Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

26 січня 2022 року [PERSON] звернулася до Московського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що позивачу на підставі договору дарування, праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі- [PERSON] , [PERSON] . Вказані особи хоч і зареєстровані за адресою- квартира [ADDRESS] , але фактично не проживають за місцем реєстрації з вересня 2014 року. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачі відмовляються. Будь які особисті речі та майно відповідачів у вказаній квартирі відсутні. Позивач постійно сплачує за комунальні послуги відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб, хоча останні і не користуються такими послугами. Реєстрація відповідачів у даній квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі розпоряджатися належним їй майно. Ставить позивача у складне матеріальне становище. Оскільки відповідачі більше семи років не мешкають у квартирі [ADDRESS] , особистих речей у даній квартирі не мають, коштів за комунальні послуги не сплачують, що ставить позивач у складне матеріальне становище, та порушує права позивача як власника, вказана обставина стала підставою звернення до суду із даним позовом. Прохала визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою- [ADDRESS] . По справі було відкрито спрощене провадження. На виконання розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 Київ № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану зміненно територіальну підсудність судових справ підсудних Московському районному суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави, тому цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням було направлено до Октябрського районного суду м. Полтави для розгляду за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням розподілено на суддю Г.В. Андрієнко, із присвоєнням номеру провадження-2/554/6508/2023.02 травня 2023 року прийнято до свого провадження дану справу. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02 травня 2023 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, суд про причину своєї неявки не повідомили. Викликалися через оголошення на сайті. Відзив на адресу суду не направили. Заяв від них до суду також не надходило. \~ \~ \~ \~ За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи,надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~ \~Встановлено,\~що [PERSON] на праві особистої приватної власності , належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування квартири від 06.09.2018 р. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі- [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі зареєстровані за адресою- квартира [ADDRESS] , але фактично не проживають за місцем реєстрації з вересня 2014 року. Вказана обставина підтверджується копією акту від 17 січня 2022 року за підписом осіб, які мешкають у будинку [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно вказаного акту вказані особи підтверджують, що з вересня 2014 р. і по теперішній час [PERSON] та [PERSON] не мешкають за місцем реєстрації , зокрема за адресою- [ADDRESS] . Будь-які речі та інше майно вказаних осіб у зазначеній квартирі відсутні. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачі відмовляються. Будь які особисті речі та майно відповідачів у вказаній спірній квартирі відсутні. Позивач постійно сплачує за комунальні послуги відповідно до кількості зареєстрованих осіб, хоча останні і не проживають у даній квартирі. Оскільки позивач самостійно сплачує кошти по утриманню квартири, вказана обставина ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Крім того, реєстрація відповідачів у вказаній квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі розпоряджатися належним їй майном. Ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є правом особи на річ( майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу першого статті першої Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифіковано Законом N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від\~17.07.97 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у належній [PERSON] квартирі [ADDRESS] не проживають, не беруть участі в утриманні вказаного житла, проте у добровільному порядку з реєстрації не знімаються, вищевказаний факт створює позивачу перешкоди у користуванні квартирою та обмежує позивача у праві вільно розпоряджатися своєю власністю,тому суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Крім того , у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідачів підлягає стягненню на користь позивача по 496,20 грн. судового збору з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved