Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому належить Державний акт на право власності на земельну ділянку 0,25 га, серія ЧР 18-5-45, виданий Головківською сільською Радою народних депутатів. Разом з тим, у даному Державному акті зазначено, що він виданий громадянину України [PERSON] . На його думку, помилка у написанні прізвища виникла через неуважність працівника сільської ради, який виписував Державний акт на земельну ділянку, позаяк в акті вказано три рази прізвище [PERSON] і тільки в одному зроблено помилку. Як зазначено, для подальшого розпорядження своєю земельною ділянкою і отримання кадастрового номеру йому необхідно встановити, що Державний акт на право власності на земельну ділянку дійсно належить йому, адже його прізвище у графі видано громадянину України, не відповідає прізвищу у паспорті. Заявник вказує, що факт належності йому цього Державного акту на право власності на земельну ділянку підтверджується довідкою, виданою старостинським округом села Головківка Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області № 344 від 06.07.2023. До того ж, звертає увагу суду на те, що отримати новий Державний акт з виправленим прізвищем неможливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на земельні ділянки реєструються у Державному реєстрі прав (ч. 1 ст. 5 Закону). Підтвердженням права власності на земельну ділянку буде витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на земельну ділянку (у тому числі видачу Державних актів) чинне законодавство не передбачає. На підставі зазначеного вище, заявник просить суд встановити юридичний факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку 0,25 га, серія ЧР 18-5-45, виданий Головківською сільською радою народних депутатів на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Ухвалою суду від 03.08.2023 заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подавши до суду письмову заяву від 24.08.2023 про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні заінтересована особа фізична особа-підприємець [PERSON] не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення учасника справи належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Враховуючи відсутність інформації про поважність причин неявки заінтересованої особи, яка повідомлялася належним чином про день, час, місце розгляду справи, суд прийшов до висновку, що неявка заінтересованої особи не є перешкодою для розгляду даної справи та ухвалив про проведення розгляду справи на підставі письмових доказів, що містяться у матеріалах справи. Враховуючи думку заявника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, Головківською сільською Радою народних депутатів 17.09.1996 видано громадянину України [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю (0,250 га) серії ЧР 18-5-45, на підставі рішення Головківської сільської Ради народних депутатів № 13 від 11.04.1996. Акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 50. Разом з тим, у вказаному вище Державному акті зазначено, що цей державний акт складено у двох примірниках, з яких перший видано громадянину [PERSON] , другий зберігається у сільській Раді народних депутатів. Крім того, у описі меж земельної ділянки зазначено її постійним користувачем - [PERSON] . Між тим, як вбачається із даних паспорта заявника серії [NUMBER] , виданого 18.05.2001 Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області, його прізвище, ім`я та по батькові вказано - [PERSON] . До того ж, як вбачається з довідки № 344 від 06.07.2023, виданої старостинським округом села Головківка Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, [PERSON] , 1953 року народження, має у власності земельну ділянку 0,2500 га у [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності на землю серії ІІ ЧР 18-5-45, виданий 17.09.1996 на [PERSON] . У Державному акті допущена помилка у прізвищі власника. Як зазначено, [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою. Будь-якій іншій особі з подібним прізвищем, ім`ям та по батькові на території с. Головківка Черкаського району Черкаської області Державний акт не видавався. Судом також досліджено ряд документів, зокрема, картку фізичної особи - платника податків від 13.08.2013 № 2301-13-07064, в якій зазначено прізвище, ім`я та по батькові заявника - [PERSON] . За таких обставин, в заявника виникла необхідність у встановленні факту належності йому правовстановлюючого документу, оскільки його прізвище, ім`я та по батькові у Державному акті на право приватної власності на землю серії ЧР 18-5-45 від 17.09.1996, який виданий Головківською сільською Радою народних депутатів та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 50, не збігається з прізвищем, ім`ям і по батькові, зазначеним у паспорті заявника. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Отже, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01.01.2012, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. За таких обставин, враховуючи положення ЦПК України, суд вважає, що дійсно при оформленні Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 18-5-45 від 17.09.1996, який виданий Головківською сільською Радою народних депутатів та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 50, відповідним органом та посадовою особою допущено помилку у визначенні прізвища заявника, а тому доводи поданої до суду заяви знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і є такими, що підлягають до задоволення, а саме, дійсно Державний акт на право власності на земельну ділянку 0,250 га серії ЧР 18-5-45, виданий Головківською сільською Радою народних депутатів на ім`я [PERSON] , - належить заявнику [PERSON] , [INFO] . На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, - факту належності правовстановлюючого документу. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved