Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-23 00:00:00

До суду звернувся виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування, яка подана в інтересах малолітнього [PERSON] , до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позову зазначає, що в службі у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] відмовилася забрати дитину [PERSON] із комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцький перинатальний центр ІІ рівня», про що 31.08.2021 року складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забирати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 08.10.2021 № 1399 малолітньому [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 08.10.2021 № 1400 малолітнього [PERSON] , [INFO] влаштовано до комунального підприємства «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради». Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 27.10.2022 № 1542 продовжено термін перебування дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , у комунальному підприємстві «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» строком на один рік. Згідно з довідкою КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради « від 27.01.2023 року №98, малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває у закладі з 26.10.2021 року по теперішній час За час перебування малолітньої дитини в закладі мати та інші родичі дитину не відвідували, не телефонували, станом здоров`я та розвитком дитини не цікавились. Питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 01.03.2023. 28.03.2023 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області прийнято рішення «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] ». Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку кожного місяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які перераховувати на особистий рахунок дитини, який буде відкрито у відділенні Державного ощадного банку України, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 24 квітня 2023 року відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні. 22 травня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування, у судове засідання не прибула, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи здійснити без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, позов визнала у повному обсязі, просила розглянути позов без її участі, зі змістом ст. 166 СК України щодо правових наслідків позбавлення батьківських прав була ознайомлена, про що надала заяву до суду. Представник третьої особи - КП «Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради», керівництво якого було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула, причини неявки представника не повідомили. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с. 14). Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.02.2023 року №00038642533 (а.с. 17-18). Органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області проведено перевірку додержання вимог законодавства України щодо захисту прав малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У Службі у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Згідно заяви від 31.08.2021 року [PERSON] відмовилася забирати дитину [PERSON] , [INFO] з комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцький перинатальний центр ІІ рівня». 31.08.2021 року складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забирати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 08.10.2021 № 1399 малолітньому [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 08.10.2021 № 1400 малолітнього [PERSON] , [INFO] влаштовано до комунального підприємства «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради». Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 27.10.2022 № 1542 продовжено термін перебування дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , у комунальному підприємстві «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» строком на один рік. Малолітній [PERSON] , [INFO] має сестру [PERSON] , [INFO] та бабусю [PERSON] , [INFO] , які разом з [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Фактично на даний час перебувають у Федеративній Республіці Німеччина з березня 2022 року. Згідно з довідкою КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради « від 27.01.2023 року №98, малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває у закладі з 26.10.2021 року по теперішній час. За час перебування малолітньої дитини в закладі мати та інші родичі дитину не відвідували, не телефонували, станом здоров`я та розвитком дитини не цікавились. Питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 01.03.2023. 28.03.2023 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ухвалено рішення «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] ». Висновком органу опіки та піклування визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються в частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно, відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень, наданих в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 6 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили, суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. У ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах; чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, суд вважає достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, звідси суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Необхідно позбавити батьківських прав відповідача стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача [PERSON] кошти (аліменти) на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на особистий рахунок дитини у відділенні АТ «Державний Ощадний банк України» з 10.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує, що позивач не сплатив судовий збір, оскільки є звільненим від сплати судового збору, який подано в інтересах малолітньої дитини з метою її захисту, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" необхідно стягнути з відповідача на корить держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн. (1073,60 грн. х 2) за мінімальними ставками судового збору на день подання позову для фізичних осіб за двома вимогами майнового та немайнового характерів відповідно в частині стягнення аліментів на утримання дитини та про позбавлення батьківських прав. Рішення суду у відповідності до ст. 430 ЦПК України необхідно допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved