Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

23 березня 2023 року до суду з позовною заявою звернувся позивач, в якій, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог від 21.08.2023, посилаючись на статті 7, 9, 13, 26 № 1875-IV від 03.10.2014, статті 5, 7, 9, 10, 12-14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189- VIII від 09.11.2017, статті 11, 16, 205, 319, 322, 509, 526, 530, 625, 629, 634, 641-642, 901, 903 ЦК України, просив: - стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, в розмірі 18 731,65 гривень в наступному порядку: із [PERSON] - 7 082,73 гривень; із [PERSON] - 3 541,37 гривень; із [PERSON] - 8 107,55 гривень; - стягнути з відповідачів на його користь інфляційні втрати за послугу з постачання теплової енергії в сумі 303,00 гривні в наступному порядку: із [PERSON] - 151,50 гривень; із [PERSON] - 75,75 гривень; із [PERSON] - 75,75 гривень; - стягнути з відповідачів на його користь три відсотки річних за послугу з постачання теплової енергії в сумі 97,09 гривень в наступному порядку: із [PERSON] - 48,55 гривень; із [PERSON] - 24,27 гривень; із [PERSON] - 24,27 гривень; - стягнути із відповідача [PERSON] на його користь інфляційні втрати за послугу з постачання гарячої води в розмірі 74,87 гривень; - стягнути із відповідача [PERSON] на його користь три відсотки річних за послугу з постачання гарячої води в розмірі 20,36 гривень; - стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684 гривні пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов обґрунтовується тим, що КП «УЖКГ» з 01.11.2014 є виконавцем послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 26.06.2007 виконавчим комітетом Славутицької міської ради, свідоцтва про право на спадщину за законом № 820, виданого 01.09.2021 державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори, розмір частки складає 1/2, та [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 26.06.2007 виконавчим комітетом Славутицької міської ради, розмір частки кожного складає 1/4. Вказана квартира забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки вказаний будинок підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Такі послуги вказаній квартирі надавалися постійно за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідачі від надання зазначених послуг не відмовлялися, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг не надсилали. В період з червня 2018 року відповідачі споживали надані позивачем послуги, частково здійснювали оплату наданих послуг, тим самим здійснюючи дії, які відповідно до пункту 2 статті 642 ЦК України є прийняттям запропонованого договору. Таким чином, шляхом фактичного споживання послуг і часткової сплати за надані послуги співвласники вказаного житлового приміщення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] приєдналися до умов договору, який діяв на дату виникнення спірних правовідносин і до 01.11.2021. З 01 листопада 2021 року відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ набули чинності публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води, розміщені КП «УЖКГ», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/. З аналізу платежів за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, за період з червня 2018 року по лютий 2023 року включно вбачається, що станом на 01 березня 2023 року наявна несплачена заборгованість, яка становить 18 731, 65 гривень, що свідчить про неналежне виконання відповідачами прийнятих на себе зобов`язань. На підставі частини 2 статті 625 ЦК України та у зв`язку з несплатою протягом тривалого періоду суми заборгованості за житлово-комунальні послуги відповідачами позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Ухвалою судді від 01 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 31 травня 2023 року. Ухвалою суду від 31 травня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, зобов`язано Славутицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу та Повний витяг зміни імені відносно [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Чернігів, Чернігівської області, та відкладено судовий розгляд справи на 21 червня 2023 року на підставі пункту 4 частини 2 статті 223 ЦПК України. Ухвалою суду від 21 червня 2023 року було відкладено судовий розгляд справи на 10 серпня на підставі пункту 5 частини 2 статті 223 ЦПК України. Ухвалою суду від 10 серпня 2023 року було відкладено судовий розгляд справи на 30 серпня на підставі пункту 5 частини 2 статті 223 ЦПК України. Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи знаходиться клопотання представника позивача [PERSON] , в якому вона просила розглянути справу без присутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] повторно в призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверти із судовою повісткою повернулися до суду не врученими з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку відповідачі [PERSON] , [PERSON] , яким адресовано судову повістку разом із позовною заявою, додатками до неї, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копії ухвал про відкладення розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання, вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України. Відзив на позов відповідачі до суду не направили. Клопотання про відкладення розгляду справи не подали. Заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшли. Відповідач [PERSON] повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання, проте згідно відстеження поштового відправлення на офіційному сайті АТ «Укрпошта», поштове відправлення повернуто за зворотною адресою не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку відповідач [PERSON] , якій адресовано судову повістку разом із позовною заявою, додатками до неї, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копії ухвал про відкладення розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України. Відзив на позов відповідач до суду не направила. Клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшла. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 30 серпня 2023 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 26.06.2007 виконавчим комітетом Славутицької міської ради, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 12.07.2007 Комунальним підприємством АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 9-10) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 820, виданого 01 вересня 2021 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Вишгородського районного нотаріального округу Київської області, на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1956 року народження, який помер [INFO] , є його дружина - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 1/4 частки квартири номер [ADDRESS] , яка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради 26.06.2007 року згідно з розпорядженням про приватизацію житла від 15.06.2007 за № 364 (а. с. 11). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.01.2023 за № 321187583, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого 26.06.2007 виконавчим комітетом Славутицької міської ради, свідоцтва про право на спадщину за законом № 820, виданого 01.09.2021 Славутицькою міською державною нотаріальною конторою, розмір частки складає 1/2; [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого 26.06.2007 виконавчим комітетом Славутицької міської ради, розмір частки - 1/4 ; [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого 26.06.2007 виконавчим комітетом Славутицької міської ради, розмір частки - 1/4 (а. с. 18-19). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00040005266, виданого 07 червня 2023 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 04 квітня 2008 року [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що було складено відповідний актовий запис за № 664. Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 107-108). Таким чином, відповідач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу. Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з пункту 1 рішення № 628-13-VIII Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 25.07.2022, перейменовано об`єкти топоніміки міста Славутича, зокрема, Бєлгородський квартал перейменовано на Дніпровський квартал. Таким чином, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з інформації № 15-08/443 Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла на адресу суду 28.04.2023, за даними Реєстру Славутицької територіальної громади [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 16.05.1991 по 07.04.2015 (а. с. 71). Згідно з інформацією № 15-08/445 Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла на адресу суду 28.04.2023, за даними Реєстру Славутицької територіальної громади [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.01.2014 по 16.04.2014 (а. с. 73). Відповідно до відповіді № 54566 від 01.05.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 08.04.2015 року (а. с. 74-75). Як вбачається з відповіді № 54573 від 01.05.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 10.04.2020 року (а. с. 76-77). За змістом інформації № 15-08/446 Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла на адресу суду 28.04.2023, за даними Реєстру Славутицької територіальної громади [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 16.05.1991 по теперішній час (а. с. 72). З матеріалів справи вбачається, що будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем постачання теплової енергії та постачання гарячої води (а. с. 32). За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198-VII від 10.04.2014, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014, як теплопостачальна організація, з 1 листопада 2014 року було виконавцем послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням втутрішньобудинкових систем) (а. с. 55). Пунктом 2.1 Статуту КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради 25.10.2021 № 356-7-VІІІ, передбачено, що підприємство створюється з метою надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством (а. с. 46-51). Таким чином, з 01 листопада 2014 року Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» надає споживачам послуги з постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 № 2700, переоформлена на безстрокові ліцензії з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, та розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 26 червня 2017 року № 342 «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії» (а. с. 40-45). Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, та Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2). Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV (далі Закон № 1875-ІV), чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як зазначено у частині сьомій статті 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до частин першої і другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Закон № 1875- ІV покладав на споживача обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 Закону). Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 р. № 933), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. До позовної заяви позивачем додано договір про надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який є договором приєднання та розроблений на підставі типового договору і був розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ» (а. с. 20-23). Відповідно до частини четвертої статті 29 Закону № 1875-ІV процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «УЖКГ» http://www.ugkh-slavutich.org.ua/about/dogovir-priednannya-oferta/ договору приєднання (оферта) про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідачі свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у письмовому вигляді не направили, а тому вважаються такими, що прийняли пропозицію позивача щодо укладення договору. Виходячи із змісту пункту 7 статті 26 Закону № 1875- ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживачів до умов цього договору. 01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ (далі Закон № 2189-VІІІ). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Як зазначено у частині першій статті 12 Закону № 2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом частини другої вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Частиною першою статті 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до частини третьої цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону № 2189-VІІІ З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Як вбачається з частини п`ятої зазначеної статті, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Згідно з частиною першою статті 14 Закону № 2189-VІІІ за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). За змістом частини сьомої вказаної статті до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону з урахуванням певних особливостей. Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Таким чином, шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, а також часткової сплати за надані послуги співвласники вказаного житлового приміщення приєдналися до умов договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який діяв на дату виникнення спірних правовідносин і до 01.11.2021, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати споживачам відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а вони зобов`язалися своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором, та був розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ». 01 жовтня 2021 року КП «УЖКГ», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії, на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/ було проінформовано споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опубліковано публічний договір приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та публічний договір приєднання про надання послуг з постачання гарячої води (а. с. 24-31). Згідно з пунктом 4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (далі Правила № 830), послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води. Положеннями пункту 13 Правил № 830 визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 (далі Правила № 1182) послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - договір), та вимогами цих Правил. Згідно з пунктом 12 Правил № 1182 Надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VІІІ, Правил № 830, Правил № 1182, суд дійшов висновку, що з 1 листопада 2021 року вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії між виконавцем послуг КП «УЖКГ» та споживачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який розміщений на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку, в якій розташована квартира, співвласниками якої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з іншим виконавцем, а також вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води між виконавцем послуг КП «УЖКГ» та споживачем [PERSON] , який розміщений на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку, в якому проживає споживач [PERSON] , не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з іншим виконавцем. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua. Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води Комунального підприємства «Управління житлово-комунальним господарством», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua. Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Фактом приєднання споживачів - співвласників квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , до умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії (акцептування договору) є вчинення споживачами дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги, що підтверджено витягом технологічної схеми приєднання будинку [ADDRESS] , до системи постачання теплової енергії, встановленням лічильника в будинку [ADDRESS] 11 жовтня 2016 року SHARKY 775, зав. № 55662254 (15.06.2020 лічильник пройшов періодичну повірку, свідоцтво № [NUMBER] , чинне до 15.06.2024 ), та фактичним споживанням теплової енергії згідно з показниками приладів обліку багатоповерховим будинком за вказаною адресою і зазначенням вартості спожитої теплової енергії у бухгалтерській довідці про заборгованість (а. с. 15-17, 32-36). Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов договору про надання послуги з постачання гарячої води є вчинення споживачем дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги з постачання гарячої води, що підтверджено зазначенням вартості спожитої гарячої води в довідці про заборгованість, часткової оплати за надані послуги (а. с. 15-17). Співвласники квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] з 1 листопада 2021 року не приєдналися до умов договору про надання послуги з постачання гарячої води, оскільки згідно з інформацією № 15-08/443 Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла на адресу суду 28.04.2023, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 16.05.1991 по 07.04.2015, згідно з інформацією № 15-08/445 Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла на адресу суду 28.04.2023, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.01.2014 по 16.04.2014, то відповідно [PERSON] з 08.04.2015 року, а [PERSON] з 17.04.2014 року, не проживають за вказаною адресою, послуги з постачання гарячої води не споживають, тому в розумінні пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VІІІ [PERSON] з 08.04.2015 року, а [PERSON] з 17.04.2014 року не є споживачами послуг з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] (а. с. 71, 73). При цьому факт непроживання відповідачів: [PERSON] , [PERSON] не звільняє їх від обов`язку сплачувати надані послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , співвласниками якої вони є, оскільки за положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, власником 1/4 частки вищевказаного житлового приміщення за період, в якому виникла заборгованість, з 25 червня 2018 року по 27 грудня 2019 року, був [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 26.06.2007 року виконавчим комітетом Славутицької міської ради. З 27 грудня 2017 року власником 1/4 житлового приміщення стала відповідач [PERSON] , що після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла спадщину - 1/4 частку квартири номер [ADDRESS] та отримала свідоцтво про право на спадщину № 820, видане державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 01 вересня 2021 року. Таким чином, [PERSON] набула право власності на 1/4 частку у вищевказаному житловому приміщенні у порядку спадкування, а тому відповідно до статті 1218 ЦК України отримала всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і обов`язки щодо сплати боргу за надані послуги з постачання теплової енергії. За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилом частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з частиною п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із змісту частини першої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Відповідно до частини другої цієї статті кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Згідно із частиною третьою вказаної статті, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. За змістом частини четвертої статті 1281 Цивільного кодексу України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як зазначено в заяві про уточнення позовних вимог від 21.08.2023 виконавчого директора УП «УЖКГ» [PERSON], яке подане до суду, згідно отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.01.2023 комунальному підприємству «УЖКГ» стало відомо, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину. За таких обставин, враховуючи, що позивач дізнався про прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] і одержання нею свідоцтва про право на спадщину 26.01.2023, отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, та 23.03.2023 пред`явив вимогу до спадкоємця шляхом подачі позовної заяви до суду, то суд дійшов висновку про дотримання позивачем вимог частини третьої статті 1281 ЦК України. Таким чином, позивачем пред`явлено вимогу до спадкоємця - [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, яка виникла за власником 1/4 частки житлового приміщення [PERSON] , за період з 25.06.2018 по 27.12.2019 протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та отримання нею свідоцтва про право на спадщину в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Згідно з довідкою про заборгованість за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 25 червня 2018 року по 28 лютого 2023 року становить 18 731,65 гривень (а. с. 15-17). Тарифи на послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 632 від 20.10.2017 та № 739 від 08.12.2017 (а. с. 56-63). Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VІІІ. Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи зазначене, суд погоджується з правомірністю нарахованої заборгованості відповідачам за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 25 червня 2018 року по 28 лютого 2023 року, що становить 18 731,65 гривні. Виходячи з розміру часток кожного із відповідачів у праві спільної часткової власності на квартиру, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 25 червня 2018 року по 28 лютого 2023 року в сумі 8 107,55 гривень; з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 25 червня 2018 року по 28 лютого 2023 року в сумі 7 082,73 гривні; з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 25 червня 2018 року по 28 лютого 2023 року в сумі 3 541, 37 гривень, оскільки відповідачі [PERSON] з 08.04.2015 року, а [PERSON] з 17.04.2014 року не проживають за адресою: [ADDRESS] та не споживають послуги з постачання гарячої води, тому в розумінні пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VІІІ [PERSON] з 08.04.2015, а [PERSON] з 17.04.2014, не є споживачами послуг з постачання гарячої води за вказаною адресою. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, закріплені в пункті 10 частини другої статті 7 Закону № 2189-VІІІ правові норми щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Суд, перевіривши розрахунки надані позивачем, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за послуги з постачання теплової енергії за період з серпня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 303,00 гривні, розмір трьох відсотків річних за послуги з постачання теплової енергії за період з 21 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 97,09 гривень, розмір інфляційних втрат за послуги з постачання гарячої води за період з жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 74,87 гривень, розмір трьох відсотків річних за послуги з постачання гарячої води за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 20,36 гривень. Вказані розрахунки відповідачами не спростовані (а. с. -123-129). В даному випадку факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджена матеріалами справи. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до вимог частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги, а також інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, яка виникла за період з 25 червня 2018 року по 28 лютого 2023 року в розмірі 8 107,55 гривень; інфляційні втрати за послугу з постачання теплової енергії за період із серпня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 75,75 гривень, три відсотки річних за послугу з постачання теплової енергії за період з 21 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 24,27 гривень, інфляційні втрати за послугу з постачання гарячої води за період із жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року та три відсотки річних за послугу з постачання гарячої води за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 95,23 гривень, всього на загальну суму 8 302,80 гривень; з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за послуги з постачання теплової енергії з 25 червня 2018 року по 28 лютого 2023 року в сумі 7 082,73 гривень; інфляційні втрати за послугу з постачання теплової енергії за період із серпня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 151,50 гривень, три відсотки річних за послугу з постачання теплової енергії за період з 21 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 48,55 гривень, всього на загальну суму 7 282,78 гривень; з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за послуги з постачання теплової енергії з 25 червня 2018 року по 28 лютого 2023 року в сумі 3 541,37 гривень; інфляційні втрати за послугу з постачання теплової енергії за період із серпня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 75,75 гривень, три відсотки річних за послугу з постачання теплової енергії за період з 21 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 24,27 гривень, всього на загальну суму 3 641,39 гривень. За змістом частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного доручення № 123 від 26 січня 2023 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684 гривні (а. с. 2). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 1). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684 гривні, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684 гривні, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: 8 302,80 гривень (сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ) х 100 : 19 226,97 (ціна позову, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) = 43,18 % (відсоток розміру задоволеного позову з відповідача [PERSON] ); 2 684 х 43,18 % :100 = 1 158,95 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ); 7 282,78 гривень (сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ) х100 : 19 226,97 = 37,88 % (відсоток розміру задоволеного позову з відповідача [PERSON] ); 2 684 х 37,88 % :100 = 1 016,70 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ); 3 641,39 гривень (сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ) х100 : 19 226,97 = 18,94 % (відсоток розміру задоволеного позову з відповідача [PERSON] ); 2 684 х 18,94 % :100 = 508,35 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ). На підставі викладеного,

Outcome: approved