Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулося в суд із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення. Мотивуючи свою заяву тим, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] є наймачем квартири на яку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачі не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 01 вересня 2020 року у розмірі 54 629 грн. 63 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку, також у зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з них суму індексу інфляції у розмірі 12 380,85 грн., 3% річних у розмірі 4 214,59 грн., всього на загальну суму 71 225 грн. 07 коп., а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 102 грн. 00 коп. Заочним рішенням від 23.12.2020 року позовні вимоги АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» задоволені в повному обсязі та вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 22.06.2023 року скасовано заочне рішення та справу призначено до розгляду. Представниця позивача в судовому засіданні 22 серпня 2023 року позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Не заперечувала щодо закриття провадження в частині стягнення заборгованості з [PERSON] , який помер. Відповідач в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судовому засіданні 22 серпня 2023 року проти задоволення заперечувала, просила закрити провадження в частині стягнення заборгованості з неї та [PERSON] , оскільки послугами вона не користувалась, в квартирі не мешкала, з 2018 року там демонтоване опалення, що підтверджується вироком суду та було сповіщено керуючу компанію. Крім того, просила застосувати строки позовної давності. Представниця відповідачки [PERSON] адвоката Вовк Л.М. в судовому засіданні 22 серпня 2023 року просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених відповідачкою та у заяві про скасування заочного рішення. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правилами ч. 1\~ст.\~4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що квартира яка розташована за адресою: [ADDRESS] є комунальною власністю наймачем вказаної квартири є [PERSON] , на ім`я останньої відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Окрім основного наймача квартири [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] . (а.с.5) В той же час, в матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть відповідача [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.48). Оскільки сторони не заперечують щодо закриття провадження в частині позовних вимог до померлого, суд вважає в цій частині провадження закрити. Відповідно до положень\~статті 68 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.\~67,\~68,\~162\~Житлового Кодексу\~України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №\~630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 жовтня 2013 року по 01 вересня 2020 року по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] за послуги з опалення гарячого водопостачання, заборгованість станом на 05 жовтня 2020 року складала 54629,63 гривень (а.с.6-8). Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду стороною відповідача не надано. Посилання на акт не проживання суд розцінює критично, оскільки відповідачка [PERSON] з 03 серпня 1984 року по 08 вересня 2020 року мала зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] за якою надавались послуги позивачем. Щодо відсутності надання послуг через демонтаж батарей суд зазначає наступне. Відповідно до вироку Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2023 року обвинувачена [PERSON] , 23 квітня 2018 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, перебуваючи у приміщенні будинку [ADDRESS] , де, діючи із корисних намірів, перевіривши шляхом простукування вхідних дверей квартири [ADDRESS] упевнившись у відсутності власника квартири у помешканні [PERSON] , та можливих свідків, усвідомлюючи, що її дії носять таємний характер, за допомогою принесеної із собою та заздалегідь приготованої викрутки відкрила вхідні двері та тим самим проникла до квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] секції [ADDRESS] , які з`єднанні між собою, де за допомогою болгарки демонтувала чавунні батареї на 15 секцій в кількості 2-х штук, вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 188 від 24 травня 2018 року становить 2499 гривень 90 копійок, які скала біля виходу з квартири [ADDRESS] . Після чого, [PERSON] намагалася зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, проте не виконала всі дії, які вважала необхідним для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від її волі, тому що була викрита потерпілою [PERSON] .. Крім того, [PERSON] , повторно, 27 квітня 2018 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, перебуваючи у приміщенні будинку [ADDRESS] , де, діючи із корисних намірів, перевіривши шляхом простукування вхідних дверей квартири [ADDRESS] упевнившись у відсутності власника квартири у помешканні [PERSON] , та можливих свідків, усвідомлюючи, що її дії носять таємний характер, за допомогою принесеної із собою та заздалегідь приготованої викрутки відкрила вхідні двері та тим самим проникла до квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] секції [ADDRESS] , які з`єднанні між собою, звідки таємно викрала майно, яке належить [PERSON] , а саме: чавунні батареї на 15 секцій в кількості 2-х штук, вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 188 від 24 травня 2018 року становить 2499 гривень 90 копійок, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, звернувши викрадене на свою користь та розпорядившись на власний розсуд (а.с. 56-57). Також матеріали справи містять заяву [PERSON] щодо усунення течі квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] через незаконний демонтаж батарей (а.с. 49-50). Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Згідно з пунктом 24 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил). Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, було визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від цих послуг. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Від`єднання квартири від мереж централізованого опалення відповідачкою не доведено, без дотримання вимог щодо складання та затвердження акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, закріплених в Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання та ненадання відповідних послу позивачем. В той же час, суд приймає до уваги, що [PERSON] просила суд застосувати строки позовної давності до виниклих правовідносин. Так, відповідно до вимог ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України, якою встановлено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» передбачає форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Враховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримання захисту за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Відповідно до положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Отже, до позовних вимог АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» про стягнення заборгованості з [PERSON] згідно зі ст. 257 ЦК України, встановлено позовну давність тривалістю у три роки. Вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. При цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права. Так, АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулись з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення 05.10.2020 року, а тому трьохрічний строк відраховується за три роки до пред`явлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2017 року по 8 вересня 2020 року (зняття з реєстрації) в розмірі 30871,30 грн. Згідно із частиною 2 статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого до позову, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по оплаті за централізоване опалення в розмірі 30871,30 гривень, інфляційні витрати в розмірі 1400,30 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 1646,57грн., а всього 33918,17 грн. Враховуючи, що цивільне судочинство згідно з ч. ч.1-3 ст. 12 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідачів суми боргу в межах строку позовної давності. У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить (2102,00 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) х 47,6 % (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 1000 грн. 55 коп.

Outcome: partial