Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

19.06.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. 24.08.2023 [PERSON] , звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» матеріальну шкоду у розмірі 58121,39 грн., також просить стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору у у розмірі 1073,60 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. Позивач позов обґрунтовує тим, що 27.07.2021 року о 19:45 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем Nissan Rogue, д.н.з [NUMBER] по вул. Співдружності при виїзді на нерегульоване перехрестя вул. Миколи Світальського - вул. Женевська, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» не надав перевагу в русі транспортному засобу Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , який рухався по головній дорозі та скоїв зіткнення з ним. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11.08.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність останнього була на момент настання ДТП застрахована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на суму із встановленим лімітом 130 000 грн., франшиза 0,00 грн. Позивач повідомив ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» про настання страхового випадку. Представником страхової компанії було проведено огляд транспортного засобу, про що складено акт. З метою визначення вартості матеріального збитку та відновлювального ремонту вартості автомобіля було проведено оцінку матеріального збитку. У відповідності до звіту про визначення вартості засобу № 33329 від 27.12.2022р., сума матеріального збитку, заподіяного КТЗ Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] , у цінах на дату 06.09.2021р. складає 58 121,39 грн. в свою чергу фактично на ремонт витрачено 62 370 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 29.11.2021р. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 33329 від 27.12.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля станом на момент проведення дослідження становить 91 862,97 грн. Позивач неодноразово звертався до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з заявою про страхове відшкодування, однак так його і не отримав. Спір з [PERSON] вирішено в позасудовому порядку. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» 58 121,39 грн. матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, 1073,60 грн. сплаченого при подачі позову судового збору та 8 000 грн. витрат пов`язаних із оплатою правничої допомоги. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.06.2023 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 28.08.2023, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 28.08.2023 ухвалою суду призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надав суду заяву в якій зазначив, що зменшені позовні вимоги підтримують в повному обсязіта просив проводити розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, відзив до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 27.07.2021 року о 19:45 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем Nissan Rogue, д.н.з [NUMBER] по вул. Співдружності при виїзді на нерегульоване перехрестя вул. Миколи Світальського - вул. Женевська, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав перевагу в русі транспортному засобу Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , який рухався по головній дорозі, та скоїв зіткнення з ним. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11.08.2021р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а.с. 11-13. На момент вчинення правопорушення цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203149331, а.с. 38. Згідно до звіту про визначення вартості засобу № 33329 від 27.12.2022р., сума матеріального збитку, заподіяного КТЗ Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] , у цінах на дату 06.09.2021р. складає 58 121,39 грн. в свою чергу фактично на ремонт витрачено 62 370 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 29.11.2021р. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 33329 від 27.12.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля станом на момент проведення дослідження становить 91 862,97 грн. , а.с.14-20. 29.07.2021р. [PERSON] за номером телефону повідомив ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» про настання події та 31.07.2021р. звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а.с.33. Представником страхової компанії 06.09.2021р. було проведено огляд транспортного засобу, про що складено акт огляду транспортного засобу №33329, а.с. 21, 22-32. 20.10.2021р. [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з заявою про страхове відшкодування. 10.01.2023р. [PERSON] повторно звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з заявою про страхове відшкодування а.с. 35, 36-37. Однак відшкодування позивачу не сплачено. Оцінка суду. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] скоєнні ДТП доведена належним чином та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України доведенню не підлягає. Внаслідок ДТП автомобілю Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] спричиненні механічні пошкодження, а власнику завданий матеріальний збиток на суму 58121,39 грн. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до положень ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок, в тому числі страховиком, з урахуванням положень статті 999 ЦК України, Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV). Стаття 979 ЦК України передбачає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) відступила від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, та зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п.35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» . До теперішнього часу відповідачем ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» завдана позивачу матеріальна шкода внаслідок ДТП, яка відповідає ліміту страхового відшкодування, не сплачена. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» страхового відшкодування у розмірі 58 121,39 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з метою захисту майнових прав позивача. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача, ст.142 ЦПК України. У даному випадку позивач звернувся до суду з позовом до двох відповідачів. В ході судового розгляду справи позивач не подавав до суду клопотання про зміну складу відповідачів . Водночас заборгованість [PERSON] була сплачена після відкриття провадження у справі. З урахуванням викладеного , суд вважає за необхідне, згідно зі ст.ст. 133, 141,142 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог з обох відповідачів на користь позивача, а саме: з ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» - 675,51 грн.; з [PERSON] - 398,09 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу - то в цій частині слід відмовити позивачу у звязку з відсутністю жодних доказів здійснення ним таких витрат (сплати коштів на користь адвоката), на підставі ст.137 ЦПК України.

Outcome: approved