Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

У січні 2022 року ЖБК «КИЇВ-9» звернулось до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 36 463,51 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є членом ЖБК «КИЇВ-9», а отже, як власник квартири зобов`язаний брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. ЖБК«КИЇВ-9» надає житлово-комунальні послуги та експлуатаційні послуги з утримання будинку членам кооперативу. Отже, відповідач як власник та споживач житлово-комунальних послуг, у відповідності до статей 156, 162 ЖК України, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно розрахунку заборгованості станом на 01.07.2023 року по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власника квартири за адресою [ADDRESS] , існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 15 176,70 грн. за період з 01.08.2018 по 01.07.2023. Вказаний розмір заборгованості позивачем не оплачена, чим завдаються збитки позивачу, а тому відповідачем у відповідності до ст. 625 ЦК України нараховано інфляційну складову боргу в сумі 10 075,55 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 2 254,00 грн. З підстав стягнення вказаної суми заборгованості позивач звернувся із даним позовом до суду. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2022 справу передано у провадження судді Рибалки Ю. В. Ухвалою суду від 04.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В липні 2023 року відповідачем було надано відзив на позов, в якому він зазначає що позовні вимоги ним не визнаються та просить відмовити ЖБК «Київ-9» в задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що він не є членом кооперативу, тому обов`язки щодо сплати внесків у нього не виникає. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Вказаний будинок обслуговує ЖБК «КИЇВ-9», який надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців на обслуговуючій території й збір з власників квартир за відшкодування експлуатаційних втрат утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач користується та отримує надані йому відповідачем послуги, а тому згідно із статтями 156, 162 ЖК України зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою КМУ №45 від 24.01.2006 «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08.10.1992 №572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком позивача відповідач не сплачує вартість наданих йому житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.08.2018 по 01.07.2023 у розмірі 15 176,70 грн. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як такий, що не спростований відповідачем, оскільки будь яких належних та допустимих доказів в заперечення вищевстановлених обставин відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вказане положення закону позивачем на суму заборгованості відповідача було нараховано інфляційну складову у розмірі 10 075,55 грн. та 3% річних у розмірі 2 254,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача становить 36 463,51грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих йому житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 36 463,51 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати з оплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved