Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Колошкіна П.І., 05.04.2023 пред`явила до суду позов, який був надісланий засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 29.03.2023, до відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, шляхом стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 34000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.11.2022 [PERSON] замовила у відповідача, а саме у салоні меблів «Три Дивани» диван « Торонто » вартістю 34000 грн, сплативши в день його замовлення повну вартість, що підтверджується виданим їй товарним чеком. Як убачається із товарного чеку, на ньому зображена торгова марка «Три дивани», яка, відповідно до витягу з веб-сайту спеціальної інформаційної системи Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій належить [PERSON] та саме йому видано на вказану торгову марку свідоцтво № [NUMBER] . В подальшому вказаний товар був доставлений позивачу, однак під час перевірки дивану було встановлено, що його спинка не фіксується в одному із положень, зокрема в середньому, що є істотним недоліком товару та істотним порушенням вимог щодо якості товару. Позивач зазначила, що намагалася у позасудовому порядку вирішити спір, однак відповідач на пропозицію повернути сплачені за диван грошові кошти позивачу відмовила. Також, 05.12.2022 та 20.01.2023 позивач направила відповідачу вимогу щодо повернення грошових коштів, однак і їх відповідач проігнорував. Посилаючись на вищенаведене, позивач просила задовольнити позов. Ухвалою судді від 10.04.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14 липня 2023 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача - адвокатом Лабатюком Я.М. Згідно поданого відзиву представник відповідача зазначає, що згідно тверджень Позивача, істотним, на його думку, є недолік дивана, який полягає у тому, що «спинка дивина не фіксується в одному з положень, а саме середньому». На підтвердження недоліку, Позивачем надано до позовної заяви зроблені ним особисто фото та відео матеріали. Проаналізувавши вказані твердження Позивача та надані ним фото та відео матеріали Відповідач зазначає, що Позивачем не підтверджено у встановленому законом порядку та відповідно до правозастосовної практики Верховного Суду належними та допустимими доказами факту істотного недоліку товару та більше того, Відповідач переконливо стверджує, що такий ймовірний недолік, який зазначений Позивачем у позові та полягає у тому, що «спинка дивана не фіксується в одному з положень, а саме середньому» в будь-якому випадку не може вважатися істотним недоліком, що знаходить своє підтвердження в наступному. Так, відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Отже, законодавець наводить чіткі критерії та ознаки визначення «істотний недолік», а за відсутності хоча однієї з таких ознак недолік не може вважатися істотним. Проте, стверджуючи про істотність недоліку дивана моделі «Торонто» Позивачем не доведено, а матеріали справи не містять будь-якого належного та допустимого доказу, який підтверджує хоча б одну з таких ознак придбаного дивана « Торонто », що: такий недолік взагалі не може бути усунутий; усунення виявленого недоліку потребує понад чотирнадцять календарних днів; такий недолік робить товар (диван) суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відтак, Відповідач зазначає, що недоведеним є факт істотності недоліку придбаного Позивачем дивана моделі «Торонто» належними та допустимими доказами, а тому вказаний Позивачем ймовірний недолік придбаного дивана моделі «Торонто» не може вважатися істотним. Водночас, положеннями абзацу 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Отже, у випадку наявності істотних недоліків придбаного товару, які виникли з вини виробника чи продавця, тобто наявність хоча б однієї з ознак, визначених п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» та доведення факту істотного недоліку товару та його виникнення з вини продавця належними та допустимими доказами у покупця виникає одне із прав, визначених ч. 2 ст. 678 ЦК України та абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме - розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Представник відповідача вказав, що надані Позивачем зроблені самостійно фотознімки не можуть слугувати належним доказом наявності істотного недоліку товару (дивана моделі «Торонто»), про що зокрема свідчить судова практика Верховного Суду, де у постанові Касаційного цивільного суду від 07.07.2021р. по справі № 591/2641/20 зазначено наступне: «Щодо наявності істотного недоліку, який с підставою для розірвання договору купівлі-продажу за частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», то на підтвердження вказаної обставини позивачем надано лише фотознімки кавоварки. Проте вказані докази не свідчать про наявність у товару саме істотного недоліку. Таким чином, в контексті даної справи Позивач, звертаючись із позовом до Відповідача - Фізичної особи-підприємця [PERSON] про поверненим вартості придбаного товару (дивана моделі «Торонто»), враховуючи вимоги чинного законодавства та стандарти застосування правових норм, які регулюють спірні правовідносини, повинен довести належними, допустимими доказами факт наявності істотного недоліку товару (дивана моделі «Торонто»), який виник з вини Відповідача. Однак, матеріали справи не містять таких доказів, що свідчить про недоведеність позовних вимоги та відсутність підстав для їх задоволення судом. Крім того, встановлений частиною другою статті 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до частини першої статті 679 ЦК України покладається на нього». Вищенаведені норми матеріального права та їх застосування Верховним Судом під час розгляду справи з аналогічними правовідносинами, з урахуванням того факту, що Позивач мав реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти не скористався цим правом до передання йому товару свідчать, що в даному випадку обов`язок доведення наявності недоліків товару покладено саме на Позивача як покупця товару. Зазначає, що у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. З урахуванням наведених законодавчих положень можна дійти висновку, що доказом недоліку (істотного недоліку) товару є висновок експертизи, яка проводиться продавцем (виконавцем) після належного письмового повідомлення покупця про такий недолік та за наявності письмової згоди покупця (споживача). Вказує представник відповідача, що на підтвердження факту повідомлення Відповідача щодо ймовірного недоліку придбаного товару (дивана «Торонто») Позивач вказує, що ним було проведено телефонні розмови з Відповідачем, а також направлено на адресу Відповідача вимоги від 05 грудня 2022 року та 20 січня 2023 року щодо повернення сплачених за товар, а саме диван моделі «Торонто» грошових коштів протягом 14 днів з моменту отримання таких вимог. Більше того, згідно тверджень Позивача, що такі вимоги були проігноровані Відповідачем, можна дійти висновку, що Позивач будучи достовірно обізнаним про факт недоставлення жодної із вимог на адресу Відповідача, маніпулюючи такими фактами умисно намагається довести до відома суду факт вручення чи отримання Відповідачем вищевказаних вимог. З урахуванням викладеного, Відповідач зазначає, що ним не було отримано письмових вимог Позивача від 05 грудня 2022 року та 20 січня 2023 року щодо повернення сплачених за товар коштів, а саме диван моделі «Торонто», а тому Відповідач не був обізнаний з їх змістом та взагалі не міг розуміти суті такої вимоги, причин та підстав її направлення, а основне невідомими були обставини щодо ймовірного недоліку товару (дивана моделі «Торонто»). Відповідач звертає увагу суду, що з наданих Позивачем до позовної заяви копій вимоги від 05 грудня 2022 року та 20 січня 2023 року та доказів їх поштового направлення Відповідачеві вбачається, що жодна із них не була доставлена чи вручена Відповідачеві. Так, у додатках до позовної заяви міститься копія вимоги від 05 грудня 2022 року та копія фіскального чека про відправлення рекомендованого листа під трекінг №7900070451138. Однак, дані щодо відправлення рекомендованого листа під трекінг №7900070451138 взагалі не зареєстровані та відсутні в системі відстеження відправлення на інтернет-сайті «Укрпошти», що підтверджується відповідною роздруківкою з сайту «Укрпошти». Відтак, матеріали справи містять документи, які свідчать про відсутність факту отримання Відповідачем вимоги від 05 грудня 2022 року. Також, у додатках до позовної заяви міститься копія вимоги від 20 січня 2023 року та копія фіскального чека про відправлення рекомендованого листа під трекінг №7900732821607. Відповідно до даних з інтернет-сайту «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень підтверджується, що відправлення під трекінг № 7900732821607 не було вручене під час доставки, що підтверджується відповідною роздруківкою з сайту «Укрпошти». Відтак, матеріали справи містять документи, які свідчать про відсутність факту отримання Відповідачем вимоги від 20 січня 2023 року. Разом з тим, Відповідач звертає увагу суду, що в телефонному режимі неможливо підтвердити будь-який ймовірний недолік будь-якого товару передати продавцеві його критерії та ознаки та встановити причини його виникнення та більше того прийняти рішення щодо подальших дій продавця. Відтак, твердження Позивача щодо висловлених ним пропозицій в телефонному режимі про повернення сплаченої за товар грошової суми не можуть бути доказом повідомлення продавця про ймовірний недолік товару та не повинен братися до уваги судом під час вирішення даної справи. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. 20 липня 2023 року від представника позивача - адвоката Колошкіна П.І. надійшла відповідь на відзив, згідно з якою недолік придбаного у відповідача товару є істотним з огляду на те, що використання такого товару за його цільовим призначенням у зв`язку і таким недоліком є неможливим і недопустимим. Так, спинка придбаного у відповідача дивана не фіксується повністю в одному з положень, а саме середньому. При постановці спинки дивану в середнє положення, фіксація відбувається лише з однієї сторони, а з іншої вона перебуває у рухомому стані. Таким чином, використовуючи даний товар з таким дефектом є висока ймовірність пошкодити інше кріплення спинки, що може призвести до перевертання дивана та отримання споживачем травм. Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Указаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23 жовтні 2019 року у справі № 559/388/17, від 14 січня 2021 року у справі № 755/11237/17. від 26 січні 2022 року у справі № 755/5301/16-ц. Вказані обставини підтверджуються відеозаписами, які додані до позовної заяви, та свідчать про те, що придбаний товар має істотний недолік, який унеможливлює і не допускає використання товару за його цільовим призначенням. Такий недолік товару є очевидним і таким, що може бути виявлений візуально. Таким чином, істотність недоліку придбаного товару доведена належними та допустимими доказами, які стороною відповідача не спростовані. Очевидним є також те, що вказаний недолік виник не з вини споживача, а з вини продавця або виробника, оскільки такий виявлений у механізмі кріплення спинки, до якої споживач не має доступу. Враховуючи те, що диван повністю оббитий тканиною (зокрема місця кріплень спинки), вказаний недолік не може бути усунутий, оскільки для можливості усунення такого недоліку необхідним є зняття тканинної оббивки дивану, що призведе до втрати товарного вигляду. Крім того, неможливість зафіксувати спинку дивану в одному з положень робить вказаний диван суттєво іншим, ніж передбачений договором, оскільки стороною позивача куплявся диван, спинка якого могла бути зафіксована у середньому положенні. Водночас, відповідач, як продавець, не вчинив будь-яких дій для проведенні відповідної експертизи. Крім того, під час розгляду справи відповідач, достеменно знаючі про наявність недоліків товару, не вчинив будь-яких дій, пов`язаних з врегулюванням даного спору. Крім того, диван позивачу був привезений зі складу, а згаданий істотний недолік був виявлений в подальшому під час спроби його використовувати за призначенням. Позивач телефонував відповідачу щодо вказаного дефекту, у зв`язку з чим до неї приїжджали спеціалісти, які підтвердили наявність істотного недоліку. Однак, після цього будь-яка реакція відповідача на дану ситуацію була відсутня. Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести відсутність істотного недоліку товару. Зазначив, що матеріали справи містять дані про те, що позивач неодноразово зверталася з претензіями до відповідача, який, в свою чергу, на письмові звернення позивача відповіді не надав. Так, позивач після виявлення недоліку товару, телефонувала відповідачу для врегулювання ситуації, у зв`язку з чим працівниками відповідача, які назвалися майстрами, було оглянуто диван і підтверджено наявність недоліку. В подальшому, відповідач перестав виходити на контакт, що стало підставою для відправки стороною позивача відповідачу вимог від 05 грудня 2022 року та від 20 січня 2022 року, які ним були проігноровані, оскільки не отримані. При цьому, такі вимоги скеровувалися на належну адресу відповідача, зокрема, за місцем його реєстрації як фізичної особи-підприємця за адресою [ADDRESS] , так і за місцем здійснення господарської діяльності за адресою [ADDRESS] . Вказав, що неотримання відповідачем відправленої йому поштової кореспонденції залежало лише від його волі, що свідчить про його недбалість або про ухилення від отримання згаданих документів. Сторона позивача, в свою чергу, вчинила всі можливі дії для досудового врегулювання даного спору, очікуючи відповідну реакцію відповідача на відправлені йому вимоги. З приводу того, що відправлення не зареєстровані в системі слід зазначити, що інформація про відправлення зі спливом певного часу видаляється з системи відстеження поштових відправлено АТ «Укрпошта». Крім того, на адресу сторони позивача повернулися конверти з вищезгаданими вимогами у зв`язку з тим, що такі не були отримані відповідачем, що підтверджується доданими до відповіді на відзив копіями конвертів. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. 27 липня 2023 року судом зареєстровано заперечення на відповідь на відзив, подані представником відповідача, згідно з якими у відповіді на відзив Позивач зазначає про наявність у придбаному товарі (диван моделі «Торонто») «істотного недоліку», який на думку Позивача, підтверджений ним належними та допустимими доказами. З урахуванням вищезазначеного твердження, викладеного Позивачем у Відповіді на відзив, Відповідач вкотре наголошує на порядку доказування факту істотного недоліку товару та доказах, які можуть вважатися належними на його підтвердження. Відповідно до наведених законодавчих положень наявність недоліку (істотного недоліку) товару, причини та моменту його виникнення, наявність вини покупця або продавця (виробника), можливість та способи його усунення може бути встановлено та підтверджено виключно висновком експертизи. Однак, Позивачем не надано, а матеріали справи не містять висновку експертизи, щодо наявності будь-якого недоліку придбаного дивана моделі «Торонто». Більше того, матеріали справи не містять експертного висновку або будь-якого іншого належного та допустимого доказу щодо причин та моменту виникнення ймовірного недоліку дивана моделі «Торонто», наявність вини Відповідача, характеру такого ймовірного недоліку, можливості та способів його усунення. Відтак, доводи Позивача, викладені у відповіді на відзив, що вказаний недолік виник не з вини споживача, а з вини продавця або виробника, оскільки такий виявлений у механізмі кріплення спинки, до якої споживач не має доступу, а також, що вказаний недолік не може бути усунутий, оскільки для можливості усунення такого недоліку необхідним є зняття тканинної оббивки дивану, що призведе до втрати товарного вигляду є ніщо іншим як суб`єктивне твердження Позивача та його представника, які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а відтак не може братися до уваги судом під час вирішення даної справи та ухвалення рішення. Твердження Позивача, про те, що до останнього приїжджати спеціалісти, які підтвердили наявність істотного недоліку також не підтверджено будь-яким доказом, а тому не заслуговує на увагу суду. Крім того, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виявлення в них недоліків до моменту передання товару покупцеві. Виявлення недоліків товару після переходу до покупця саме на нього (покупця) покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару У відповіді на відзив Позивач підтвердив, що недолік був виявлений під час експлуатації придбаного дивана, тобто після передання такого товару від продавця (Відповідача) до покупця (Позивача). Тобто, фактично Позивач підтверджує, що ним були виявлені недоліки після переходу товару до покупця. Аналізуючи правовідносини, які склалися між Позивачем та Відповідачем у даній справі, а також враховуючи той факт, шо Позивач підтверджує, що ймовірний недолік придбаного у Відповідача товару (дивана моделі «Торонто») був виявлений покупцем вже після отримання товару в ході його використання, то логічними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та правозастосовним позиціям Верховного Суду будуть висновки: Умовою відповідальності Відповідача (продавця) за ймовірні недоліки товару (дивана моделі «Торонто»), є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Коли ймовірні недоліки товару (дивана моделі «Торонто») виявлені після переходу до покупця, саме на Позивача, як покупця, у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що за дотримання правил експлуатації та використання товару недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару. Представник відповідача звертає увагу суду на процедурі доставки придбаного Позивачем товару (дивана моделі «Торонто»), що беззаперечно вказує на наявність можливості та навіть обов`язку покупця в повній мірі оглянути доставлений диван та перевірити всі його функції. Так, доставка диванів здійснюється за вказаною покупцем адресою до житлового приміщення в якому він повинен знаходитися. Після доставки диван розпаковується із заводської упаковки в присутності покупця, здійснюється його монтаж та обов`язково демонструються всі функції виробу, а також надаються пояснення (рекомендації) щодо його подальшої експлуатації. Отже, під час доставки дивана моделі «Торонто», Позивачка мала можливість в повній мірі оглянути диван, перевірити всі його функції в присутності працівника продавця, в тому числі і фіксування спинки дивана в середньому положенні, а у випадку виявлення потенційних недоліків, мала право не приймати диван, просити його заміни на інший аналогічний виріб або скласти акт фіксування ймовірного недоліку на підставі якого оформити звернення (вимогу) до продавця щодо якості такого дивана. Вказав, що у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. З аналізу даної правової норми чітко випливає послідовність дій покупця та продавця щодо визначення якості товару, а саме: направлення покупцем на адресу продавця звернення про наявність ймовірного недоліку придбаного товару; належне отримання продавцем такого звернення; звернення продавця до покупця із повідомленням про надання письмової згоди для проведення експертизи; організація продавцем експертизи у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо представник позивача - адвокат Колошкін П.І. подав клопотання про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги просив задовольнити. У судове засідання відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився. Присутній в судовому засіданні представник відповідача - адвокат Лабатюк Я.М. просив відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві та письмових запереченнях. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Згідно з фіскальним чеком салону м`яких меблів «Три дивани» 16.11.2022 покупець сплатив продавцю грошову суму (завдаток) за диван « Торонто » у розмірі 34 000 грн. Також, у фіскальному чеку зазначено, що термін виконання замовлення становить 45 робочих днів. Як убачається зі скрінтошу з веб-сайту Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій, торгова марка «Три дивани» 25.03.2019 зареєстрована за [PERSON] , порядковий номер реєстрації - 256031. Відповідно до фіскального чеку «Укрпошта» № ПН 215600426655 (7900070451138) та вимоги від 05.12.2022, 05.12.2022 представник [PERSON] - адвокат Колошкін П.І. направив ФОП [PERSON] вимогу від 05.12.2022 про повернення сплачених грошових коштів за товар - диван « Торонто », у якому виявлено істотні недоліки, що є порушенням вимог щодо якості товару, придбаного 16.11.2022 [PERSON] , зокрема просив повернути грошові кошти у розмірі 34000 грн, протягом 14 днів з дня отримання даної вимоги, на розрахунковий рахунок вказаний у вимозі. Також, просив виплатити неустойку у розмірі 1% вартості товару, що становить 340 грн в день. Як убачається із конверту із номером відправлення 7900070451138, зазначене відправлення повернулось із відміткою «за закінченням терміну зберігання» без вручення адресату. Відповідно до фіскального чеку «Укрпошта» № ПН 215600426655 (7900732821607) та вимоги від 20.01.2023, 20.01.2023 представник [PERSON] - адвокат Колошкін П.І. направив ФОП [PERSON] вимогу від 20.01.2023 про повернення сплачених грошових коштів за товар - диван « Торонто », у якому виявлено істотні недоліки, що є порушенням вимог щодо якості товару, придбаного 16.11.2022 [PERSON] , зокрема просив повернути грошові кошти у розмірі 34000 грн, протягом 14 днів з дня тримання даної вимоги, на розрахунковий рахунок вказаний у вимозі. Також, просив виплатити неустойку у розмірі 1% вартості товару, що становить 340 грн в день. Як убачається із конверту із номером відправлення 7900732821607, зазначене відправлення повернулось без вручення адресату. Із долученої до позову фототаблиці та відеозапису, який знаходиться на оптичному носію - диску, вбачається, що спинка придбаного позивачем у відповідача дивану не фіксується в одному із положень, а саме в середньому. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У Законі України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. В силу положень статті 1 Закону належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах, та умовам договору із споживачем. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Згідно частин першої та другої статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. На підставі частини першої статті 4 Закону споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Відповідно до частини першої статті 5 цього ж Закону, держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Нормами частин першої, другої та третьої статті 6 вказаного Закону передбачено, що продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров`я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами. Згідно з вимогами пункту 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак. Згідно з частиною першою статті 8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. В силу вимог частини четвертої статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного. Так, судом установлено, що 16.11.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу товару - дивану «Торонто» вартістю 34 000 грн, про що вказує розрахунковий документ, а саме: товарний чек. За умовами договору відповідач зобов`язався виконати замовлення у термін 45 робочих днів, за що позивач сплатила 16.11.2022 відповідачу грошові кошти у розмірі 34 000 грн. Відтак, позивач сплатила в повному обсязі вартість товару і останній був доставлений позивачу. Після доставки товару позивачем були виявлені недоліки та невідповідність поставленого товару специфікації, зокрема спинка проданого дивану не фіксується у середньому положенні. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем фото й відеоматеріалами та не спростовано відповідачем. Зокрема, на досліджених відеозаписах, наданих позивачем, зафіксовано той факт, що проданий відповідачем диван не фіксується належним чином у середньому положенні. Підставою для задоволення вимоги про повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому. Істотним недоліком Закон називає такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 частини першої статті 1 Закону). Зібраними у справі доказами підтверджено факт продажу відповідачем позивачу дивану з недоліком - неможливістю зафіксувати спинку дивану в середньому положенні, що суттєво впливає на якість товару, вказані обставини не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами. При цьому, неможливість зафіксувати спинку дивану в одному з положень робить вказаний диван суттєво іншим, ніж передбачений договором, оскільки стороною позивача куплявся диван, спинка якого могла бути зафіксована у середньому положенні Після виявлення вказаних обставин позивач звернулася до відповідача з вимогами, в тому числі і письмовими від 05.12.2022 та 20.01.2023 про повернення грошових коштів, з підстав неналежної якості товару та його невідповідності замовленню, оскільки спинка придбаного нею дивану не фіксується в середньому положенні. Зазначені вимоги були надіслані позивачем відповідачу засобами поштового зв`язку, зокрема рекомендованими листами, при цьому зазначені листи не були вручені відповідачу з незалежних від позивача підстав. При цьому, судом не встановлено, чи усунув належним чином відповідач істотні недоліки товару, здійснив належний ремонт дивану чи заміну відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг. Крім того, суд зазначає, що згідно статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Таким чином, тягар доказування відсутності істотного недоліку товару покладений саме на відповідача, а останній не довів належну якість товару, відсутності в ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які звільняли б його від відповідальності, клопотання про призначення відповідної судової експертизи для встановлення існування недоліку товару не заявляв. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №751/7892/17. Окремо слід зазначити, що відповідач, отримавши письмову заяву позивача з вимогами про повернення сплаченої за товар грошової суми повинен був та зобов`язаний був ініціювати проведення відповідної експертизи з метою встановлення дійсних обставин справи, пов`язаних із наявністю чи відсутністю істотних недоліків товару та причин їх виникнення, або ж констатувати факт розірвання договору та повернути позивачу сплачені за товар кошти у розмірі 34 000 грн, однак вказаних дій не вчинив. З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ФОП [PERSON] суму сплачених за цей товар грошових коштів у розмірі 34 000 грн. При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позову, про те, що доказом недоліку (істотного недоліку) товару є висновок експертизи, яка проводиться продавцем (виконавцем) після належного письмового повідомлення покупця про такий недолік та за наявності письмової згоди покупця, з огляду на наступне. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг. Як вже зазначалось судом, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт наявності у проданого відповідачем позивачу дивану істотного недоліку, а саме неможливості фіксування дивану у середньому положенні, що унеможливлює чи недопускає використання вказаного товару відповідно до його цільового призначення. При цьому, даючи оцінку таким доводам сторони відповідача, суд зазначає, що за змістом частини чотирнадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню лише у тому випадку, коли продавець доведе, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Відтак, у випадку не згоди відповідачем із доводами позивача про наявність у проданого дивану істотних недоліків, відповідач вправі був звернутися до позивача із вимогою про надання дозволу на проведення відповідної експертизи, однак вказаних дій не вчинив. З цих же підстав суд відхиляє доводи представника відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позову, щодо того, що під час доставки дивана моделі «Торонто» позивачка мала можливість в повній мірі оглянути диван, перевірити всі його функції в присутності працівника продавця, в тому числі і фіксування спинки дивана в середньому положенні, а у випадку виявлення потенційних недоліків, мала право не приймати диван, просити його заміни на інший аналогічний виріб або скласти акт фіксування ймовірного недоліку на підставі якого оформити звернення (вимогу) до продавця щодо якості такого дивана. Крім того, не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на відсутність факту направлення позивачем письмових вимог на адресу відповідача, оскільки наявними доказами підтверджується факт направлення таких вимог. Так, на підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач неодноразово зверталася до відповідача із письмовою вимогами про повернення коштів, в яких окрім іншого, зазначала про наявність істотного недоліку придбаного дивану. Вказані вимоги були направлені позивачем засобами поштового зв`язку, зокрема рекомендованими листами, за адресою реєстрації ФОП [PERSON] , однак вказані листи не були вручені адресату з незалежних від позивача обставин. Разом з тим, не вручення таких вимог поштовою службою відповідачу ФОП [PERSON] не свідчить про не дотримання позивачем вимог щодо повідомлення останнього про наявність істотних недоліків проданого дивану, оскільки відповідач, здійснюючи свою господарську діяльність з продажу меблів, зобов`язаний слідкувати за надходженням йому поштової кореспонденції та перевіряти її надходження, в тому числі на пошті. Крім того, відповідно до вимог п. п. 21, 91, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05 березня 2009 року, адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу через смс-повідомлення, повідомлення, що підтримується засобами Інтернету, або повідомлення у паперовому вигляді за встановленим оператором поштового зв`язку зразком. Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. З долучених позивачем копій листів, направлених на поштову адресу відповідача, вбачається, що на вказаних листах зазначений мобільний телефон « [NUMBER] », який зазначений на інтернет сайті магазину «Три дивани», в якому здійснює свою діяльність ФОП [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що відповідач був повідомлений про надходження вказаних листів з вимогами позивача працівниками пошти засобами мобільного зв`язку, однак не звернувся до поштового відділення з метою одержання таких листів. Отже, за вказаних обставин справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі. Також, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved