Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

26 квітня 2023 року ГУ ПФУ у Львівській області в особі його представника Цимбор Н.Я. звернулось до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення переплати пенсії в розмірі 30\~400 грн. 00 коп., посилаючись на те, що [PERSON] перебувала на обліку ГУ ПФУ у Львівській області як одержувач пенсії по інвалідності з 04 липня 2018 року та отримувала пенсію по інвалідності. Проте, з 01\~вересня 2020\~року [PERSON] \~не мала\~права на\~отримання пенсії,\~однак відповідно\~до Закону\~України «Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~у зв`язку\~з поширенням\~корона вірусної\~хвороби (COVID-19)»\~від 30\~березня 2020\~року така\~пенсія продовжувалась\~їй нараховуватись. 03 листопада 2021 року відповідач [PERSON] письмово повідомила ГУ ПФУ у Львівській області про те, що проходити переогляд групи інвалідності не буде, відтак з 01 грудня 2021 року їй було припинено виплату пенсій. Враховуючи те, що [PERSON] не пройшла перекомісію, не повідомила вчасно ГУ ПФУ у Львівській області про вказані обставини і продовжувала отримувати пенсію, позивач прохає стягнути з відповідача суму надміру виплаченої пенсії (а.с.1-3). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків (а.с.18,23-24) Ухвалою суду від 31 травня 2023 року після наданого додаткового строку для усунення недоліків позовної заяви вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та вперше призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 29 червня 2023 року (а.с.29). В подальшому розгляд справи по суті було відкладено на 31 серпня 2023 року (а.с.33). Представник позивача ГУ ПФУ у Львівській області про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.36), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, повноважний представник позивача Слюсар Г.В. вказала, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, прохала суд провести розгляд справи без її\~участіта на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.38,39). Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.36 зворотна сторона,37), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавала, правом подати відзив на позовну заяву не скористалась. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, обставини, викладені в позовній заяві, підтвердила та вказала, що нею визнаються позовні вимоги у повному обсязі, прохала суд провести розгляд справи без її участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.40,41). Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, викладену позивачем в позовній заяві та додатковій заяві, поданій до суду, а відповідачем у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) до довідки серії 12ААА №810154, [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності загального захворювання по 31 липня 2019 року включно (а.с.4). Згідно виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії 12ААА №844575, [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності загального захворювання по 31 серпня 2020 року включно (а.с.5). [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області, як одержувач пенсії по інвалідності з 04 липня 2018 року та отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон) (рішення №133650000630 від 07 серпня 2018 року) (а.с.6,41). Відповідно до ст.34 Закону, пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Абзацом третім частини першої статті 35 Закону встановлено, що у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ розділ XV «Прикінцеві положення» Закону доповнено новим пунктом 14-6, яким передбачено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України (далі КМУ), строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. Разом з\~тим,\~дія карантину\~продовжувалась згідно\~постанов КМУ,\~асаме, постановою КМУ від 11 серпня 2021 року №855 - по 01 жовтня 2021 року, постановою КМУ від 22 вересня 2021 року №981 - по 31 грудня 2021 року, постановою КМУ від 15 грудня 2021 року №1336 - по 31 березня 2022 року. На виконання вищезазначених нормативних актів [PERSON] було продовжено виплату пенсії в період з 01 вересня 2020 року (дата закінчення встановленої інвалідності згідно довідки виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії 12ААА № 844575) по 30 листопада 2021 року включно (а.с.7-11). [PERSON] звернулась із письмовою заявою від 03 листопада 2021 року про те, що проходити переогляд групи інвалідності не буде (а.с.13), у зв`язку з чим 01 грудня 2021 року останній було припинено виплату пенсії по інвалідності. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім`ї, зміну місця проживання та інші\~обставини,\~що можуть\~вплинути на\~пенсійне забезпечення,\~пенсіонер зобов`язаний своєчасно повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію. Разом з тим, [PERSON] не повідомила позивача про невизнання її особою з інвалідністю, внаслідок чого продовжувала отримувати пенсію з 01 вересня 2020 року по 03 листопада 2021 року, у зв`язку з чим виникла переплата пенсійної виплати в сумі 30\~400 грн. 00 коп.. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно пункту 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2014 року №25-3, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст.50 Закону. Частиною другою статті 50 Закону передбачено, що відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Власник відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї\~глави застосовуються\~також до\~вимог про:повернення виконаного\~за недійсним\~правочином;витребування майна\~власником із\~чужого незаконного\~володіння;повернення виконаного\~однією із\~сторін у\~зобов`язанні;відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз вищевказаної норми свідчить про те, що не підлягає поверненню, крім іншого, безпідставно набута пенсія, надана фізичній особі як засіб до існування, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Також, ця стаття передбачає виключення із загального правила, тобто виплата таких сум, має бути проведена за відсутності недобросовісності з боку набувача. Разом з тим, непроходження [PERSON] повторного огляду МСЕК є обставиною, про яку відповідач повинна була повідомити органи Пенсійного фонду. Отже, такі дії відповідача є обставиною, яка впливає на пенсійне забезпечення та призвела до виникнення переплати пенсійної виплати. \~ \~ \~ \~ Оскільки відповідач [PERSON] не пройшла огляд МСЕК 01 вересня 2020 року, остання достовірно знала, що втратила статус особи з інвалідністю, що в свою чергу вказує на втрату права на отримання пенсії по інвалідності з 01 вересня 2020 року, однак, діючи недобросовісно, про вказаний факт в порушення вимог ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII позивача своєчасно не повідомила, а повідомила лише 03 листопада 2021 року, що з урахуванням обставин виконання позивачем вимог п. 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, що зумовило переплату пенсійних виплат відповідачу за період з 01 вересня 2020 року по 03 листопада 2021 року на загальну суму 30\~400 грн. 00 коп.. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. При цьому, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов ГУ ПФУ у Львівській області задоволено, суд, згідно положень ст.141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати з [PERSON] в сумі 2684 грн. 00 коп.. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved