Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про поділ спільної сумісної власності подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2019 позивач та відповідач уклали шлюб, який рішенням Южного міського суду Одеської області від 30.05 2022 розірваний. У період шлюбу подружжям була придбана квартира [ADDRESS] , загальною площею 62,69 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., яка зареєстрована на ім`я відповідача. Як свідчить п.3 Договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений 29.08.2019 приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Одеської області за реєстром № 795, оціночна вартість квартири складає 508689,00 грн. Право власності на квартиру зареєстроване за [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.08.2019. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 11.07.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Заочним рішенням Южного міського суду Одеської області від 08.09.2022 позовну заяву представника [PERSON] адвоката Дубінкіна Ю.М. до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено. Визнано квартиру [ADDRESS] , загальною площею 62,69 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м. спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 06.04.2023 заяву представника [PERSON] адвоката Родіонова А.В. про перегляд заочного рішення Южного міського суду Одеської області у справі №519/610/22 задоволено. Заочне рішення Южного міського суду Одеської області від 08.09.2022 по цивільній справі №519/610/22 за позовом представника [PERSON] адвоката Дубінкіна Ю.М. до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 12.05.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, представник позивача надав заяву в якій просить справу розглядати без участі позивача та його представника, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про перенесення розгляду справи через участь в іншому судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, відсутність доказів поважності причин неявки в судове засідання сторони відповідача, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи 31.05.2019 позивач та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.8). Рішенням Южного міського суду Одеської області від 12.05.2022 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.9). У шлюбі [PERSON] було придбано у власність квартиру за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29 серпня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 795 та посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу в Одеській області Дараган І.М. (а.с.10). У абзаці 2 п.5 вищезазначеного договору вказано, що покупець [PERSON] стверджує, що вона перебуває у шлюбі з громадянином [PERSON] та квартира набувається ними у спільну сумісну власність. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] . За загальним правилом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові № 725/1776/18 від 12.02.2020 року, норми сімейного кодексу свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. В даному випадку позивач заявляє про наявність презумпції спільності майна подружжя, у зв`язку з чим претендує на майно в рівних частинах, яке набуто подружжям в період шлюбу. Відповідач, будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вказаної презумпції, зокрема того, що спірна квартира придбавалась за особисті кошти відповідача, суду не надав, із заявами та клопотаннями не звертався. За таких обставин, суд робить висновок, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved