Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

16.06.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позов позивач зазначив, що з 27 червня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. До середини липня 2022 року з відповідачем проживали разом, але згодом відповідач, у зв`язку із вторгненням російських військ на територію України, забрала дитину та покинула Бобринеччину . З липня 2022 року по квітень 2023 року з відповідачем постійно спілкувались за допомогою засобів телефонного зв`язку, цікавились життям один одного. Проте у травні 2023 року відповідач повідомила, що має намір залишитись на території Польщі, де перебуває вже майже рік та має місце роботи. Тому за спільною домовленістю з відповідачем вирішили припинити подружні відносини і розірвати шлюб. З липня 2022 року між ним та відповідачем не ведеться спільне господарство. За вказаних обставин вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Примирення з відповідачем також вважає неможливим, оскільки рішення про розірвання шлюбу прийняте спільно і жодна із сторін не бажає поновлення подружніх відносин. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.06.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.25-26). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.40). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги викладені у позовній заяві визнає повністю, згодна на розірвання шлюбу (а.с.37-38). Частиною ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнала позов, про що подала до суду окрему письмову заяву про визнання позову, і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає наявність законних підстав для визнання відповідачем позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 27.06. 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.06.2008 року (а.с.14). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.08.2008 року (а.с.15). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з матеріалів позовної заяви встановлено, що сторони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Нині шлюб має формальний характер, збереження сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, оскільки шлюбні відносини припинені. З огляду на викладене, а також те, що відповідач визнала позов та його визнання прийняте судом, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер та подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved