Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 липня 2006 року між нею і відповідачем, [PERSON] , був укладений шлюб, зареєстрований Виконкомом Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №5. Від дошлюбного спільного проживання сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] проживає разом з позивачем. Позивач не відмовляється виконувати свій обов`язок, щодо утримання та виховання дитини. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між позивачем та чоловіком виникали непорозуміння, що спричиняло повсякденні сварки, навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім`ї, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. В зв`язку з цим, з 2017 року позивач припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство та спільне проживання. Зазначені обставини підтверджуються довідкою №05-20/90-ВС від 03.05.2023 року наданою виконавчим комітетом Томаківської селищної ради. Примирення з відповідачем неможливе. Спроби збереження сім`ї позивач вважає недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний; тривалий час позивач та її чоловік живуть окремо кожен своїм особистим життям. Відповідно, зникла можливість бути їхній сім`ї суспільно корисною, і взагалі - складовою самого суспільства. Спільне життя між сторонами не склалося. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу буде протирічити їхнім інтересам. Спори щодо поділу спільного сумісного майна між ними відсутні. Дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі обох з подружжя. Після розірвання шлюбу не буде порушено їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Позивач у справі, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, строк для примирення не надавати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також просить суд розглянути справу без його участі, проти позову про розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати родину, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Як визначено ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 22 липня 2006 року, який зареєстрований Виконкомом Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого 22.07.2006 року. Сторони у справі від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 червня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Син [PERSON] проживає разом з позивачем. Окрім того, судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між ними. За нормами ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з її позовної заяви. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Відповідач проти позову про розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе, суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. У відповідності до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами у справі розірвати. Сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 1073,60 грн підлягає відшкодуванню їй відповідачем у відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved