Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.05.2004 року. Від шлюбу сторони мають три неповнолітні дитини - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що подружні відносини між сторонами з часом погіршились, між ними зникло взаєморозуміння, взаємоповага, стали частими сварки. Відповідач не дбає про добробут сім`ї. Спроби примирення не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різне бачення взаємовідносин. На даний час сторони проживають за спільною адресою, однак шлюб існує лише формально. Позивач вказує, що примирення, спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливі, оскільки не відповідають спільним інтересам, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 08.05.2004 року Торчинською селищною радою Луцького району Волинської області, актовий запис за № 08. Крім цього, позивач просить після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.06.2023 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про шлюб, виданого 13.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького районного управління юстиції Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 08.05.2004 року, актовий запис за № 08. Від шлюбу сторони мають три неповнолітні дитини - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей. Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 08.05.2004 року Торчинською селищною радою Луцького району Волинської області, актовий запис за № 08. Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved