Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

У червні\~2023\~року [PERSON] \~звернулася до\~Першотравневого районного\~суду м.Чернівці\~із вказаним\~вище позовом\~до [PERSON] про стягнення аліментів. У позові посилалась на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.06.2009 шлюб з відповідачем розірвано. Після припинення фактичних шлюбних відносин неповнолітній син проживає разом із нею та знаходяться на її утриманні, вихованні. При цьому відповідач більше десяти років добровільно участі у матеріальному утриманні та вихованні сина не бере та злісно ухиляється від цього, що й змусило її звернутися до суду із даним позовом. Їй одній важко забезпечувати сина усім необхідним, так як вона має невеликий дохід, в середньому розмір її щомісячної заробітної плати становить 9000грн. Син навчається у 9-В класі Чернівецького багатопрофільного ліцею №11 «Престиж». На скільки їй відомо, [PERSON] має іншу сім`ю, є працездатною особою, має у власності нерухоме майно, транспортний засіб, стан здоров`я його задовільний, а тому він має змогу матеріально допомагати своїй дитині. На підставі вищевикладеного, просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи позивачка [PERSON] та її представник адвокат Андрухович В.Й. позов підтримали та підтвердили викладені у ньому обставини. Не заперечували щодо ухвалення по справі заочного рішення. Позивачка [PERSON] додатково пояснила, що після припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню сина та забезпечення його усім необхідним. Щомісяця вона витрачає на потреби сина (одяг, взуття, продукти харчування, ліки, товари необхідні для навчання у школі, гуртках, зайняття спортом) близько 15000-20000грн. Окрім спільної дитини з відповідачем, у неї також є інші діти, які перебувають на її утриманні. Оскільки, відповідач є молодою працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, він зобов`язаний належним чином утримувати свою дитину, у зв`язку із чим просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив та відзиву на позов, жодних заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подав. Згідно вимог\~ч.1\~ст.280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивачки не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Відповідно до\~вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 червня 2009 року розірвано (а.с.8-10). Від шлюбу\~у сторін\~ [INFO] народився\~син [PERSON] ,\~який після\~припинення фактичних\~шлюбних відносин\~між батьками\~залишився проживати\~разом із\~матір`ю (а.с.11). [PERSON] навчається у 9-В класі Чернівецького багатопрофільного ліцею №11 «Престиж» (а.с.12). Позивачка [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, здійснює свою діяльність у магазині (ПП [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] , загальна сума її доходу за період з грудня 2022 року по травень 2023 року становить 56700грн. (а.с.13). Оскільки відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та неповнолітньому сину належним чином матеріально не допомагає, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Як вбачається\~із матеріалів\~позову, відповідач [PERSON] є працездатною особою, стан здоров`я його задовільний. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з\~1\~січня 2023\~року прожитковий\~мінімум дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). При призначенні аліментів суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Таким чином,\~враховуючи наведені\~вище вимоги\~закону та\~фактичні обставини,\~підтверджені дослідженими\~доказами,\~суд вважає,\~що на\~підставі ст.183\~СК України\~з [PERSON] \~на користь\~позивачки [PERSON] \~слід стягувати\~аліменти на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~у \~ розмірі\~1/4\~частки від\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~починаючи з\~21\~червня 2023\~ року\~(дати\~подання позову\~до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду, від сплати якого позивачка звільнена.

Outcome: approved