 а.с.17-19). 18.11.2019 року [PERSON] була ознайомлена із робочою інструкцією № 9 помічника вихователя КДНЗ № 10 «Золота рибка» (т.1 а.с.52-58), про що свідчить її власноручний підпис. В матеріалах справи наявна копія заяви (оригінал якої досліджений судом) помічника вихователя [PERSON] на ім`я директора КДНЗ № 10 Провознюк О.Г. від 09.06.21 року, в якій викладено прохання звільнити її за угодою сторін (т.1 а.с.61). На підставі наказу від 09.06.2021 року № 54к/тр (а.с.16) [PERSON] звільнено з посади помічника вихователя за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін 09.06.2021 року на підставі особистої заяви, про що внесено запис до трудової книжки (т.1 а.с.17-19). Відповідно до висновку експерта від 29.11.2021 року № СЕ-19/105-21/8308-ПЧ (т.1 а.с.135-150) - рукописний цифровий запис «9.06.21», розташований поруч з підписом у заяві за ім`я директора ЗДЗО № 10 Провознюк О.Г. від імені [PERSON] про звільнення за угодою сторін від 09.06.2021 виконаний не [PERSON] , а іншою особою; - рукописні записи «Прошу звільнити мене за угодою сторін», які розташовані в середній частині заяви на ім`я директора ЗДЗО № 10 Провознюк О.Г. від імені [PERSON] про звільнення за угодою сторін від 09.06.2021 виконані [PERSON] ; - підпис, розташований поруч цифровим рукописним записом «9.06.21» у заяві за ім`я директора ЗДЗО № 10 Провознюк О.Г. від імені [PERSON] про звільнення за угодою сторін від 09.06.2021 виконаний [PERSON] . Згідно наказу Управління освіти Костянтинівської міської ради від 28 лютого 2022 року № 40 припинено освітній процес та функціонування вікових груп в закладах дошкільної освіти Костянтинівської територіальної громади з 28 лютого 2022 року до 14 березня 2022 року. Оплату праці педагогічних та медичних працівників закладів дошкільної освіти на час припинення освітнього процесу здійснювати згідно з тарифікацією з урахуванням вислуги років та надбавки за престижність праці (т.2 а.с.9). Наказом ДНЗ «Золота рибка» від 28 лютого 2022 року № 17 на виконання наказу Управління освіти від 28 лютого 2022 року № 40 було припинено освітній процес та функціонування вікових груп з 28 лютого 2022 року до 14 березня 2022 року; оплату праці педагогічних та медичних працівників закладів дошкільної освіти на час припинення освітнього процесу здійснювати згідно з тарифікацією з урахуванням вислуги років та надбавки за престижність праці; оплату праці іншим працівникам закладу дошкільної освіти на час припинення освітнього процесу здійснювати у розмірі мінімальної заробітної плати згідно з навантаженням (т.2 а.с.9 на звороті). Відповідно до наказу Управління освіти Костянтинівської міської ради від 10 березня 2022 року № 43 продовжено призупинення освітнього процесу та функціонування вікових груп в закладах дошкільної освіти Костянтинівської міської територіальної громади до унормування воєнно-політичної обстановки на території міської громади (т.2 а.с.10). Наказом Управління освіти Костянтинівської міської ради від 01 вересня 2022 року № 67 було призупинено освітній процес в закладах дошкільної освіти Костянтинівської міської територіальної громади з 01 вересня 2022 року до видання окремого розпорядження начальника Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в залежності від безпекової ситуації в міській громаді; трудові відносини з працівниками закладів дошкільної освіти територіальної громади врегулювати відповідно до вимог чинного законодавства (т.2 а.с.10 на звороті). З листа за підписом керівника ДНЗ № 10 «Золота рибка» № 36 від 06 липня 2023 року (т.2 а.с.3) вбачається, що графік роботи всіх працівників на посаді помічника вихователя складається з 8 годин на день (40 годин на тиждень) з понеділка по п`ятницю, але у зв`язку із запровадженням воєнного стану на виконання наказів Управління освіти № 40 від 28 лютого 2022 року, № 43 від 10 березня 2022 року освітній процес в закладі було призупинено з 28 лютого 2022 року по теперішній час. В закладі працюють чергові та сторожі, інші працівники незалежно від займаних посад перебувають на простої (якщо перебувають в громаді та мають змогу виконувати роботу по благоустрою закладу у разі потреби) або в безоплатній відпустці чи на призупиненні трудових відносин. Згідно довідки Управління освіти Костянтинівської міської ради від 13 липня 2023 року № 60 розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становить 343 гривні 95 копійок (т.2 а.с.20). На виконання ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 липня 2023 року [PERSON] листом від 02 серпня 2023 року (т.2 а.с.29) повідомила, що з 06.03.2022 року по 31.05.2023 року вона перебувала у Польщі; з 31.05.2023 року по теперішній час, як внутрішньо переміщена особа, мешкає в м.Покровську. З моменту звільнення - 09.06.2021 року не працювала, у трудових відносинах не перебувала, що підтверджується витягом з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (т.2 а.с.30-33). З 05 червня 2023 року [PERSON] , як внутрішньо переміщена особа, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки № 1427-7501644028 (т.2 а.с.34). Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасувати наказу про звільнення та про поновлення позивачки на роботі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін. У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України (угода сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може відбутися лише тоді, коли власник або уповноважений ним орган і працівник дійшли взаємної згоди. Припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору. Пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника, так і від власника або уповноваженого ним органу. За угодою сторін може бути припинено як трудовий договір, укладений на невизначений строк, так і строковий трудовий договір. Припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України не передбачає попередження про звільнення ні від працівника, ні від власника або уповноваженого ним органу. День закінчення роботи визначається сторонами за взаємною згодою. Якщо роботодавець і працівник домовились про певну дату припинення трудового договору, працівник не має права відкликати свою заяву про звільнення. Анулювати таку домовленість можна лише за взаємною згодою про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. У постанові від 26 жовтня 2016 року у справі № 404/3049/15-ц (провадження № 6-1269цс16) Верховний Суд України вказав на те, що, розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України (за угодою сторін), суди повинні з`ясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видання наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін; чи була згода власника або уповноваженого ним органу на анулювання угоди сторін про припинення трудового договору. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 04 листопада 2019 року у справі № 761/19141/16-ц (провадження № 61-26651св18), від 23 грудня 2019 року у справі № 233/1563/18 (провадження № 61-47560св18), від 24 березня 2020 року у справі № 553/629/18 (провадження № 61-48739св18). Пропозиція (ініціатива) і сама угода сторін про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України можуть бути укладені як в письмовій, так і в усній формі. Якщо працівник подає письмову заяву про припинення трудового договору, то в ній мають бути зазначені прохання звільнити його за угодою сторін і дата звільнення. Саме ж оформлення припинення трудового договору за угодою сторін має здійснюватися лише в письмовій формі. У наказі (розпорядженні) і трудовій книжці зазначаються підстава звільнення за угодою сторін з посиланням на пункт 1 частини першої статті 36 КЗпП України і раніше домовлена дата звільнення. Відсутність у заяві конкретної дати звільнення свідчить про відсутність волевиявлення працівника на припинення трудового договору за взаємною угодою сторін. Саме такий правовий висновок щодо застосування пункту 1 частини першої статті 36 КЗпП України викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 825/3587/15-а (провадження № К/9901/28040/19), від 07 жовтня 2020 року у справі № 236/1286/19 (провадження № 61-2567св20), від 04 серпня 2021 року у справі № 711/2175/20 (провадження № 61-12674св20), від 07 жовтня 2021року у справі № 541/1684/20 (провадження № 61-9439св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 591/1375/19 (провадження № 61-13478св20). Заява про звільнення [PERSON] з роботи за угодою сторін (т.1а.с.61) не містить конкретної дати звільнення, що свідчить про відсутність волевиявлення працівника на припинення трудового договору за взаємною угодою сторін у визначену роботодавцем дату та про незаконність наказу про її звільнення з посади помічника вихователя за п.1 ст.36 КЗпП України від 09.06.2021 року № 54к/тр (т.1а.с.16). Крім того, як вбачається з висновку експерта від 29.11.2021 року № СЕ-19/105-21/8308 (т.1 а.с. 135-150), дата написання заяви про звільнення за угодою сторін «9.06.21» виконана не [PERSON] , а іншою особою. Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку про визнання незаконним та скасування наказу завідуючої КДНЗ № 10 «Золота рибка» від 09.06.2021 року № 54 к/тр «Про звільнення [PERSON] з посади помічника вихователя за ст.36 п.1 КЗпП України 09.06.2021 року» та поновлення позивачки на посаді помічника вихователя з 09.06.2021 року. Суд не бере до уваги долучені за клопотанням представників відповідача по справі доповідні на ім`я завідуючої КДНЗ № 10 «Золота рибка» Провознюк О.Г. щодо неадекватної поведінки, висловлювання нецензурною лайкою, жорстокого поводження з дитиною [PERSON] з боку помічника вихователя [PERSON] , від старшої медичної сестри Сємікоз М.Ф. від 16.06.2020 року (т.1 а.с.62), від вихователя Степанченко М.О. від 29.12.2020 року (т.1 а.с.63), від помічника вихователя Жиліної О.І від 05.02.2021 року (т.1 а.с.64), від завгоспа [PERSON] від 09.06.2021 року (т.1 а.с.65), вихователя [PERSON] від 09.06.2021 року (т.1 а.с.66), фізичного інструктора [PERSON] від 09.06.2021 року (т.1 а.с.67), заяву [PERSON] від 09.06.2021 року (т.1 а.с. 60), оскільки вони, як і показання допитаних судом свідків [PERSON] та [PERSON] не стосуються предмету доказування по даній цивільній справі та оскаржуваних підстав звільнення позивачки [PERSON] . Показання представника відповідача Провознюк О.Г. в якості свідка в порядку ст.234 ЦПК України та свідка [PERSON] не спростовують висновків, яких дійшов суд. Наданий [PERSON] на підтвердження заявлених позовних вимог аудіозапис не є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст.