Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

22.08.2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з заявою, в якій заінтересованою особою вказують Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заявленого зазначають, що вони є батьками [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . Місце загибелі - м. Маріуполь у Донецькій області, Україна. Факт смерті особи підтверджується документами: контрактом про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу; Витягом з Наказу від 11.11.2021 року за № 224; Витягом з Наказу від 26.04.2022 року за № 104; Витягом з Наказу від 23.03.2023 року за № 66мтд; постановою слідчого управління ГУНП в Київській області від 14.07.2023 року; довідкою № 3943 від 03.08.2023 року. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан». Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно для державної реєстрації смерті померлої особи (сина заявників), проведеної державним органом України. Заявники просять суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у віці 20 років, місце смерті: м. Маріуполь у Донецькій області, Україна. В судове засідання заявники не з`явилися, раніше їх представник [PERSON] (діє на підставі ордерів серії АЕ № 1220391 від 17.08.2023р., АЕ № 1220392 від 17.08.2023р.) подав до суду заяву, в якій підтримав заяву про встановлення факту смерті сина заявників та просив розглянути справу за його відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів (а.с. 29 - 32). Представник Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи (а.с. 26. 28). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до Переліку територіальних громад розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Мінінтеграції № 309 від 22.12.2022 року - Вся територія Маріупольського району Донецької області входить до цього переліку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Широкинської сільської ради Новоазовського району Донецької області 25.11.2001 року, актовий запис про народження № 05 від 25.11.2001 року (а.с. 6 - 10). 11.11.2021 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі Командира військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] та [PERSON] був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу (а.с. 12 - 13). Наказом командира військової частини [NUMBER] Національній гвардії України від 11.11.2021 року за № 224 було зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення [PERSON] , якого відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 11.11.2021 року №76 о/с прийнятого на військову службу за контрактом строком на три роки та призначеного на посаду старшим водієм групи бронетанкової техніки роти матеріально-технічного забезпечення (ВОС - [NUMBER]), з присвоєнням первинного військового звання «рекрут». На посаді вважати з 11.11.2021 року (а.с. 14). 18.04.2022 року син заявників - солдат [PERSON] , [INFO] , помер в м. Маріуполі Донецької області. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Зокрема, факт смерті [PERSON] у вказаний час та вказаному місці підтверджується наступними доказами. Наказом командира військової частини [NUMBER] Національній гвардії України від 26.04.2022 року за № 104 було виключено з усіх видів забезпечення водія-регулювальника групи супроводу колон та контролю машин на лінії роти матеріально-технічного забезпечення солдата [PERSON] , який помер від вогнепального поранення несумісного з життям під час виконання бойових завдань [INFO] (а.с. 15). Наказом командира військової частини [NUMBER] Національній гвардії України від 23.03.2023 року за № 66мтд було припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення: водія-регулювальника групи супроводу колон та контролю машин на лінії роти матеріально-технічного забезпечення солдата [PERSON] (Г-063132), у зв`язку із загибеллю та направити документи для зарахування на військовий облік до [INFO] . Також в наказі зазначено, що [PERSON] загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в м. Маріуполь Донецької області у період дії воєнного стану (а.с. 16 - 17). На підставі вказаного вище наказу припинено з 19.04.2022 року контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу від 11.11.2021 року, у зв`язку зі смертю [PERSON] [INFO] , що відображено у п.12 контракту. Крім того, постановою слідчого слідчого управління ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Сидоренко О.А. від 14.07.2023 року у кримінальному провадженні № 12022120000000122 від 21.04.2022 року було встановлено особу трупу, як [PERSON] , [INFO] (а.с. 18 - 19). При цьому, відповідно до довідки № 3943 від 03.08.2023 року, виданої начальником відділення кадрів секції персоналу штабу військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] (загиблий) дійсно проходив військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України з 11 листопада 2021 року по 18 квітня 2022 року (а.с. 20). Таким чином, усіма вищевказаними доказами в їх сукупності підтверджується, що син заявників - [PERSON] , [INFO] , дійсно помер [INFO] в м. Маріуполі Донецької області. Судом також встановлено, що заявники звернулись до Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про реєстрацію смерті їхнього сина та видачу свідоцтва про смерть. Проте, останній відмовив у проведенні державної реєстрації смерті своїм листом від 26.07.2023 року за № 793/31-23-30, у зв`язку з наданням документу на підтвердження факту смерті [PERSON] , який не може бути підставою для державної реєстрації смерті (а.с. 11). З огляду на вказані обставини, отримати свідоцтво про смерть у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан». Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 р. та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 р., зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. за № 719/4940. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на безоплатне одержання інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті громадян. За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного суддям затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я Україна від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. №1150/13024. Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України для заявників має юридичне значення, тому що створює для них відповідні правові наслідки. Таким чином, оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] неможлива, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви для здійснення державної реєстрації смерті особи і отримання свідоцтва про смерть, суд вважає за необхідне встановити такий факт, який є доведеним і обґрунтованим. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права і інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved