Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Балаклеївської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та розташовану за цією адресою земельну ділянку площею 0,1641 га для будівництва та обслуговування жилого будинку. Позивач стверджує, що у визначений законом строк він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тривалим лікуванням, а саме з 15 лютого по 14 липня 2023 року. Інші спадкоємці відсутні, оскільки чоловік [PERSON] помер [INFO] , а ще її один син помер [INFO] . Так як іншим чином прийняти спадщину він не має можливості, то змушений звернутись до суду з наведеним позовом. Ухвалою від 27 липня 2023 року суд постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача адвокат Терещенко С.І. направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, наполягала на позовних вимогах. Відповідач направив до суду заяву, в якій просив провести судове засідання за наявними у справі документами без участі представника Балаклеївської сільської ради, позов визнав у повному обсязі. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Сміла Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] померла доводилась позивачу матір`ю. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №427289 [PERSON] була власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,1641 га, що розташована по [ADDRESS] . Крім того, як вбачається з довідки виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради від 20 липня 2023 року за [PERSON] зареєстроване домоволодіння [ADDRESS] . З повідомлення Смілянської державної нотаріальної контори від 10.08.2023 встановлено, що із заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини після [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 10.08.2023 інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] іншим нотаріусом відсутня. Як встановлено з довідки виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради від 20 липня 2023 року [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Як на день смерті, так і по даний час в господарстві ніхто не зареєстрований. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З аналізу наведених норм вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] сплинув [INFO]. Позивач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після матері, як і не звертався і із заявою про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, він не вчинив дії, що свідчать про його намір прийняти спадщину. Позивач просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері з тих підстав, що він не встиг вчасно звернутись до нотаріуса із відповідною заявою у зв`язку із лікуванням. Судом досліджено довідку, видану 18.07.2023 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Тернівської сільської ради, з якої встановлено, що [PERSON] перебував на лікуванні у лікаря ЗПСМ Смілянської АЗПСМ КНП ЦПМСД Тернівської с/р Черкаської області з 15.02.2023 по 14.07.2023 у зв`язку із наслідками перенесеного ішемічного інсульту (01.12.2022). Суд зазначає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. В законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Однак, за практикою Верховного Суду поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Надаючи оцінку зазначеним позивачем причинам пропуску строку, суд враховує, що за тиждень після смерті матері позивач переніс ішемічний інсульт, за наслідками якого перебував майже 5 місяців на лікуванні, відповідно, у нього існували перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, незначний проміжок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (менше трьох місяців), а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Так, Європейський суд з прав людини вказав, що виконуючи завдання цивільного судочинства суд враховує, що у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права. Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, що належало його сім`ї, та призведе до передачі цього майна територіальній громаді як відумерлої спадщини. В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини з метою фактичної реалізації ним своїх спадкових прав за відсутності інших претендентів на спадщину. При цьому, суд враховує, що відповідач визнав позов у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно положень ч.1ст.142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції 0.0.3116589177.1 від 25 липня 2023 року позивач сплатив 1073 грн. 60 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом. Згідно виписки вказані кошти були зараховані до спеціального фонду державного бюджету Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд на підставі вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а іншу частину витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків необхідно стягнути з відповідача. Докази на понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять. На підставі наведеного,

Outcome: approved