Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитним договором № 5535321339 від 29.03.2021 у сумі 157\~524,03 грн., яка виникла станом на 30.04.2023 через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а саме: 122\~339,19 грн. заборгованість за тілом кредиту; 18,38 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 35\~166,46 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). В обґрунтування вимог зазначено, що згідно умов зазначеного кредитного договору, позичальник зобов`язувався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у паспорті кредиту, де викладено усі інші умови кредитного договору, що разом з Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК ЦФР» складають єдиний кредитний договір. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі, отже кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі. 20.09.2021 права вимоги за кредитним договором відступлені до АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу № 200921. Тому у зв`язку з грубим порушенням умов кредитного договору відповідачем, позивач просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 24 травня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Згідно поданої до суду заяви, представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, 29 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5535321339 відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати кредит у сумі 122\~339,19 грн. на 60 місяців на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, установлених у паспорті кредиту № 5321339, який є невід`ємною частиною договору (а.с.4). Згідно паспорту кредиту ТОВ «ФК ЦФР» № 5321339, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. Проценти ставка за кредитом: початковий процент при надання кредиту 0,00%, щомісячні проценти 1,50%, загальні річні проценти 0,01% (а.с. 5-6) Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», як клієнтом, та Акціонерним товариством «Таскомбанк», як фактором, було укладено договір факторингу № 200921, згідно якого до фактора перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаним у реєстрі, у тому числі й за кредитним договором № 5535321339 (а.с. 7-36). Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини другої указаної статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ( ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений строк. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 5535321339 від 29 березня 2021 року, станом на 30.04.2023 наявна заборгованість у сумі 157\~524,03 грн. (а.с. 14-30), що підтверджується наданим позивачем розрахунком та виписками, з яких: -122\~339,19 грн. заборгованість за тілом кредиту (у т.ч. прострочена); -18,38 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочені); -35\~166,46 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочені). Розміри кредитної заборгованості відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором, не заявлялось. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не подала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2\~684,00 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Outcome: approved