Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

У квітні 2023 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] \~про стягнення\~коштів (аліментів)\~на утримання\~повнолітньої дитини\~на період\~навчання. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову зазначала, що 10.11.2004 року шлюб з відповідачем було розірвано. Вказала, що від шлюбних відносин з відповідачем має повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час [PERSON] є курсантом Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ та навчається на четвертому курсі денного відділення на місцях державного замовлення. На підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.04.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто кошти (аліменти) на утримання сина [PERSON] , який навчається, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 30.01.2020 року до закінчення [PERSON] навчання 30.06.2021 року. На підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.11.2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто кошти (аліменти) на утримання сина [PERSON] , який навчається, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 03.09.2021 року до закінчення [PERSON] навчання 30.06.2023 року. На даний час син сторін продовжує навчання у Кременчуцькому льотному коледжі Харківського національного університету внутрішніх справ з терміном закінчення навчання - 30 червня 2024 року. Просила стягнути з відповідача на свою користь кошти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку/доходу на період його навчання. Ухвалою судді\~від 24квітня 2023 року було відкрито провадження у справі, залучено учасників справи та визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та третя особа\~ [PERSON] у судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили розглянути справу за їх відсутності, позов задовольнити у повному обсязі, про що надали письмові заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, позов визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, про що надав письмову заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У ч. 2 ст. 200 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так судом достовірно встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 10 листопада 2004 року було розірвано шлюб, взятий [PERSON] з [PERSON] , який 18.01.2001 року був зареєстрований у Кременчуцькому відділі РАГС Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 649, що також підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 13.07.2005 року Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького управління юстиції. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського районного управління юстиції від 12 лютого 2002 року постає, що третя особа [PERSON] , [INFO] , є рідним сином позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.04.2020 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти (аліменти) на утримання дитини [PERSON] , який навчається, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 30 січня 2020 року до закінчення [PERSON] навчання 30 червня 2021 року та на користь держави судовий збір \~в розмірі 840 грн 80 коп. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.11.2021 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти (аліменти) на утримання дитини [PERSON] , який навчається, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 03.09.2021 року до закінчення [PERSON] навчання 30 червня 2023 року та на користь держави судовий збір \~в розмірі 908 грн 00 коп. Відповідач разом з позивачем та третьою особою [PERSON] не проживає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно довідки Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ від 04 липня 2023 року третя особа [PERSON] є курсантом Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ з 01 вересня 2021 року (наказ ХНУВС № 586 від 10.08.2021 року) та навчається на денному відділенні за рахунок коштів державного бюджету за спеціальністю 242 «Авіаційний транспорт», освітньо-професійною програмою «Технічне обслуговування та ремонт повітряних суден і авіадвигунів», освітнього ступеня «бакалавр». Термін закінчення навчання 30 червня 2024 року. (а.с. 45-47). Третя особа [PERSON] не працює, перебуває на утриманні у матері. Вказані обставини постають з позовної заяви. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів та про те, що доход його повнолітньої дитини перевищує доход кожної із сторін по справі, натомість, позов визнав, про що зазначив в своїй письмовій заяві. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Суд, на підставі встановлених фактів, а також враховуючи матеріальне становище позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] , який навчається на денному відділенні, перебуває на утриманні матері, відповідача, який не заперечував проти задоволення позову та погодився на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку/доходу щомісячно на період навчання дитини, а також зважаючи на те, що в законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, право третьої особи на утримання припиняється у разі припинення навчання, дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання дитини у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 01 липня 2023 року до закінчення [PERSON] навчання 30 червня 2024 року і на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн.60 коп. за ставкою згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на день подання позову. Відповідно ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини сторін у справі.

Outcome: approved