Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 03.08.2012 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.01.2017. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але сума аліментів не є чітко встановленою і сплачується відповідачем з власних міркувань та розрахунків. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з якою позовні вимоги не визнав та зазначив наступне. Після розірвання шлюбу між сторонами укладено усну угоду, згідно з якою відповідач добровільно погодився сплачувати аліменти позивачу на утримання спільної дитини на щомісячній основі. Починаючи з січня 2017 року відповідач сплачував аліменти в розмірі 500 доларів США на місяць, або еквівалентну суму в національній валюті. Підтвердженням отримання позивачем платежів зі сплати аліментів є відповідні розписки. З початку 2022 року відповідач повідомив позивача, що буде сплачувати аліменти у розмірі 200 доларів США на місяць, оскільки значну частину доходу спрямовує на надання допомоги Збройним Силам України. Відповідач виконує свої зобов`язання та заборгованості зі сплати аліментів не має. Крім того, 18.11.2018 відповідачем укладено шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу народилася дитина - [PERSON] . Таким чином, на утриманні відповідача перебуває дружина, яка не працює, та друга дитина, яка на рівні із спільною з позивачем дитиною потребує належного догляду та має право на рівень життя достатній для її всебічного розвитку. Позивачем подано відповідь на відзив, згідно з якою розмір сплачених відповідачем аліментів не є узгодженим з позивачем та не є чітко встановленим. Зменшення розміру аліментів відбулось шляхом прийняття рішення особисто відповідачем та не узгоджувалось з позивачем. Доказів перебування дружини відповідача на його повному утриманні, її не працездатності не надано. Наявність другої дитини у відповідача не підтверджує факт її утримання саме відповідачем. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача заперечував проти їх задоволення. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.08.2015 батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з заочним рішенням Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області\~від 10.01.2017\~року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до розписок [PERSON] від 29.12.2017, 29.12.2018, 20.12.2019, 21.09.2020, 21.10.2020 [PERSON] у 2017 році сплатив аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] у розмірі 6000 доларів США, у 2018 році 6000 доларів США, у 2019 році 6000 доларів США, за 2020 рік станом на 22.09.2020 - 4500 доларів США, у жовтні 2020 року - 500 доларів США. Згідно з розпискою [PERSON] від 05.08.2022 вона отримала від [PERSON] грошовий переказ у розмірі 2400 доларів США на утримання дитини [PERSON] за період з червня 2022 по травень 2023 року. Розпискою [PERSON] також підтвердила, що не має до [PERSON] фінансових претензій та вимог за минулі періоди та, що свої зобов`язання з виплати аліментів до травня 2023 року він виконав у повному обсязі. Згідно з платіжною інструкцією від 25.06.2023 відповідач сплатив позивачу аліменти за червень 2023 року у розмірі 7315 гривень. 18.08.2018 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.11.2018. У шлюбі в них [INFO] народилася дитина [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, положення\~ст. 180 СК України, згідно з якими обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. З огляду на викладене, ураховуючи що відповідач перебуває в працездатному віці, являється батьком малолітньої дитини [PERSON] , зобов`язаний утримувати його до повноліття, та ураховуючи перебування на утриманні відповідача ще однієї малолітньої дитини - [PERSON] , приймаючи до уваги усі обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з\~відповідача на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 536.80 грн., решта підлягає віднесенню на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial