Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

25.07.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову позивач вказала, що 24.05.1986 року між нею [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом РАЦС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, запис № 626, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу сторони набули нерухоме майно: 1) Комплекс нежитлові будівлі: будівля літ. «А» - 1390,30 м. кв, будівля літ. «Б»- 1402,50 м. кв., будівля літ. «В» - 1466,90 м. кв. за адресою: [ADDRESS] ; 2) земельна ділянка площею 12,9002 га розташована: [ADDRESS] , для обслуговування господарських будівель та споруд, кадастровий номер 322\~408 2100:03:024:0001; 3) нежитлова будівля літ «А» - 490,40 м. кв. за адресою: [ADDRESS] ; 4) земельна ділянка площею 0,5053 га, надана для особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 322\~378 0501:01:018:0018. Реєстрація права власності на вищевказане майно проведена на відповідача. Проте вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , а тому відповідно до чинного законодавства позивачка вказує, що їй належить частина вищевказаного майна. З кінця 2022 року позивачка з відповідачем не можуть дійти спільної згоди щодо користування спільним майном, а оскільки спільної згоди щодо його поділу вони дійти не змогли, у позивачки виникла необхідність звернутися до суду з проханням про захист порушеного права. На підставі вищевикладеного позивач [PERSON] просить суд: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину комплексу нежитлових будівель: будівля літ. «А» - 1390,30 м. кв, будівля літ. «Б»- 1402,50 м. кв., будівля літ. «В» - 1466,90 м. кв. за адресою: [ADDRESS] ; залишити за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину комплексу нежитлових будівель: будівля літ. «А» - 1390,30 м. кв., будівля літ. «Б»- 1402,50 м.кв., будівля літ. «В» - 1466,90 м.кв. за адресою: [ADDRESS] ; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 12,9002 га розташованої: [ADDRESS] , для обслуговування господарських будівель та споруд, кадастровий номер 322\~408 2100:03:024:0001; залишити за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 12,9002 га розташованої: [ADDRESS] , для обслуговування господарських будівель та споруд, кадастровий номер 322\~408 2100:03:024:0001. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі літ «А» - 490,40 м. кв. за адресою: [ADDRESS] ; залишити за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі літ «А» - 490,40 м. кв. за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5053 га, надана для особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 322\~378 0501:01:018:0018; залишити за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5053 га, надана для особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 322\~378 0501:01:018:0018. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити та просила провести розгляд справи без її участі (а.с.97). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, попередньо надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а. с. 96). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ч. ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 24.05.1986 року між [PERSON] та [PERSON] було укладений шлюб, який зареєстрований Відділом РАЦС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 626, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.9). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 779 (а.с.17) та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 117 (а.с.18). В період шлюбу сторони набули нерухоме майно: 1) Комплекс нежитлові будівлі: будівля літ. «А» - 1390,30 м.кв, будівля літ. «Б»- 1402,50 м.кв., будівля літ. «В» - 1466,90 м.кв. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 671256 від 30.05.2003 року Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації (а.с.22); 2) земельна ділянка площею 12,9002 га розташована: [ADDRESS] , для обслуговування господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3224082100:03:024:0001, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку виданий 24.06.2009 року на підставі Рішення Господарського суду Київської області від 25.04.2008 року №9/16 (а.с.33); 3) нежитлова будівля літ «А» - 490,40 м.кв. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору Купівлі-продажу від 24.12.2009 року, зареєстровано в реєстрі за № 3930, посвідчено приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області В. Скоробагатько (а.с.19-21); 4) земельна ділянка площею 0,5053 га, надана для особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 322\~378 0501:01:018:0018, що підтверджується копією Договору Купівлі-продажу від 24.12.2009 року, зареєстровано в реєстрі за №3932, посвідчено приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області В. Скоробагатько (а.с.26-28). Реєстрація права\~власності на\~вищевказане майно\~проведена на\~відповідача. З кінця 2022 року позивачка з відповідачем не можуть дійти спільної згоди щодо користування спільним майном, а оскільки спільної згоди щодо його поділу вони дійти не змогли, у позивачки виникла необхідність звернутися до суду з проханням про захист порушеного права. Відповідно до вимог ч.3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 61 СК України\~встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України\~ встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1ст.69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частиною 1\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною1 ст. 71СК України\~встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту п. п. 23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, враховуючи, що спірне майно набуте сторонами за час шлюбу, тобто є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги позивачки [PERSON] в повному обсязі, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про його поділ між сторонами, виділивши у власність за позивачем 1/2 частки майна набутого за період шлюбу, що відповідає вимогам Сімейного та Цивільного кодексів України та відповідач не заперечує щодо такого поділу майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved