Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] про встановлення розміру частки у спільній частковій власності. Заявлені вимоги мотивує тим, що 10.07.1997 року, на підставі договору купівлі-продажу, придбав у власність частину нежитлового приміщення на правах загальної часткової власності, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] площею 8,7 кв.м. Згідно довідки КП «ХМБТІ» Харківської міської ради №1061729 від 03.06.2019 року, нежитлове приміщення 1-го поверху №65 загальною площею 17,3 кв.м в літ. «А-2» в [ADDRESS] належить наступним власникам: [PERSON] частина площею 8,6 кв.м.;приватному підприємцю [PERSON] частина площею 8,7 кв.м. У тексті договору купівлі-продажу №1179-В-С про відчуження частки нежитлового приміщення 1-го поверху №65 в літ.«А-2» площею 8,7 кв.м не вказуються арифметичні (у простих дробах) частки, як зазвичай повинно бути вказано, відповідно до п.5.10 Глави 1 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. У зв`язку з чим, державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради рішенням від 23.11.2020 року, було відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення. 25.03.2021 року рішенням Московського районного суду м.Харкова у справі №640/12604/20 було задоволено позов доньки [PERSON] [PERSON] про встановлення розміру частки у спільній частковій власності, та визначено, що розмір частки [PERSON] , який помер [INFO] у праві часткової власності на нежитлове приміщення 1-го поверху №65, загальною площею 17,3 кв.м в літ «А-2» в [ADDRESS] , становить частини. Зважаючи на вказані обставини, просив визначити, що розмір частки [PERSON] у праві спільної часткової власності на нежитлове приміщення 1-го поверху №65, загальною площею 19,7 кв.м в літ «А-2» в [ADDRESS] становить частини. Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 23.10.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд у порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 28.02.2023 року справу прийнято до провадження та постановлено проводити розгляд у порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідачка правом подання відзиву на позов не скористалась. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового розгляду, причину неявки не повідомила. Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, направив до суду пояснення щодо необхідності уточнення позовних вимог у частині загальної плоші нежитлового приміщення, яка змінилася на 19,7 кв.м. Згідно із ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, додані до позовної заяви, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас,\~ст.82 ЦПК України\~визначено підстави для звільнення від доказування. Так, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1\~ст.82 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] придбав, відповідно до договору купівлі-продажу №1179-В-С від 10.07.1997 року, частину нежитлового приміщення на правах загальної часткової власності, площею 8,7 кв.м, за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-7), що також підтверджується актом №1179-В-С прийому передачі частини нежитлового приміщення 1-го поверху №65 (літА-2), загальною площею 8,7 кв.м по [ADDRESS] (а.с.8). Згідно свідоцтва №1179-В-С про право власності від 10.10.1997 року, [PERSON] на праві власності належить частина нежитлового приміщення 1-го поверху №65 (літА-2), загальною площею 8,7 кв.м, на правах загальної часткової власності, за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Далі встановлено, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Вєлєвої А.О. від 23.11.2020 року №55298387 відмовлено у державній реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , оскільки у наданих документах не вказано розмір частки у арифметичних (у простих дробах), як зазвичай повинно бути вказано, відповідно до п.5.10 Глави 1 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно довідки КП «Харківське МБТІ» Харківської міської ради №1061729 від 03.06.2019 року, власниками частин нежитлового приміщення 1-го поверху №65 в літ.»А-2» є [PERSON] (8,6 кв.м) та Приватний підприємець [PERSON] (8,7 кв.м). Також встановлено, що рішенням Московського районного суду м.Полтави від 25.03.2021 року у справі №643/2953/21 визначено розмір частки [PERSON] , який помер [INFO] у праві спільної часткової власності на нежитлове приміщення 1-го поверху №65, загальною площею 17,3 кв.м в літ «А-2» в [ADDRESS] , становить частини. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №280899165 від 23.10.2021 року за [PERSON] зареєстровано право власності на частину нежитлового приміщення 1-го поверху №65 в літ. «А-2» загальною площею 19,7 кв.м (а.с.34). Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.356 ЦК Українив власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності, визначено у ст.357 ЦК України, зокрема, зі змісту статті вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки власника у спільному сумісному майні. Згідно ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Частиною 1 та 3 ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Крім того, за змістом\~ст. 365 ЦК України\~неможливість спільного володіння і користування майном може мати місце лише у тому випадку, якщо річ є неподільною. Згідно із\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] не суперечать закону, не порушують права чи інтереси інших осіб, тому можуть бути задоволені. За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved