Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Каленського В.І. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] . Дитина є інвалідом та має обмеження життєдіяльності. Після народження дитини спільне життя сторін не склалось, були припинені сімейні відносини та спільне проживання. Син залишився проживати з позивачкою. Відповідач мешкає окремо. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. На початку війни позивачка разом з сином виїхала за кордон, а саме до Чехії. Позивачка отримує пенсію по інвалідності, перебуває у відпустці по догляду за дитиною від іншого шлюбу. Неповнолітня дитина - [PERSON] повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач також отримує пенсію по інвалідності. Посилаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 25.07.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, однак до його початку від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та без участі позивачки. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, своїм справом на подання відзиву не скористався. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Неповнолітній [PERSON] є дитиною-інвалідом, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда № 147/7. Згідно з пенсійним посвідченням позивачка [PERSON] є інвалідом з дитинства та отримує дохід у вигляді пенсії, сума якої за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 склала 12558 грн., про що свідчить довідка про доходи № 6125181478750116. Як встановлено з матеріалів справи, дитина мешкає разом з позивачкою. [PERSON] винаймає житло, що підтверджується договорами про оренду житла. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Судом установлено, що відповідачем [PERSON] не надано доказів наявності у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків та наявності інших обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивачки повинен становити 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180 - 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved