Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07.12.2017 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним. Спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. На даний час спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач просить: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який зареєстрований 07.12.2017 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 175. Ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області Тандира О.В. від 14.04.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. У встановлений судом строк від відповідачки до суду надійшов відзив на позов, яким позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. Додатково у відзиві відповідач вказала, що наразі між нею та позивачем існує спір щодо визначення місця проживання їхньої спільної доньки [PERSON] . Відповідно до Розпорядження №284 від 31.05.2023 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 року дану справу передано на розгляд судді Білоцькій Л.В. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 07.12.2017 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 175. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с. 8). Від шлюбу сторони у справі мають малолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10), яка зареєстрована та проживає з 05.02.2018 року по теперішній час з батьком - позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Як вказав позивач, та що визнала відповідач, сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дане питання відповідачкою не порушувалося. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тож, приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 50 відсотків судового збору (1073,60 грн.) в сумі 536,80 грн. на користь позивача, при цьому решту 50 відсотків судового збору (1073,60 грн.) в сумі 536,80 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету, оскільки відповідач визнала позов. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved