Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-22 00:00:00

01.05.2023 до суду надійшла заява [PERSON] до АТ "Сенс Банк" з вимогами: зобов`язати відповідача зробити перерахунок заборгованості станом на 24.02.2022, а саме, превести договір у стан на момент настання форс-мажорних обставин та скасувати нарахування, які не відповідають умовам договору; стянути витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн 00 коп. На обґрунтування позову зазначив, що 10.12.2021 між ним та АТ "Альфа Банк" був укладений акцепт пропозиції гап укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501404602 та паспорт споживчого кредиту. На даний час АТ "Альфа Банк" змінив назву на АТ "Сенс Банк". Банком відмовлено у наданні безкоштовної копії кредитного договору, що вважає порушення його права як споживача. Вказує на різниці у сумі напахування, яка у листі - вимозі становила 252850,97 грн, а з відповіді на зверненя вбачається, що розмір заборгованості становить 266899,63 грн. 24 лютого 2022 року на території України був введено воєнний стан, це є загальновідомою обставиною, яка не потребує доказування. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обтавини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди, тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, діверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами держаї них органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України»). Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону Україн «Про торгово-промислові палати України», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажоррі обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної с|їли) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. В зв`язку з введенням з 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану, Торгово-промислова палата України 28 лютого 2022 року прийняла рішення, яким для всіх суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України форс-мажорними обставинами (обставини непереборної сили). Вищезазначене рішення Торгово-промислової палати України розміщено у відкритому доступі на офіційному сайті та може бути надане сторонами договору, як доказ настання форс-мажорних обставин. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткові виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконаная, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем». До 24 лютого 2022 року він сумлінно виконував умови договору, але з впровадженням воєнного стану, банк почав нараховувати хаотично якісь платежі. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням надати роз`яснення щодо нарахування відсотків, пені та штрафів, надання детального розрахунку заборгованості, але кожного разницю розмір заборгованості різнився. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23.05.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 12.06.2023 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного: Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (після зміни найменування АТ «Сенс Банк») та [PERSON] 10.12.2021 року уклали оферту на укладання угоди про обслуговування картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії № 501404602. Відповідно до умов договору банк зобов`язався надати [PERSON] кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з встановленим лімітом в у сумі 206124,00 грн. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором: повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Стаття 638 ЦК України прредбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. До складу кредитного договору входять оферта, акцепт та паспорт споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору. При цьому у складових частинах договору зазначено погоджені сторонами умови кредитування, а саме: сума кредиту - ліміт кредитної лінії 206124,00 грн, строк кредитування - 60 місяців; процентна ставка - відсотків річних 28,00 %; пеня відсутня; розмір щомісячного платежу встановлено в сумі 6417,84 грн. до 10 числа кожного календарного місяця. Всі викладені умови погоджені та підписані сторонами кредитного договору та повністю відображені у його складових частинах. Оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, яка є складовою частиною кредитного договору, підписано позичальником, при цьому вказано, що позивач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування, також позичальником підтверджено отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі, в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. ПАТ «Сенс Банк» свої зобов`язання перед [PERSON] виконав в повному обсязі, ознайомив з умовами кредитування, сукупною вартістю кредиту та надав кредитні кошти. Саме позивач на даний час не виконує умови укладеного кредитного договору та не повертає отримані кредитні кошти та інші платежі. При цьому посилання на форс-мажорні обставини не знаходять свого підтвердження, оскільки прострочена заборгованість по кредиту у позивача виникла ще до введення воєнного стану. Враховуючи, що позивач не звернувся з письмовою вимогою до кредитора у передбачений строк 14 днів, спростовує посилання про порушення його прав як споживача фінансової послуги при укладанні кредитного договору. Позивач необгрунтовано посилається на відсутність в нього кредитного договору, та на необхідність проведення перерахунку по кредитному договору, оскільки в країні було введено військовий стан. З даними твердженнями позивача погодитися не можливо, оскільки згідно з діючим законодавством форс-мажорні обставини підтверджуються сертифікатом Торгово-промислової палати України, що видається за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Оскільки позивачем не надано сертифікат Торгово-промислової палати України по кредитному договору та навіть наявність зазначеного сертифікату не звільняє позивача від обов`язку виконати зобов`язання після припинення таких обставин і звільняє його лише від відповідальності за невиконання зобов`язання - це нарахування штрафний санкцій і пені. Власноручний підпис [PERSON] свідчить, що на час укладання кредитного договору згоден зі всіма умовами і відповідно зобов`язується виконувати зазначені умови належним чином. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача у заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 10.12.2021 між АТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено оферту на укладання угоди про обслуговування картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії № 501404602. Відповідно до умов договору банк зобов`язався надати [PERSON] кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з встановленим лімітом в у сумі 206124,00 грн (а.с. 22, 23) 14.03.2023 [PERSON] звернувся до АТ "Сенс Банк" з заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості та припинення нарахування відсотків по кредиту та заявою, в якій просив провести звірку зобов`язань, сформувати та надати довідку про заборгованість по тілу кредиту, процентах, комісіях, штрафах, тощо (а.с. 12-16, 17) 28.03.2023 за вих. № 12353-17.5-б/б АТ "Сенс Банк" на адресу [PERSON] направлено лист, в якому зазначено про те, що станом на 28.03.2023 заборгованість за кредитним договором № 501404602 становить 266899,63 грн та складається з простроченої суми кредиту - 8683,40 грн; суми кредиту - 192156,51 грн; прострочених відсотків - 31670,26 грн; відсотків на прострочену суму кредиту - 198,20 грн; поточних відсотків - 4483,65 грн; несплачених відсотків за період канікул - 29707,61 грн. Роз`яснено, що довідку про рух коштів разом з копіями документів можна замовити платно або отримати безкоштовну довідку через додаток (а.с. 18) 30.03.2023 за вих. № 12828-17.5-б/б на адресу [PERSON] направлено лист, в якому АТ "Сенс Банк" зазначив, що 28.02.2022 Торгово - промислова палата на своєму сайті розмістила лист, яким визнала військову агресію Російської Федерації проти України форс-мажорними обставинами з 24.02.2022, проте він не містить дослідження конкретних обставин для кожного договору. Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс - мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки у тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Форс-мажорні обставини звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань (тобто від нарахування штрафів/пені), проте не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань. Договірні зобов`язання мають виконуватися належним чином, а одностороння відмова від зобов`язань не допускається. Позичальники АТ "Сенс Банк" звільняються від сплати штрафів і пені за прострочення платежу по договору на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, відповідно до чинного законодавства України (а.с. 19-20) Крім того, АТ "Сенс Банк" на адресу [PERSON] направило вимогу про усунення порушень, в якій запропоновано відповідачу протягом 30 календарних дінв з моменту отримання письмової вимоги банку усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість у розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме, 252850,97 грн (а.с. 21) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частинами першою-третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Згідно із частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і далі у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту;5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності);7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів;9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору. У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін. Відповідно перед тим, як з`ясовувати правову природу обставин, які перешкодили належному виконанню договору, та їх правових наслідків, суди повинні з`ясувати право сторони посилатися на наявність форс-мажорних обставин (постанова Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21) у правовідносинах які є подібними та на неврахування висновків якої обґрунтовано послався скаржник . Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначені статтею 617 ЦК України: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що у «відповідно до частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України. У разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 559/1605/18 (провадження № 61-913св20) зазначено, що: «тлумачення пункту 3 статті 3, статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових. Зокрема, свобода укладання договору; у виборі контрагента, виду договору, визначенні умов договору, форми договору. При реалізації принципу свободи договору слід враховувати вимоги ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. Тобто законодавець, закріплюючи принцип свободи договору, встановив і його обмеження. Причому останні є одночасно й межами саморегулювання. Вони передбачені в абзаці 2 частини третьої статті 6 ЦК України, згідно з якою сторони не можуть відступати від положень актів цивільного законодавства в разі існування однієї з таких підстав: наявності в акті цивільного законодавства прямої вказівки про неможливість сторін відступати від його імперативного положення (наприклад, згідно частини п`ятої статті 576 ЦК України предметом застави не можуть бути вимоги, які мають особистий характер, а також інші вимоги, застава яких заборонена законом); якщо зі змісту акту цивільного законодавства випливає обов`язковість його положень, яка може мати вигляд вказівки в акті цивільного законодавства на нікчемний характер відступу від його положень, або виражатися за допомогою інших правових засобів (наприклад, таким буде припис абзацу 2 частини першої статті 739 ЦК України, що умова договору, відповідно до якої платник безстрокової ренти не може відмовитися від договору ренти, є нікчемною); якщо це випливає із суті відносин між сторонами. Ця підстава не є логічним закінченням абзацу 2 частини третьої статті 6 ЦК. Такі міркування зумовлені тим, що стаття 6 ЦК України присвячена регулюванню співвідношення актів цивільного законодавства й договору, а не їх кореляції із сутністю відносин між сторонами. Адже сутність цих відносин полягає в їх договірному характері. Тому її застосовування фактично можливе тільки за наявності будь-якої з двох попередніх підстав, тобто прямої вказівки, або ж якщо обов`язковість положень акту цивільного законодавства слідує з його змісту. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановивши, що банк у письмовій формі надав позичальнику у повному обсязі всю необхідну інформацію, кредитний договір містить усі умови, передбачені положеннями Закону України «Про споживче кредитування», сторони узгодили всі істотні умови договору, а саме: суму кредиту, дату видачі кредиту, умови повернення кредиту, нарахування та сплати відсотків, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору тощо, [PERSON] особистим підписом засвідчив, що він погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору було вільним. [PERSON] , ознайомившись з умовами кредитного договору, не був позбавлений можливості відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування», відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення банку в письмовій формі з одночасним поверненням грошових коштів, одержаних згідно цього договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Проте, у вказаний строк він від договору не відмовлявся, жодних заперечень щодо його змісту не висловлював, тобто погодився з умовами укладеного договору. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed