Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів. Позивач зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 2011 року по 2020 рік. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наразі діти проживають разом із позивачем. Судовим наказом Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02.01.2020 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання двох їхніх дітей. Судовий наказ пред`явлено до виконання. Однак, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконував покладені на нього обов`язки щодо утримання дітей, тому має заборгованість перед позивачем, яка за період з 09.12.2019 року по 01.06.2023 року складає 181 570.37 грн., що підтверджено відповідними доказами. За наведеного, надавши розрахунки пені по аліментам, позивач просить суд, стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 181 570.37 грн за період з 01.12.2019 року по 01.06.2023 року; стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 19.07.2023 року відкрито провадження у справі; розглядати справу постановлено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію зазначеної ухвали та позовну заяву з додатками надіслано на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 10.08.2023 року до суду повернуто конверт, який не був вручений відповідачу [PERSON] з довідкою: адресат відмовився. Будь-яких інших заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне. [PERSON] народилась [INFO] , батьками дитини записано [PERSON] та [PERSON] , про що надано копію Свідоцтва про народження серія [NUMBER] видану Відділом ДРАЦС Петриківського РУЮ у Дніпропетровській області від 14.06.2011 року (а.с.11) [PERSON] народилась [INFO] , батьками дитини записано [PERSON] та [PERSON] , про що надано копію Свідоцтва про народження серія [NUMBER] видану Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Петриківського РУЮ у Дніпропетровській області від 06.07.2015 року (а.с.12) Заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2020 року шлюб між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) та [PERSON] (ІН [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ), зареєстрований 07 травня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 22 -розірвано. Рішення набрало законної сили 07.08.2020 року (а.с.13) 02.01.2020 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ у справі № 187/1939/19 (провадження № 2-н/0187/34/19), яким стягнуто з боржника [PERSON] , [INFO] , (місце народження с. Чаплинка Петриківського району Дніпропетровської області, ІН [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) на користь стягувача [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 09.12.2019 року і до повноліття дітей. Наказ набрав законної сили 02.01.2020 року (а.с.14) З копії довідки про заборгованість по аліментам, виданої начальником Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), судом встановлено, що згідно судового наказу № 2-н/0187/34/19 виданого Петриківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів із [PERSON] , заборгованість останнього із сплати аліментів (за період з 09.12.2019 року по 01.06.2023 року), станом на 01.06.2023 року складає 181 570.37 грн. (а.с.15,16) Позивач надала до суду копію довідки № 193 виданої адміністратором відділу ЦНАП Петриківської селищної ради, від 27.04.2023 року про склад сім`ї, де зазначено, що за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , та її доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.17) Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходить із наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц викладений правовий висновок щодо обрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів, який є обов`язковим для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, у якому відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц. Провівши відповідні арифметичні розрахунки способом викладеним у наведеній вище правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, судом встановлено, що сума пені за прострочення сплати аліментів боржником [PERSON] значно перевищує саму суму заборгованості за сплату аліментів. Тому, враховуючи вимоги ст. 196 СК України, суд погоджується із твердженням позивача про те, що пеня підлягає стягненню з відповідача у розмірі заборгованості по аліментам, тобто у сумі 181 570.37 грн. Відповідач, у свою чергу, наведений позивачем розрахунок не спростував, свого розрахунку або доказів на підтвердження відсутності заборгованості зі сплати аліментів до яких останній зобов`язаний за рішенням суду, не надав та взагалі відмовився від поштового відправлення. При цьому суд враховує, що відповідачем не оспорюється визначений виконавчою службою і розмір заборгованості по аліментам. Відповідно ж до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК) Виходячи з викладеного, встановивши, що відповідач не надав належних, допустимих та достатніх доказів того, що зазначена заборгованість утворилася не з його вини; приймаючи до уваги, що наявність об`єктивних та непереборних обставин, що перешкоджали відповідачу належним чином виконувати свій обов`язок не підтверджені відповідними доказами; враховуючи, що саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів, суд вважає, що існують правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені), передбаченої статтею 196 СК України . Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), розмір якої має бути не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів, розмір якої (з урахуванням заборгованості по аліментам у сумі 181 570.37 грн.) складає 181 570.37 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1 відсотка від суми стягнутої заборгованості, що складає 1815 грн. 70 коп. Розглядаючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд виходить із наступного. Позивач надала копію угоди № 97 про представництво клієнта адвокатом з юридичних питань, укладену 04.07.2023 року між адвокатом Петренко І.Ф. та клієнтом [PERSON] , де підставою є складання позову про стягнення заборгованості пені по аліментах на дітей (а.с.18) Окрім того, долучено копію додатку до зазначеної угоди № 97, де наведена виконана робота та оплата за неї клієнтом адвокатові в цивільних справах, а саме: за написання позовної заяви у сумі 1 500.00 грн. (а.с.19) З копії акту виконаних робіт по дорученню № 97 від 04.07.2023 року про представництво клієнта адвокатом з юридичних питань від 06.07.2023 року, вбачається, що при укладенні угоди № 978 від 04.07.2023 року клієнтом сплачено суму 1 500.00 грн (а.с.22) Надано копію квитанції до прибуткового касового ордера № 97 від 04.07.2023 року, за яким прийнято від [PERSON] на підставі угоди № 97 суму 1 500.00 грн за складання позову, консультацію та запит (а.с.20) Додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Петренко І.Ф. (а.с.21) Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) У ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути сумувитрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500 гривень 00 копійок. Інших витрат сторони не заявляли. На підставі наведеного,

Outcome: approved