Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на іпотечне майно. Позов мотивовано тим, що15.01.2007 між [PERSON] , та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №CNL-В00/004/2007. За умовами договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 38780 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 13,99%. 23.11.2009 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Додатковий договір №2 до Кредитного договору, за умовами якого позичальнику було надано транш у розмірі 2608,20 доларів США з метою погашення прострочених та строкових процентів. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є новим кредитором за вказаним кредитним договором та за договором поруки №SR-В00/004/2007 від 15.01.2007 відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010. 30.05.2016 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] був укладений додатковий договір №6 до Кредитного договору №CNL-В00/004/2007 від 15.01.2007. Проте позичальник не дотримався умов договору, а тому 11.01.2023 йому було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Але зазначена вимога виконана не була, а кошти по зобов`язанню не сплачені. Таким чином, станом на 20.03.2023 у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 604543,29 грн., що є залишком заборгованості за кредитом. Крім цього, відповідно до договору поруки №SR-В00/004/2007 від 15.01.2007, [PERSON] прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його зобов`язань перед банком. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, поручитель повинен відповідати за порушення даного зобов`язання, як солідарний боржника. Також з метою забезпечення виконання зобов`язання, між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №PCNL-В00/004/007 від 15.01.2007. Відповідно до вказаного договору, [PERSON] передав в іпотеку квартиру [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з позов у якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за Кредитним договором №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007 в розмірі 604543,29 грн. (шістсот чотири тисячі п`ятсот сорок три гривні двадцять дев`ять копійок) та звернути стягнення на підставі договору іпотеки (майнової поруки) №PCNL-В00/004/2007 від 15.01.2007 на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] ), що належить на праві власності [PERSON] , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007 в розмірі 604543,29 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження у справі. (а.с. 93) Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались, відзив на позовну заяву не надали. Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Череда Т.М. в судове засідання не з`явилась, проте надала заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність. Позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Лепетуха Я.В. в судовому засіданні не заперечувала факт наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 604543,29 грн. Не заперечувала наявність договорів поруки та іпотеки, їх законність та дійсність. Пояснила, що між позивачем та відповідачами ведуться перемовини, щодо погашення заборгованості. Заперечувала проти задоволення позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище, суд ухвалив провести розгляд справи за наявними матеріалами справи. \~ \~ \~ \~Суд заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи,\~оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов такого висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 15.01.2007 між ЗАТ «ОТП банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CNL-B00/004/2007. Відповідно до умов цього договору, Банк надає позичальнику кредит у розмірі 38780 доларів США на споживчі цілі, дата остаточного повернення кредиту 14.01.2017 року (розділ 2). Сторонами також було узгоджено фіксовану процентну ставку у розмірі 13,99% річних (розділ 3). Сторони погодили, що сума кредиту та нарахованих відсотків погашається щомісяця рівними частинами протягом всього строку дії кредитного договору (розділ 4). (а.с.8) \~ \~ \~ \~Крім цього, 15.01.2007 ЗАТ «ОТП банк» та [PERSON] підписали частину №2 кредитного договору №CNL-B00/004/2007. (а.с.9) 15.01.2007 між ЗАТ «ОТП банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-В00/004/2007. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань за кредитним договором №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007 в повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та боржник відповідають, як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. У випадку невиконання боржником боргових зобов`язань, банк вправі звернутись до поручителя з вимогою про виконання зобов`язання в повному обсязі чи в частині. (а.с.42) 15.01.2007 між ЗАТ «ОТП банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №PCNL-В00/004/2007, який було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. та зареєстровано в реєстрі за №166. Відповідно до умов договору, [PERSON] надав в іпотеку, з метою забезпечення зобов`язань боржника за кредитним договором №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2023, квартиру [ADDRESS] , та належить [PERSON] на праві власності. (а.с.51-53) Відповідно до кредитної заявки від 16.01.2007, [PERSON] за кредитним договором №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007 отримав від ЗАТ «ОТП Банк» 38780 доларів США. (а.с.12) Вказане також підтверджується випискою по кредитному рахунку позичальника. (а.с.29-35) 23.11.2009 між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було підписано Додатковий договір №2 до кредитного договору №CNL-B00/004/2007. У вказаному договорі сторони домовились внести зміні та доповнення до Кредитного договору, а саме: викласти в п.3 частини №1 Договору в наступній редакції: «Сторони наступним домовились, що з 23.11.2009 року до 23.04.2010 для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процента ставка в наступному розмірі 9,38% річних. На період з 23.04.2010 до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування буде використовуватись фіксована процента ставка в наступному розмірі 13,99% річних.» (п.2.1.1) Крім цього, доповнено Кредитний договір графіком платежів. (п.2.1.2) Також, відповідно до п.2.2.2 Додаткової угоди, позичальнику надається Транш в сумі 2608,20 доларів США з метою погашення прострочених та/чи строкових процентів. (а.с. 13-17) Відповідно до кредитної заявки від 23.11.2009, [PERSON] за кредитним договором №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007 отримав від ЗАТ «ОТП Банк» транш у розмірі 2608,20 доларів США. (а.с.18) Вказане також підтверджується випискою по кредитному рахунку позичальника. (а.с.36-37) 23.11.2009 між АТ «ОТП банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору поруки №SR-В00/004/2007 від 15.01.2007. (а.с.43-44) У вказаному додатковому договорі сторони погодили внесення змін до договору поруки №SR-В00/004/2007 від 15.01.2007 з урахуванням укладення Додаткового договору №2 до кредитного договору №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2023. 10.12.2010 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Відповідно до умов договору, ПАТ «ОТП Банк» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься в додатку №1 до цього договору), а покупець приймає такий Кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь продавця винагороду. (а.с.60-66) Відповідно до Додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010, до складу вказаного портфелю входить кредитний договір № CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007. (а.с.67-69) 10.12.2010 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстрованого в реєстрі за №9590. Відповідно до умов договору, у зв`язку з укладенням Договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 10.12.2010, за яким ПАТ «ОТП Банк» (Клієнт) передав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Фактор) право вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1 до даного договору, що забезпечені іпотекою/заставою за договорами іпотеки/договорами застави, укладеними між Клієнтом та Боржниками/третіми особами сторони домовились про те, що Клієнт передає Фактору сукупність прав, належних Клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись правом звертати стягнення на заставлене майно. За цим договором до Фактора переходять усі права Клієнта як сторони, що іменується «Іпотекодержатель»/»Заставодавець», у зобов`язаннях, які виникли на підставі договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором (включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки/зстави). (а.с.70-71) Відповідно до Додатку №1 до договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010, серед іншого було передано право вимоги за договором іпотеки №PCNL-В00/004/2007 від 15.01.2007. (а.с.67-69) 30.05.2016 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було підписано Додатковий договір №6 до кредитного договору №CNL-B00/004/2007. В даному договорі зазначено, що на підставі положень Договору купівлі-продажу Кредитного портфелю від 10.12.2010, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останнє набуло право вимоги за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. В зв`язку з укладенням між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору комісії від 10.12.2010 з усіма наступними змінами та доповненнями, всі права та обов`язки за цим додатковим договором належать ТОВ «ОТП Факторинг Україна». У вказаному договорі сторони про наступне: з 30.05.2016 до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процента ставка в наступному розмірі 0,00% річних. (п.2.1.1) Сторони домовились перевести (конвертувати) Боргові зобов`язання Позичальника з іноземної валюти долара США в національну валюту України гривню по курсу НБУ на момент укладення цього договору, а саме: 1 долар США=25,136025 грн. (п.2.1.2) Відповідно до вказаних змін у кредитному договорі сторонами було погоджено внесення відповідних змін до Графіка Платежів. (п.2.1.2.1) Сторони домовились викласти термін «дата остаточного погашення кредиту» в п.2 частини №1 Кредитного договору в наступній редакції: «25.12.2026». (п.4.8) Відповідно до п.2.1.5.2. Договору, незважаючи на інші положення Кредитного Договору, кредитор має право вимагати дострокового виконання [PERSON] зобов`язань в цілому, або у визначеній Кредитором частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем та/або Майновим поручителем своїх боргових чи інших зобов`язань за Кредитним договором чи іншими укладеними з Банком/Кредитором договорами абта/або умов Документів забезпеченн (Вимога). При цьому, зобов`язання Позичальника щодо дострокового повернення [PERSON] зобов`язань в цілому настає з дати отримання Позичальником відповідної письмової вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 60 календарних днів з дня отримання вимоги. Відповіднодо до застереження до даного пункту, для цілей відправки вимоги за допомогою засобів поштового зв`язку, сторони дійшли згоди про те, що у випадку неотримання Позичальноком вимоги, відправленої Банком/Кредитором рекомендованим листом на поштову адресу Позичальника, зазначену в Кредитному Договорі чи іншу відому Банку/Кредитору адресу Позичальника та повернення до Банку/Кредитора відповідного документа поштової організації з відміткою про неотримання Позичальником листа з Вимогою з будь-яких причин зокрема ухилення Позичальника відналежного отримання Вимоги з інших причин тощо Вимога вважається отриманою позичальником на 7 календарний день з дати відправки Вимоги. Виконання Боргових зобов`язань в цілому, у випадку неотримання Позичальником Вимоги повинно бути проведено Позичальником протягом 60 календарних днів з моменту, коли вимога вважається отриманою. Відповідно до застереження до п.4.10.2 Договору, розмір боргових зобов`язань позичальника в іноземній валюті 29654,82 грн., на дату підписання цього договору за офіційним курсом НБУ складає 745404,29 грн. (а.с.19-24) 30.05.2016 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено додатковий договір №5 до договору поруки №SR-В00/004/2007 від 15.01.2007. (а.с.45-46) В даному договорі зазначено, що на підставі положень Договору купівлі-продажу Кредитного портфелю від 10.12.2010, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останнє набуло право вимоги за договором поруки №SR-В00/004/2007 від 15.01.2007, укладеним між банком та поручителем. В зв`язку з укладенням між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору комісії від 10.12.2010 з усіма наступними змінами та доповненнями, всі права та обов`язки за цим додатковим договором належать ТОВ «ОТП Факторинг Україна». У вказаному додатковому договорі сторони погодили внесення змін до договору поруки №SR-В00/004/2007 від 15.01.2007 з урахуванням укладення Додаткового договору №6 від 30.05.2016 до кредитного договору №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2023. При цьому, відповідно до застереження до пп. "в" п.2.1 Договору зазначено, що Порукою за цим Договором забезпечено виконання Боржником Боргових зобов`язань також в разі їх дострокового виконання, як це передбачено в Кредитному Договорі. 30.05.2016 між АТ «ОТП банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №3 до договору іпотеки №PCNL-В00/004/2007 від 15.01.2007, який було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. та зареєстровано в реєстрі за №2318. (а.с.54-57) В даному договорі зазначено, що на підставі положень Договору відступлення прав вимоги від 10.12.2010, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстрованого в реєстрі за №9590, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останнє набуло право вимоги за договором іпотеки №PCNL-В00/004/2007 від 15.01.2007. В зв`язку з укладенням між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору комісії від 10.12.2010 з усіма наступними змінами та доповненнями, всі права та обов`язки за цим додатковим договором належать ТОВ «ОТП Факторинг Україна». У вказаному додатковому договорі сторони погодили внесення змін до договору іпотеки №PCNL-В00/004/2007 від 15.01.2007 з урахуванням укладення Додаткового договору №6 від 30.05.2016 до кредитного договору №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2023. Відповідно до застереження 2 до п.2.1.4 Договору, іпотекою також забезпечені боргові зобов`язання у разі їх дострокового виконання, у випадках, передбачених Кредитним договором. 11.01.2022 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» [PERSON] [PERSON] , [PERSON] було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007 (вимога про усунення порушення» за вихідним №11320. Відповідно до вказаної вимоги, враховуючи допущені позичальником порушення умов договору, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вимагає від [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] протягом 30 днів з дня отримання вимоги сплатити наступну суму: 604543,29 грн. заборгованість за кредитом; 65353,44 грн. пеня. Факт направлення вимоги підтверджується описом вкладення в цінний лист, накладною Укрпошти та квитанцією. (а.с.25,26,47,48,58,59) Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007, станом на 20.02.2020 розмір заборгованості становить 604543,29 грн., що складається з: 604543,29 грн. сума заборгованості за кредитом. (а.с.27-28) Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідачі в даному випадку біли повідомлені про заміну кредитора у відповідних договорах, про що свідчать їх підписи у відповідних договорах від 30.05.2016, в преамбулі яких міститься виклад обставин відступлення права вимоги за договорами. Відповідно до\~статті 509 ЦК України\~між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з частини першої\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою\~статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно з частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~статтею 523 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте, позичальник умови кредитного договору №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007 своєчасно і в повному обсязі, відповідно до узгодженого сторонами Графіку платежів, не виконував, кредит не сплачував. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до умов п.2.1.5.1. Додаткового договору №6 від 30.05.2016 до кредитного договору №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007, істотним порушенням умов договору, що тягне за собою зобов`язання погасити боргові зобов`язання в повному обсязі та у строки, визначені в п.2.1.5.2 Договору, є невиконання позичальником боргових зобов`язань понад 92 календарних дні. Відповідно до розрахунку заборгованості та довідки про сплату [PERSON] за кредитним договором, останній платіж за договором у розмірі 500 грн. було зроблено позичальником 20.02.2020. З огляду на викладене, суд вважає доведеною наявність факту істоного порушення умов кредитного договору. Таким чином, у зв`язку з наявністю вказаних вище порушень, у Кредитора виникло право вимагати дострокового виконання зобов`язання за кредитним договором. 11.01.2022 ТОВ "ОТП Факторинг Україна" відповідно до умов Додаткового договору №6 від 30.05.2016 до кредитного договору №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007 надіслало позичальнику, поручителю та майновому поручителю вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. Факт належного надсилання вимог підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, зазначені вимоги відповідачами були залишені без виконання. Таким чином відповідачами були порушені вимоги ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України та умови Договору і станом 20.03.2023 за кредитним договором наявна заборгованість у розмірі 604543,29 грн., що є залишком заборгованості за кредитом. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України). Відповідно до статті 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (частина третя ст. 554 ЦК України). З огляду на вищевикладене, з урахуванням того, що позичальник умови кредитного договору №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007 своєчасно і в повному обсязі не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, на підставі договору поруки №SR-В00/004/2007 від 15.01.2007 у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виникло право на стягнення вказаної заборгованості з поручителя, як солідарного боржника. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості солідарно з [PERSON] та [PERSON] є обгрунтованим та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов наступного висновку. \~Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша\~статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»,\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною першою\~статті 7 цього Закону\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до частини першої\~статті 33\~Закону України «Про іпотеку»,\~в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої\~статті 11 ЦПК України\~суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі\~статтею 599 ЦК України. З урахуванням того, що зобов`язання позичальника за кредитним договором №CNL-B00/004/2007 від 15.01.2007 були забезпечені іпотекою, відповідно до умов договору іпотеки №PCNL-В00/004/2007 від 15.01.2007, позичальник належним чином не виконував свої обов`язки, внаслідок чого утворилась заборгованість, кредитор набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення своїх вимог. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого\~статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 у справі №6-1829цс15). Статтею\~\~38 Закону України "Про іпотеку"\~передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. Положеннями частини першої\~статті 39 Закону України "Про іпотеку"\~передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей\~38,\~39 Закону України "Про іпотеку"\~можна зробити висновок, що у розумінні норми\~статті 39 Закону України "Про іпотеку"\~встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою\~статті 38 цього Закону. Відповідно до ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Із позовної заяви вбачається, що позивач просив звернути стягнення на підставі договору іпотеки (майнової поруки) №PCNL-В00/004/2007 від 15.01.2007 на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] ), що належить на праві власності [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Тобто позивач обрав належний спосіб реалізації предмету іпотеки та визначення його початкової ціни. Щодо одночасного стягнення заборгованості за договором позики та звернення стягнення на майно за договором іпотеки, суд зазначає, що у правовому висновку Верховного Суду України (справа\~\~№ 6-1080цс15 від 03 лютого 2016 року) зазначено, що\~\~відповідно до частини першої\~статті 33 Закону України "Про іпотеку"\~в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої\~статті 11 ЦПК України\~суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Велика Палата\~Верховного Суду\~у своїй\~постанові \~від 19.05.2020\~по справі\~№ 361/7543/17 зазначає, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне. При цьому, з метою забезпечення однозначного розуміння ухваленого рішення у резолютивній частині слід зазначати, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що питання щодо виконання виданого кредитору виконавчого документа у разі, коли такий обов`язок боржника за таким виконавчим документом відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням (через виконання боржником, іншою особою тощо) підлягають вирішенню в порядку, передбаченому частиною другою\~статті 432 ЦПК України. З огляду на викладене, з урахуванням того, що в даному випадку відсутнє подвійне стягнення (шляхом стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки), суд дійшов висновку, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Водночас, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Суд врахувує, що\~згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. Після його введення, військовий стан в Україні неодноразово продовжувався, та на час розгляду справи не є припиненим або скасованим. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». Враховуючи, що на момент винесення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно зупинити на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. До такого висновку суд дійшов у зв`язку з тим, що згадані норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону. Оскільки позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у рівних частках судовий збір у сумі 9068,15 грн. На підставі викладеного, згідно ст. \~15,\~16,\~207, 512, 514, 516, 517, 526, 530, 543, 546, 553, 554, 599, 612, 625, 627, 638, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 1, 7, 11, 12, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved