Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

12 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до Комунального підприємства «ПВО «Енергія» про відшкодування майнової шкоди в розмірі 18 072 грн 15 коп. та моральної шкоди в розмірі 18 000 грн, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] . Дана квартира знаходиться на другому поверсі триповерхового будинку. 29 жовтня 2022 року, внаслідок пуску тепла в систему опалення будинку, тиском води, було вирвано болти на вентилі труби, яка знаходиться на горищі будинку, що призвело до затоплення квартири позивача. Як зазначає позивач, внаслідок затоплення квартири їй завдано матеріальну шкоду в розмірі 18 072 грн 15 коп. (вартість відновлювального ремонту) та моральну шкоду, яку позивач оцінює в 18 000 грн. Відповідач завдану шкоду добровільно не відшкодував, у зв`язку з чим позивач була змушені звернутись до суду для відновлення порушених прав співвласників квартири. До суду надійшов відзив Комунального підприємства «ПВО «Енергія», в якому представник останнього, заперечуючи проти позову зазначив, що розмір збитків обрахований у Звіті з урахуванням ПДВ не підлягає відшкодуванню через відсутність акту виконаних робіт чи наряду-замовлення з фіскальними або товарними чеками про оплату будівельних матеріалів з ПДВ. За переконанням представника відповідача, оскільки позивач є не єдиним власником квартири, то і шкода підлягає стягненню не лише на її користь одноособово, тобто фактично така є завищеною та має відповідати частці позивача у власності. Зауважив на недоведеності вимог в частині стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції, раніше викладені за змістом заяв по суті справи. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи таке. Так, встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження (наказу) від 12.01.2010 № 10360 /а.с. 7/. За доводами позову у вказаній квартирі фактично проживає лише позивач зі своєю сім`єю, а тому саме вона звертається до суду з даним позовом в інтересах всіх співвласників. Як вбачається з акту обстеження квартири [ADDRESS] від 03.11.2022, затвердженого директором КП ПВО «Енергія» Притико В.А., в результаті пуску тепла в будинку на горищі порвало болти на вентилі, внаслідок чого підтопило квартиру [ADDRESS] , а саме: в великій кімнаті упала штукатурка зі стелі розміром 1 кв.м., в кутку цієї ж кімнати були залиті шпалери розміром 3х1,2 п.м., шпалери на стелі зіпсовані розміром 3х4 п.м., в стелажі знизу відклеїлась смужка висотою 5 см з обох боків; в другій кімнаті відпала штукатурка розміром 1х2 п.м., шпалери пошкоджені 1х2 п.м.; в третій кімнаті пошкоджені шпалери розміром 3х2 п.м. на одній стіні, а на другій стіні зверху відсутня шпалера розміром 20 см ширина і 2 п.м. довжина, у тумбочці відклеїлись смужки з двох боків на 5 см. /а.с. 11/. Вважаючи відповідача винним у заподіянні шкоди майну позивача, посилаючись на положення статті 1166 ЦК України, позивач звернулася до суду з даними позовними вимогами. Частиною першою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. Згідно норм Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року) (ст. 7, 8) виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством, своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини. Споживач комунальних послуг має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 3 ст. 12, ст.ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стосовно деліктних зобов`язань законодавство передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідачів. В межах даної справи відповідач дану презумпцію не спростував. Зважаючи, що встановленими обставинами та матеріалами справи доведено факт залиття квартири позивача з вини відповідача, який, як виконавець комунальних послуг, повинен утримувати в належному технічному стані внутрішньобудинкові мережі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків. При цьому, визначаючись з розміром шкоди, суд виходить з приписів ст. 1192 ЦК України, за якими з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно звіту про незалежну оцінку майнових збитків, заподіяних затопленням квартири [ADDRESS] від 22.11.2022, вартість майнового збитку складає: 18 072 грн 15 коп. з ПДВ; 15 060 грн 25 коп. без ПДВ. В цьому контексті слід зауважити, що суд погоджується з доводами представника відповідача щодо безпідставності стягнення нарахованої суми збитків з ПДВ, оскільки позивачем не доведено, що ремонтні роботи в квартирі будуть проводитись платником ПДВ. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача матеріальна шкода у розмірі 15 060 грн 25 коп. (без ПДВ). З приводу вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному\~ болю\~ та\~ стражданнях,\~ яких\~ фізична\~ особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у\~ душевних\~ стражданнях,\~ яких\~ фізична\~ особа\~ зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,\~ членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у\~ душевних\~ стражданнях,\~ яких\~ фізична\~ особа\~ зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної\~ шкоди\~ визначається судом\~ залежно\~ від характеру правопорушення,\~ глибини фізичних та душевних\~ страждань,\~\~ погіршення\~\~ здібностей\~\~ потерпілого\~\~ або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди,\~ якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин,\~ які мають істотне значення. При\~\~ визначенні\~\~ розміру\~\~ відшкодування\~\~ враховуються\~\~ вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає\~ відшкодуванню та\~ не пов`язана з розміром цього відшкодування. Заподіяння позивачу моральної шкоди залиттям є очевидним, оскільки пошкодження майна у будь-якому випадку викликає хвилювання та страждання власника цього майна, так як особі необхідно докладати зусиль для відновлення пошкодженого майна, нести непередбачувані витрати, а зважаючи на те, що пошкодження є значними, у зв`язку з чим позивач була вимушена виїхати з квартири, що є місцем її проживання, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає належним до стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 6 000 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордера\~ від 23.11.2022, позивачем було понесено витрати на послуги спеціаліста в сумі 5 000 грн 00 коп. за підготовку звіту від 22.11.2022 про оцінку вартості матеріального збитку. Суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пов`язані із залученням спеціаліста пропорційно до обсягу задоволених вимог, що у даному випадку становить 2919 грн 18 коп. (5000 (витрати на залучення спеціаліста) х 21060,25 (сума задоволених позовних вимог) : 36072,15 (сума заявлених позовних вимог) = 2919,18 грн. (витрати на залучення спеціаліста пропорційно до обсягу позовних вимог). Визначаючи суму судового збору, що належить до стягнення з відповідача, суд виходить з того, що при подачі даного позову позивачем був сплачений судовий збір у загальному розмірі 1984 грн 80 коп. Відтак, пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1157 грн 79 коп. Поряд з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заявлених позивачем витрат в розмірі 2 200 грн, понесених нею на правову допомогу адвоката Рязанця А.А. по підготовці позовної заяви до суду, оскільки в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги, укладений між позивачем та адвокатом Рязанцем А.А. та дійсний на час надання таких послуг, а саме: станом на 08.12.2022, яким датована квитанція про сплату позивачем послуг адвоката у сумі 2 200 грн. Між тим, слід зауважити, що в матеріалах справи наявний договір № 24/23 про надання юридичних послуг адвокатом Рязанцем А.А. на замовлення [PERSON] , датований 03.04.2023. Понесення позивачем витрат за цим договором у розмірі 1 500 грн (участь адвоката в судовому засіданні) підтверджується квитанцією № 009 від 03.04.2023, отже такі є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 875 грн 75 коп.

Outcome: partial