Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Коцюба Н.Я., звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання батьківства та внесення відомостей до актового запису про народження дитини, в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни та поновити актовий запис про народження [PERSON] , зазначивши: батьком дитини - [PERSON] , громадянина України; матір`ю дитини - [PERSON] , громадянку України; змінити прізвище дитини та присвоїти їй по батькові, зазначивши прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] - [PERSON] , про що видати нове свідоцтво про народження. В обґрунтування вимог позивач вказав, що з червня 2018 року сторони перебували у близьких стосунках та фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У цих стосунках у позивача та відповідача [INFO] народилася дочка [PERSON] . Дитина народилася у Грецькій Республіці, оскільки у зв`язку з повномасштабним вторгненням та нападом росії на Україну позивач у березні 2022 року відправив свою вагітну дружину у безпечне місце для народження майбутньої дитини, а сам у березні 2022 року мобілізований до ЗСУ. У Акті цивільного стану, виданого органом реєстрації актів цивільного стану м. Афіни, зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Афіни, округ Аттика, Греція. В графі мати вказана [PERSON] , графа батько - відсутня. Оскільки на момент народження дитини сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, тому дані про батька при народженні дитини не зазначені. 03 червня 2023 року сторони зареєстрували шлюб, після чого відповідач взяла прізвище чоловіка - [PERSON] . Сторони разом з дочкою проживають сім`єю у квартирі позивача, ведуть спільне господарство та спільно виховують свою дитину. Позивач любить та турбується про свою дочку, приймає активну участь у її вихованні. Звернувшись до Тернопільського відділу ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо отримання свідоцтва про народження із зазначенням відповідних даних, зміни щодо яких просить внести до актового запису, позивачу було відмовлено в цьому, з посиланням на те, що дитина народилася за межами України і на момент її народження він не перебував у офіційно зареєстрованому шлюбі із відповідачем. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, забезпечивши участь свого представника. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Представник Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Відповідно до частини третьої ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено наступні обставини: Згідно Акту цивільного стану про народження № 202/15/2022, виданого органом реєстрації актів цивільного стану м. Афіни, Грецької Республіки, перекладеного українського мовою та на якому міститься апостиль, [PERSON] народилася [INFO] в м. Афіни, округ Аттика, Греція. В графі мати вказана [PERSON] , графа батько - відсутня. Відповідно до довідки Посольства України в Грецькій Республіці за № 536/86 від 23 вересня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована громадянкою України. 03 червня 2023 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції складено актовий запис № 801, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 червня 2023 року. Сторонами визнаються ті обставини, що починаючи з червня 2018 року вони перебували у близьких стосунках та фактично проживали однією сім`ю без реєстрації шлюбу, та 03 червня 2022 року у них у Грецькій Республіці, куди відповідачка виїхала, будучи вагітною, народилася спільна дитина - дочка [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Так, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України. Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 Сімейного кодексу України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма ст. 7 Сімейного кодексу України). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З матеріалів справи встановлено, що сторонами визнаються ті обставини, що з червня 2018 року сторони перебували у близьких стосунках та фактично проживали однією сім`ю без реєстрації шлюбу, та 03 червня 2022 року у них у Грецькій Республіці, куди відповідачка виїхала, будучи вагітною, народилася спільна дитина - дочка [PERSON] . Позивач та відповідач стверджують, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . Згідно із частиною 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з вимогами п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», у разі якщо актовий запис цивільного стану, до якого необхідно внести зміни у зв`язку з усиновленням, скасуванням усиновлення, визнанням усиновлення недійсним, визнанням та встановленням факту батьківства, материнства, а також доповненням і виправленням відомостей, що в ньому містяться, було складено компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану попередньо поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану та внесення до нього відповідних змін повідомляється компетентному органу іноземної держави. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Відтак, суд вважає, що актовий запис про народження [PERSON] слід поновити та внести відповідні зміни, а саме зазначивши: батьком дитини - [PERSON] , громадянина України, матір`ю - [PERSON] , громадянку України, змінити прізвище дитини на « [PERSON] » та присвоївши по батькові дитини - « [PERSON] », і зобов`язати відповідний орган ДРАЦС внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] . Тому в цій частині позов підлягає до задоволення. Разом з тим, позовна вимога про зобов`язання Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видати нове свідоцтво про народження, не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до вимог ст. 134 СК України, ч. 6 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», після внесення змін до актового запису цивільного стану органом державної реєстрації актів цивільного стану видається нове свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану, в даному випадку - Свідоцтво про народження. Таким чином, в суду відсутні підстави зобов`язувати орган державної реєстрації актів цивільного стану видавати нове свідоцтво про народження, оскільки обов`язок його видачі після внесення змін та поновлення актового запису про народження закріплений законодавчо. Щодо стягнення судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір. За вказаних обставин, зважаючи на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, слід з відповідача на користь позивача стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн, та 50 відсотків судового збору (536,80 грн) повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved