Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

03.07.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначено, що 18.12.2020 між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбно- сімейні відносини припинені з 2022 року. Причиною розпаду сім`ї стало те, що у них різні характери та погляди на життя. На цей час сім`я існує формально, шлюбні стосунки з відповідачем не підтримує. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що позовну заяву визнає, від клопотання про надання строку для примирення відмовляється, вважає причиною розірвано шлюбу стало те, що позивач поїхала за межі України під час бойових дій. Окрім того, відповідач зазначив, що з позивачем мешкають окремо, дитина проживає з матір`ю, він її утримує, надає кошти та приділяє увагу дитині, забирає у вихідні дні сина. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.12.2020 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №4090. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем висловлено бажання надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. За правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідачем визнано позов, у зв`язку з чим позивачу належить повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,8 грн, 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved