Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

30 травня 2023 року представник Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 41 124 (сорок одна тисяча сто двадцять чотири) грн. 27 коп. Також просить стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. та 6 000,00 грн. судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 березня 2020 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали договір страхування серії PKS №2000453 майнових інтересів власника автомобіля «Toyota С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] . 09 лютого 2021 року в місті Києві на вулиці Платона Майбороди відбулась дорожньо - транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; та застрахований автомобіль «Toyota С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Відповідно до Рахунку-фактури № 0000002980 від 18 лютого 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] - становить 76 910,84 гривень. 12 квітня 2021 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали Угоду про погашення боргу, відповідно до якої відповідач зобов`язаний був повернути суму регресу в розмірі 76 124,27 гривень за графіком платежів до 15 лютого 2023 року включно. Однак, станом на теперішній час [PERSON] відшкодував AT «ПРОСТО-страхування» грошові кошти в розмірі 35 000,00 гривень, розмір невідшкодованої шкоди становить 41 124,27 гривень. 30 травня 2023 року вказана справа автоматизованою системою документообігу суду згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2023 була розподілена для розгляду судді Романенко К.С. Ухвалою судді від 10 липня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача ПАТ «ПРОСТО-страхування» - адвокат Синюк С.Л. до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у відсутності представника, позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05 березня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» (надалі - Позивач) та [PERSON] було укладено договір страхування серії PKS №2000453 майнових інтересів власника автомобіля «Toyota С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] , предметом якого є страхування автомобіля «Toyota С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 20). 03 лютого 2021 року о 15 годині 46 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , по вулиці Платона Майбороди, 8 в м. Києві, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухалася по своїй дорожній полосі, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 12). Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року (справа № 761/6840/21) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340,00 грн. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Toyota С-HR», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Згідно звіту № 41-D/12/26 від 25.04.2023 складеного ФОП [PERSON] , розмір відновлювального ремонту та матеріального збитку з урахуванням зносу автомобіля «Toyota С-HR», державний номерний знак [NUMBER] становить 67 366,55 грн. (а.с. 14-19, 24). Відповідно до рахунку Рахунку-фактури № 0000002980 від 18 лютого 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota С-HR», реєстраційний номер [NUMBER] - становить 76 910,84 гривень. (а.с. 39). Відповідно до страхового акту № 150585 на підставі наявних документів вказана подія кваліфікована як страховий випадок згідно акту та за умовами договору страхування № PKS №2000453 від 05.03.2020, вирішено виплатити страхове відшкодування страхувальнику [PERSON] у розмірі 76 124, 27 грн. шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ ТОВ "Автосаміт ЛТД» (платіжне доручення № 3331 від 25.02.2021) (а.с.41). 09 лютого 2021 року за вих. № 04-577 Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» склало претензію на суму 76 124, 27 грн. до [PERSON] (а.с.42). 12 квітня 2021 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали Угоду про погашення боргу, відповідно до якої відповідач зобов`язаний був повернути суму регресу в розмірі 76 124,27 гривень за графіком платежів до 15 лютого 2023 року включно. В період виникнення боргу в сумі 76 124, 27 грн. [PERSON] , здійснював часткові відшкодування на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», що становить 35 000, 00 грн., в зв`язку з чим станом на 22.05.2023 залишок невідшкодованої суми становить 41 124,27 грн. Відтак, до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» в порядку суброгації. Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з [PERSON] шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 41 124,27 гривень та витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 2 684,00 грн. та 6 000,00 грн. судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги. Доказів того, що відповідач відшкодував в повному обсязі суму страхової виплати, матеріали справи не містять. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями статті 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У частині першій статті 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до пункту 22.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика потрібно розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Нормами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 у справі №755/9320/15-ц. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», яка виплатила страхове відшкодування потерпілому, перейшло право вимоги у межах фактичних витрат до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки. За таких обставин, враховуючи несплату відповідачем страхового відшкодування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд бере до уваги ту обставину, що відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування обставин, наведених позивачем Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» не подано, а також у своїй заяві відповідач зазначив, що повністю визнає вимоги позивача. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодованої ним шкоди у розмірі 41 124,27 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 2 684,00 грн. Також, позивачем заявлено до відшкодування суму витрат правничої допомоги в розмірі 6 000,00 грн. На підтвердження вказаної суми суду надано: договір про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020 р. між АТ «ПРОСТО-страхування» та АБ «Синюк та партнери», реєстр справ від 01.09.2022 р., акт виконаних робіт від 19.05.2023 року на загальну суму 126 000 грн. з яких позов до [PERSON] - 6 000,00 грн., детальний опис виконаних робіт від 19.05.2023, платіжне доручення № 2201 від 01.05.2023 про сплату 60 000,00 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Надаючи оцінку поданим документам, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується надання адвокатом правничої допомоги, заявлені до компенсації суми суд вважає обґрунтованими і співмірними у цій справі. Відповідач не заявив про зменшення цих витрат. Отже, заявлену суму правничої допомоги слід стягнути з відповідача в повному обсязі в розмірі 6 000,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подачу позову у розмірі 2 684,00,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved