Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Драус О.О. звернулась да суду із позовом до Підволочиської територіальної громади Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області . В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , померлої [INFO] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, на день її смерті разом з нею ніхто не проживав. На початку квітня 2022 року, у визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, позивач в телефонному порядку звернувся до Приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу для отримання консультації щодо порядку прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, та йому роз`яснено, через введення в Україні воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці, а тому із врахуванням дати смерті спадкодавця [INFO] , позивач як спадкоємець за заповітом, мав право на звернення із заявою про прийняття спадщини у строк до 22 серпня 2023 року. 10 липня 2023 року позивач [PERSON] прибув в Україну та звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що він у визначений законом строк не звернуся із заявою про прийняття спадщини та разом із спадкодавцем не проживав, а отже вважається таким, що спадщину не прийняв, а тому рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, а тому, з метою захисту його прав та інтересів, які в позасудовому порядку вирішити неможливо - просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 10 серпня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача адвокат Драус О.О. подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача - Підволочиської територіальної громади, в особі Підволочиської селищної ради Тернопільської області, в судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечують, при ухваленні рішення покладаються на думку суду, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3\~ст.200 ЦПК\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1\~ст.206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~200,\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 жовтня 2022 року, виданого Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в смт. Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 98. Згідно довідки № 88 від 10 липня 2023 року, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та шість місяців потому, разом з нею в житловому будинку [ADDRESS] ніхто не був зареєстрований. 03 жовтня 1980 року державним нотаріусом Підволочиської державної нотаріальної контори Колтик О.В. посвідчено заповіт від імені [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла [PERSON] . Як убачається із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 73133415 від 10 липня 2023 року заповіт вчинений від імені [PERSON] чинний, номер у спадковому реєстрі 8059222. Згідно Інформаційної довідки № 73133402 від 10 липня 2023 року у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо наявної відкритої спадкової справи після смерті [PERSON] . Як убачається із роз`яснення приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу №25/01-16 від 10 липня 2023 [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON] , проте йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено, що у зв`язку з тим, що [PERSON] не проживав разом зі спадкодавцем на час смерті спадкодавця, в строк, встановлений законом для прийняття спадщини до нотаріальної контори та/або приватного нотаріуса не звернувся, заяви про прийняття спадщини не подавав, а тому вважається таким, що спадщину не прийняв, а відтак для вирішення питання слід звернутися до суду. Окрім того, згідно письмових пояснень представника позивача судом встановлено, що на початку квітня 2022 року, у визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, позивач в телефонному порядку звертався до Приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу для отримання консультації щодо порядку прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та отримав роз`яснення, що з 06.03.2022 року строк для прийняття спадщини на час воєнного стану визначено терміном 10 місяців. Із врахуванням дати смерті спадкодавця [INFO] , позивач як спадкоємець за заповітом, мав право на звернення із заявою про прийняття спадщини у строк до 22 серпня 2023 року. 10 липня 2023 року позивач [PERSON] прибув в Україну та звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, оскільки на даний час, положення яким було продовжено строк для прийняття спадщини до 10 місяців - не чинне. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , однак, у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, у зв`язку з чим пропустив строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~статті 1217 Цивільного кодексу України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану",\~Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022\~введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до\~статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України\~Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України\~Про нотаріат,\~Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64\~Про введення воєнного стану в Україні\~Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 року діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Пунктом №\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок: «Так, основним актом цивільного законодавства України є\~Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до\~Конституції України\~та цього\~Кодексу\~(далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до\~Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до\~Цивільного кодексу України\~(ч. 2\~ст. 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в\~статті 4 ЦК України\~встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім\~Конституції України,\~ЦК України\~та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно\~Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням\~ЦК України\~та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням\~ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення\~ЦК\~або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених\~Конституцією України\~та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються\~Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст.\~1270,\~1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2\~ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України).» Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, позивач, звернувшись 10 липня 2023 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , пропустив шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України). Згідно ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття\~спадщини. Правила частити третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті\~22,\~57,\~58,\~94\~та\~152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. Згідно постанови ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Крім того, 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України своїм листом № 2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год.30 хв. 24.02.2022 року відповідно до\~Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 « Про введення воєнного стану в Україні». Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами. Згідно постанови Верховного Суду України від 17 грудня 2021 року у справі №369/62/54/19-ц оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або суду. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, та із врахуванням того, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, іншим чином захистити права позивача неможливо, а також зважаючи на те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, при цьому пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, та відповідає вимогам\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», а тому суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення шляхом визначення йому додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , терміном 3 місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved