Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок 1959 року побудови, загальною площею 90,7 кв.м., житлова 34,4 кв.м., допоміжна 43,5 кв.м., площа літніх, неопалювальних приміщень 12,8 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: веранда, сарай, погріб з шийкою, літня кухня, убиральня, огорожа, ворота з хвірткою, хвіртка, огорожа, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] та якій належав вказаний спадковий будинок, однак він (позивач) позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на вищевказане нерухоме майно, оскільки у правовстановлюючому документі на спадковий житловий будинок відсутній підпис та печатка голови Саварської сільської ради Богуславського району Київської області. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Богуславська міська рада Обухівського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 21 листопада 1995 року секретарем виконкому Саварської сільської ради Богуславського району Київської області Якимчук Г.С. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, інший спадкоємець за заповітом [PERSON] не звертався із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори Ірини ЧАМАТИ від 25.07.2023. Постановою державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори Київської області від 25.07.2023, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , оскільки у правовстановлюючому документі на спадковий житловий будинок відсутній підпис та печатка голови Саварської сільської ради Богуславського району Київської області. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] , підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 16.06.1999 року виконавчим комітетом Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, а також реєстраційним написом на правовстановлюючому документі від 25.06.1999 року зробленим Білоцерківським БТІ. Згідно заповіту посвідченого 21 листопада 1995 року секретарем виконкому Саварської сільської ради Богуславського району Київської області Якимчук Г.С., спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки спадкоємець [PERSON] не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , то інший спадкоємець за заповітом [PERSON] спадкує 1/2 частину житлового будинку за заповітом і 1/2 частину житлового будинку за законом першої черги. З урахуванням викладеного вбачається, що будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] під час підготовчого судового засідання не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536 гривень 80 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved