Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

19.07.2023 року [PERSON] в інтересах якої діє представник - адвокат Вялова І.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання, щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання. В обгрунтування позовних вимог вказав, що відповідач є його батьком. Раніше, до досягнення ним 18 років батько [PERSON] сплачував аліменти на його утримання, на підставі виконавчого листа, виданого 11.03.2015 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської обалсті. На теперішній час він є повнолітнім, а тому змушений звернутися до суду із вказаним позовом оскільки продовжує навчатися на денній формі навчання у Відокремленому структурному підрозділі "Морехідний фаховий колеж імені О.І. Маринеска" Національного Університету "Одеська Морська Академія". Термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2025 року. Батько сплачувати аліменти добровільно на його утримання, на період навчання відмовляється. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.07.2023 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, однак його представник, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити та розгляд даної справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Бабкова О.С. надала заяву, в якій позовні вимоги визнає та розгляд даної справи проводити за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.04.2005 року [PERSON] народився [INFO] . Його батьками вказані сторони у справі. Згідно довідки Відокремленого структурного підрозділу "Морехідний фаховий колеж імені О.І. Маринеска" Національного Університету "Одеська Морська Академія" [PERSON] навчається у вказаному закладі на 1 курсі денної форми здобуття освіти. Термін навчання 01.09.2022 року по 30.06.2025 року. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є повнолітнім сином відповідача, який навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина, який продовжує на теперішній час навчання у розмірі у якому він просить. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка від його сплати звільнена.

Outcome: approved