ст.77-79 ЦПК України, оскільки отриманий не в процесуальний спосіб, ідентифікувати приналежність голосу неможливо. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Оскільки суд дійшов висновку про незаконність наказу про звільнення позивачки [PERSON] та про поновлення її на роботі, на її користь з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу. Щодо періоду, за який на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимущеного прогулу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Не зважаючи на запровадження в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 воєнного стану, Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області на підставі наказу Голови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 21-г/к від 27.04.2022 року продовжував роботу дистанційно, про що було відомо позивачці та її представнику, які мали можливість приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, в тому числі, і з використанням власних технічних засобів. Проте, позивачка [PERSON] , наполягаючи на розгляді справи за її участі, неодноразово зверталась із клопотаннями про відкладення розгляду справи (16.05.22 року, 23.06.22 року, 06.01.23 року, 23.03.2023 року, 12.06.23 року, 29.06.23 року), зважаючи на що суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку приписи ч.2 ст. 235 КЗпП України в частині стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу не більш як за один рік - з 10 червня 2021 року (09.06.2021 року є оплаченим днем звільнення) по 10 червня 2022 року. Середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи із розміру середньоденної заробітної плати позивачки [PERSON] в розмірі 343 гривні 95 копійок та графіку роботи помічника вихователя, який згідно листа відповідача № 36 від 06 липня 2023 року (т.2 а.с. 3) є п`ятиденним робочим тижднем з двома вихідними днями, за період часу з 10 червня 2021 року по 10 червня 2022 року становить 89427 гривень 00 копійок (343 грн 95 коп х 260 робочих днів). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає виплаті позивачці за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, що відповідно до статей 14.1.180, 18, 162.1.3, 168 Податкового кодексу України є обов`язком податкового агента, яким є відповідач по справі. Суд вважає за доцільне зауважити, що із змісту наказу Управління освіти Костянтинівської міської ради від 01.09.2022 року № 67 слідує, що остаточне призупинення освітнього процесу та фукнціонування вікових групи в зазначеному навчальному закладі відбулось з 01 вересня 2022 рку до видання окремого розпорядження начальника Костянтинівської міської військової адміністрації та було наказано врегулювати трудові відносини із працівниками відповідно до вимог чинного законодавства. До 01 вересня 2022 року оплата праці працівників закладів дошкільної освіти зберігалась, про що свідчать копії наказів Управління освіти Костянтинівської міської ради від 28.02.2022 року № 40, від 10.03.2022 року № 43. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що з 28 лютого 2022 року до 01 вересня 2022 року працівники ДНЗ № 10 «Золота рибка», які зокрема, обіймають посаду помічника вихователя отримували заробітну плату в розмірі 0,75 ставки, як стверджував в судовому засіданні представник відповідача Шамардін В.М. , зважаючи на що суд видхиляє ці доводи як неспроможні. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд дійшов наступних висновків. Статтею 237-1 КЗпП України ( в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2759-IX від 16.11.2022 року) передбачено, що відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Проте, на момент виникнення спірних правовідносин (09.06.2021 року) ст. 237-1 КЗпП України діяла в редакції, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадилось у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню редакція ст.237-1 КЗпП України станом на момент виникнення спірих правовідносин. Згідно ч.1, п.2) ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення з боку відповідача трудових прав [PERSON] , оскільки вона була звільнена з роботи з порушенням вимог діючого законодавства, що вимагало від позивачки додаткових зусиль для організації свого життя, призвело до її моральних страждань та переживань, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивачки слід стягнути моральну шкоду у заявленому розмірі - 3000 гривень 00 копійок, оскільки він відповідає закріпленим у ч.3 ст.23 ЦК України критеріям та засадам розумності, виваженості і справедливості. Судові витрати Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а позивачці на підставі ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.07.21 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, з відповідача в дохід держави відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути судовий збір у загальному розмірі 3632 гривні 00 копійок (по 908 грн 00 коп за кожну задоволену позовну вимогу). Крім того, з відповідача на користь позивачки [PERSON] слід стягнути витрати, пов`язані з оплатою вартості почеркознавчої експертизи у розмірі 2250 гривень 24 копійки, що підтверджується рахунком-фактурою № 303 від 09.11.2021 року (т.1 а.с.133).

Outcome: partial