Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-17 00:00:00

Представник Концерну «МТМ» Рясна А.С. звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Станом на 01.11.2021 є укладеним типовий договір № 73203451 про надання послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою. Житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії та обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку. Позивач зобов`язання щодо надання послуги з постачання теплової енергії виконав, за період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року надано послугу на загальну суму 77\~435,41 грн.. Позивачем були сформовані та надані споживачу рахунки на оплату споживчої послуги. Відповідач не виконав обов`язки згідно договору по сплаті за надану послугу з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 77435,41 грн. та судові витрати у сумі 2684,00 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено до розгляду у спрощеному порядку з викликом сторін. Ухвалою суду від 12.07.2023 відкладено судове засідання, визнано обов`язковою явку представника позивача. 26.04.2023 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги відповідач не визнає. У поданому відзиві відповідач посилається на п.29 договору №345570 від 22.04.2019, згідно якого у разі зміни, або розірванні договору сторони мають бути попередженні про такий намір. Зазначає, що з боку позивача не було ніяких дій, заходів щодо інформування про зміни, припинення дії цього договору. Він письмово звертався до позивача, однак ані до, ані після звернення не було ніяких дій для вирішення відповідного питання. Крім того, просить суд врахувати акт обстеження системи теплоспоживання від 19.04.2019, у якому зазначено, що приміщення не обладнано приладами опалення та відсутністю центрального гарячого водопостачання. В судовому засідання представник позивача [PERSON] суду пояснив, що належне відповідачу нежитлове приміщення, розташовано у будинку, де є транзитні труби та опалення, крім того, будинок обладнаний приладом комерційного обліку теплової енергії та обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку. Згідно нових правил, стягнення здійснюється за показаннями комерційного електронного лічильника. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, суду пояснив, що належне йому нежитлове приміщення розташоване окремо від будинку, однак документи, що підтверджують вказані обставини суду надати не може. Транзитна труба не проходить через його приміщення, у належному йому приміщенні є труби на вхід і на вихід, однак вони містять заглушки. У задоволенні позову просив відмовити. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із частинами другими ст.ст 21, 22 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Виконавчий комітет Запорізької міської ради рішенням від 29 січня 2009 № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», починаючи з 1 січня 2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності м. Запоріжжя, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначив Концерн «МТМ» у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». За змістом ст.12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем. Правовідносини між позивачем та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 р. № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України та іншими. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону з урахуванням таких особливостей: 1) виконавець забезпечує відповідність кількісних та якісних характеристик послуги встановленим нормативам на межі централізованих інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) до плати виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором не включається плата за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги; 3) технічне обслуговування, поточний та капітальний ремонти внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, здійснюються співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт особами за рахунок співвласників. Частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІV від 24.06.2004 передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору. Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачам згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. В даному випадку станом на 01.11.2021 типовий індивідуальний договір № 73203451 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , між позивачем та відповідачем [PERSON] є укладеним. За період надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання Концерном "Міські теплові мережі" з боку споживача заперечень щодо неналежної якості надання послуг на адресу Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Шевченківського району не надходило. Тобто, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води тривають. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.28-30, 31-32). Нежитлове приміщення відповідача знаходиться у багатоквартирному житловому будинку. Згідно з розрахунком основного боргу за договором № 73203451 у період з 01.11.2021 по 01.12.2022 [PERSON] має заборгованість в розмірі 77\~435,41 грн. (а.с.8). Нарахування за спожиту теплову енергію [PERSON] здійснено на підставі показників ПО з урахуванням донарахування (а.с.9-10). До матеріалів справи додані рахунки на сплату житлово-комунальних послуг по особовому рахунку № [NUMBER] за листопад 2021 року, грудень 2021 січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року (а.с.11-24). Згідно із частиною другою ст. 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. За змістом ст.12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. В даному випадку з 01.11.2021 типовий індивідуальний договір № 73203451 про надання послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою між позивачем та відповідачем [PERSON] вважається укладеним. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії, відповідно обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку. Пунктом 5 Договору зазначено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України « Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахункового відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Згідно пункту 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 Договору вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 38 Договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пунктом 6,8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 передбачено, що виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем - до межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі) та інженерно-технічних систем приміщення споживача. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Згідно з рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради № 382 від 23.10.2021 та № 410 від 31.10.2022 Концерну «Міські теплові мережі», підприємствам та організаціям м. Запоріжжя, здійснюючим теплопостачання, доручено забезпечити початок опалювального періоду. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, однак послуги за постачання теплової енергії не оплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 77\~435,41 грн. Крім того, ст.322 ЦК України, ст.162 ЖК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, та оплачувати комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.525 ,526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» обґрунтованими та доведеними, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684 грн.

Outcome: approved