Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася 02 червня 2023 року з позовом до ТОВ «ФК «АЛАНД» про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса. Як вказує позивачка, 12.09.2014 між нею та Platinum Bank було укладено кредитний договір із забезпеченням заставою, страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу (каса) №2334/3886ВСLKZA. Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Контдратюк В.С. 26.12.2019 був вчинений виконавчий напис, за яким з позивачки стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 12575,44 грн. Згідно постанови ВП№614547216 приватного виконавця з пенсії позивачки з 10.08.2020 по 30.04.2022 проводилося утримання заборгованості в загальній сумі 14240,78 грн, в тому числі борг 12575,44 на користь ТОВ «ФК «АЛАНД». Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2022, яке набрало законної сили 06.12.2022, виконавчий напис нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Контдратюка В.С. було визнано таким, що не підлягає виконанню. Постановою приватного виконавця Гречин Н.В. від 18.01.2023 виконавче провадження №614547216 від 15.07.2020 було закінчено. Загалом із пенсії позивачки були стягнуті та перераховані на користь відповідача грошові кошти у сумі 8419,09 грн, а на користь приватного виконавця основну винагороду у розмірі 841,91 грн та витрати виконавчого провадження в сумі 407,80 грн. Позивачка вважає, що вказані кошти стягнуті безпідставно та підлягають поверненню. Посилаючись на вищевикладені обставини, положення статті 1212 ЦК України, постанови Верховного Суду, представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі та стягнути із відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» на її користь безпідставно отримані кошти в сумі 8419,09 грн та судові витрати, а також стягнути з третьої особи - приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. безпідставно отриманих коштів у сумі 1249,71 грн . Ухвалою судді від 06.06.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 03.07.2023, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладене на 17 серпня 2023 року. У судове засідання 17 серпня 2023 року позивачка не з`явилася, 09.08.2023 до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.48). Представник відповідача у судові засідання 03 липня 2023 року та 17 серпня 2023 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв (а.с. 40, 46). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, відповідач не подав, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 45). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису №5909, виданого 26.12.2019, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Контдратюк В.С., постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. від 03.03.2020 ВП №61454216 було відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 12575,44 грн (а.с. 11). Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.07.2020 ВП №61454216 було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , [INFO] (а.с. 13-15). Як установлено із копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] та довідки відділку обслуговування громадян №11 Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області від 05.09.2022 №1236/1600-0214-12 позивачка [PERSON] є пенсіонеркою та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Полтавській області та отримує пенсію за віком з 27.09.2011 (а.с. а.с. 16, 18). Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області на ім`я [PERSON] , згідно постанови ВП №61454216 від 15.07.2020 приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. з пенсії [PERSON] з 01.08.2020 по 30.04.2022 проводилося утримання заборгованості і загальній сумі 14240,78 грн, в тому числі борг 12575,44 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД». За період з 01.08.2020 по 30.04.2022 утримано 9668,76 грн, залишок на 01.05.2022 становить 4572,02 грн. Стягнуті кошти перераховані на рахунок приватного виконавця Гречин Н.В. для подальшого спрямування стягувачу (а.с. 17). Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2022, яке набрало законної сили 06.12.2022, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено та визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Контдратюк В.С., вчинений 26.12.2019, про стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 12575,44 грн таким, що не підлягає виконанню (а.с. 21). Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. від 18.01.2023 ВП №61454216 постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. від 14.07.2020 було залишено без виконання (а.с. 24). У цій же постанові приватний виконавець Гречин Н.В. зазначила, що на користь стягувача стягнуто 8419,00 грн, основної винагороди приватного виконавця 841,91 грн, витрат виконавчого провадження 407,80 грн. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» безпідставно отримані кошти в сумі 8419,09 грн Предметом спору у справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20 зробив наступні висновки. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить \~ \~ \~ \~до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення\~\~безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню,\~виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин норм\~статті 1212 ЦК України\~викладений також Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18. Тобто факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. Як було установлено судом, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2022, яке набрало законної сили 06.12.2022, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено та визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Контдратюк В.С., вчинений 26.12.2019, про стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 12575,44 грн таким, що не підлягає виконанню. Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки даним рішенням Київського районного\~суду м.\~Полтавивиконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Контдратюк В.С., вчинений 26.12.2019, про стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 12575,44 грн визнано таким, що не підлягає виконанню, то суд доходить висновку про те, що отримані ТОВ «Фінансова\~компанія «АЛАНД»на підставі вказаного виконавчого напису кошти в сумі 8419,09 грн підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала. Щодо стягнення із третьої особи - приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. безпідставно отриманих коштів у сумі 1249,71 грн (основної винагороди та витрат виконавчого провадження) Відповідно до\~частин першої,\~третьої статті\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Третя особа у справі не є стороною у цивільному процесі. Позивачкою [PERSON] у своїй позовній заяві визначено відповідачем - ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», а приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. позивачка зазначила як третю особу. Однією із позовних вимог є стягнення з третьої особи - приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. безпідставно отриманих коштів у сумі 1249,71 грн. Верховний Суд у постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 572/3632/15-ц зазначив, що правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача). Інститут третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, зумовлений перш за все необхідністю забезпечити можливість здійснення відповідними суб`єктами права регресу. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на відміну від сторін та третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, не є учасниками спірних матеріальних правовідносин, що є предметом судового розгляду, а отже, рішення суду може на них вплинути побічно у зв`язку з наявністю преюдиційного зв`язку між матеріальними правовідносинами, що є предметом судового розгляду, та іншими матеріальними правовідносинами, учасниками яких є одна зі сторін спору і третя особа. У свою чергу відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Тобто, вимога про стягнення безпідставно отриманих коштів має пред`являтися саме до відповідачів, коло яких визначається позивачем. У явою чергу, як було зазначено, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. у даній справі є третьою особою. З огляду на викладене позовні вимоги [PERSON] у цій частині до задоволення не підлягають. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. До поданого позову позивачем додано квитанцію до платіжної інструкції від 01.06.2023 про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн (а.с. 1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 1073,60 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 35). Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в сумі 8419,09 грн, тобто 87,08% від суми позову (9668,76 грн), з відповідача у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню судові витрати в розмірі 934,89 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial