Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

Позивач - Державне підприємство «Сетам» (далі - ДП «Сетам») 10.10.2022 пред`явив до суду позовну заяву до відповідача [PERSON] , третя особа Відділ державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення заборгованості у загальному розмірі 46 789,02 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.10.2018 на підставі постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника та акту приймання-передання, в рамках виконавчого провадження № 54440123, Відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) передано на зберігання позивачу транспортний засіб «Ford Sierra», сірого кольору, 1987 року випуску, кузов: [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] 13.03.2019 Відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) завершено виконавче провадження № 54440123, у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення, відповідно до виконавчого документу. Оскільки відповідач [PERSON] сплатив суму заборгованості до проведення електронних торгів чи торгів за фіксованою ціною, внаслідок чого майно не було реалізовано, тому зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з моменту завершення виконавчого провадження 13.03.2019, а оскільки станом на 04.10.2022 відповідач майно у зберігача Тернопільської філії ДП «Сетам» не отримував, відтак заборгованість за зберігання майна слід розраховувати з 23.03.2019. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти за надані послуги по зберіганню майна в розмірі в розмірі 31010,00 грн, проценти за користування позикою в розмірі 3290,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 12489,02 грн, а всього 46789,02 грн. Ухвалою судді від 31.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. У судовому засіданні 19.07.2023 розпочато судовий розгляд, заслухано вступне слово представника позивача, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, у зв`язку з цим, оголошено перерву у судовому засіданні до 17.08.2023 до 16 год. 30 хв. Ухвалою суду від 28.07.2023 задоволено клопотання представника позивача, яке надійшло від неї 27.07.2023, та постановлено судове засідання, яке відбудеться 17.08.2023 о 16 год. 30 хв. у цивільній справі №607/13935/22 - провести в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою програми забезпечення «EasyCon» з використанням власних технічних засобів - [INFO]. 31.07.2023 від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) надійшла відповідь на запит суду, у якій зазначено, що згідно з наявною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, станом на 26.07.2023, транспортний засіб марки «FORD SIERRA», 1987 року випуску, кузов [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , 24.12.2008 зареєстрований за громадянином [PERSON] , [INFO] . У судове засідання представник позивача не з`явився, однак 15.08.2023 від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. Представник третьої особи - Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце була повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з частиною четвертою статті 223, стаття 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача у поданому нею клопотанні не заперечила проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Наказом Державного підприємства «Сетам» №14 «Про затвердження розрахунків за зберігання майна переданого на зберігання" від 28.02.2019, з 01.03.2019 встановлено тарифи на послуги зберігання майна переможця електронних торгів, стягувача або боржника у виконавчому провадженні, термін якого перевищив 7 робочих днів. Зокрема, за зберігання легкових автомобілів складає 15,00 грн з ПДВ за одиницю на добу. Надалі, наказом Державного підприємства «Сетам» №20 «Про затвердження розрахунків за зберігання майна переданого на зберігання" від 25.02.2020, з 01.03.2020 встановлено тарифи на послуги зберігання майна переможця електронних торгів, стягувача або боржника у виконавчому провадженні, термін якого перевищив 7 робочих днів, а також на послуги зберігання майна, що підлягають компенсації з коштів виконавчого провадження, у разі сплати боржником суми заборгованості до проведення електронних торгів чи торгів за фіксованою ціною, з першого дня зберігання такого майна. Зокрема, за зберігання легкових автомобілів складає 25,00 грн з ПДВ за одиницю на добу. Також, наказом Державного підприємства «Сетам» №61 «Про затвердження розрахунків за зберігання арештованого майна переданого на зберігання" від 30.07.2021, з 01.08.2021 встановлено тарифи на послуги зберігання майна переможця електронних торгів з реалізації арештованого майна, стягувача або боржника у виконавчому провадженні, термін якого перевищив 7 робочих днів, а також на послуги зберігання майна, що підлягають компенсації з коштів виконавчого провадження, у разі сплати боржником суми заборгованості до проведення електронних торгів чи торгів за фіксованою ціною, з першого дня зберігання такого майна. Зокрема, за зберігання легкових автомобілів складає 30,00 грн без ПДВ за одиницю на добу. Як убачається з відповіді Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №58899 від 09.07.2020 на заяву Тернопільської філії ДП «Сетам» від 26.06.2020, відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження за № АСВП 54440123 від 04.08.2017 з примусового виконання постанови № 217670, виданої Підгаєцьким ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області 11.07.2017, про стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 102 грн в дохід держави. 13.03.2019 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за пунктом 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». 20.11.2019 державний виконавець надіслав вимогу про необхідність забирання боржником транспортного засобу «Ford Sierra 1.8», 1987 року випуску, легковий комбі-В, сірого кольору, д.н.з. [NUMBER] , що знаходиться на зберіганні у Тернопільській філії ДП «Сетам», однак на вимогу він не з`явився, причини не повідомив. 20.02.2020 державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника, двері будинку ніхто не відчинив, у зв`язку з цим, того ж дня, боржнику повторно надіслано вимогу боржнику за адресою зазначеною у виконавчому провадженні. 17.06.2020 від [PERSON] на електронну адресу відділу надійшла заява про скасування вимоги державного виконавця до якої було долучено довіреність від 04.09.2012. Із вказаної довіреності стало відомо, що вищевказаний автомобіль продано [PERSON] 17.06.2020 державний виконавець перенаправив вимогу [PERSON] , за адресою вказаній у довіреності, однак станом на 09.07.2020 відповідь від останнього у відділ не надходила. У службовій записці Тернопільської філії ДП «Сетам» зазначено, що станом на 23.02.2022 на зберіганні у філії знаходиться транспортний засіб «Ford Siera», сірого кольору, 1987 року випуску, кузов: [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , прийнятий 31.10.2018 від Тернопільського ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області, згідно з виконавчим провадженням № 54440123, яке на час видачі записки є завершеним. Філією неодноразово було надіслано листи до відділу виконавчої служби із проханням про вилучення транспортного засобу із зберігання. 26.02.2020 державний виконавець виніс вимогу, якою зобов`язав передати транспортний засіб боржнику [PERSON] 03.03.2020 боржника ознайомлено з листом-претензію та повідомлено, що відповідно до п. 12, 13 Розділу Х Порядку боржник у виконавчому провадженні зобов`язаний отримати майно у зберігача, у разі ж не вчинення ним таких дій витрати на зберігання цього майна покладаються на боржника. У період з 31.10.2018 по 26.02.2020 вищевказаний транспортний засіб не виставлявся на електронні торги та щодо нього не вчинялися жодні дії спрямовані на реалізацію, більше того, після закінчення виконавчого провадження власник не звертався до ДП «Сетам» з вимогою про повернення транспортного засобу, тому просили компенсувати витрати за належне зберігання протягом 489 днів - 4694,40 грн з ПДВ. Однак, [PERSON] із зазначеним був не згідний та написав заяву про відмову від сплати послуги зберігання, оригінал якої було скеровано на головний офіс 04.03.2020. На підставі наведеного представник філії просив підготувати претензію і допомогти у вирішенні питання т.в.о. генерального директора ДП «Сетам». До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 10, частиною третьою статті 12, частиною першою статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частиною першої та третьої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). У разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сім`ї, вона може одержувати за зберігання майна винагороду, розмір та порядок виплати якої визначаються договором між зберігачем та виконавцем. Згідно з пунктом 9 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) Вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії. Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, в редакції на день виникнення спірних правовідносин, а саме абзацу 12 пункту 5 розділу ІІ Порядку якщо сума заборгованості була сплачена боржником до проведення електронних торгів чи торгів за фіксованою ціною, внаслідок чого майно не було реалізовано, Організатору, який був зберігачем такого майна, із коштів виконавчого провадження компенсується вартість зберігання на відповідному складі та інші витрати, пов`язані із доставкою майна на відповідний склад (навантаження, розвантаження тощо). Водночас, пункт 10 розділу X Порядку передбачає, що переможець електронних торгів зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта. У пунктах 11-13 розділу X Порядку зазначено, що стягувач у виконавчому провадженні зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з моменту підтвердження бажання залишити за собою нереалізоване майно або внесення на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. Боржник у виконавчому провадженні зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з моменту відмови стягувача у виконавчому провадженні залишити майно за собою. У разі отримання майна пізніше семи робочих днів з моментів, передбачених пунктами 10, 11, 12 цього розділу, якщо майно перебуває на зберіганні в Організатора, витрати на зберігання майна в період, що перевищує зазначені вище сім робочих днів, покладаються на переможця електронних торгів або стягувача чи боржника у виконавчому провадженні відповідно. Отже, організатору, який був зберігачем такого майна, компенсується вартість зберігання на відповідному складі та інші витрати, пов`язані із доставкою майна на відповідний склад (навантаження, розвантаження тощо). Оплата послуг зберігання арештованого майна Організатором та залучених ним третіх осіб здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження. Таким чином, положення законодавства чітко передбачають право Організатора покрити витрати на зберігання арештованого майна, яке не було реалізовано в силу погашення заборгованості до проведення електронних торгів чи торгів за фіксованою ціною, за рахунок боржника. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного. Так, судом установлено, що 31.10.2018 в рамках виконавчого провадження №54440123 Відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було описано, арештовано та передано не зберігання Державному підприємству «СЕТАМ» транспортний засіб «Ford Sierra», сірого кольору, 1987 року випуску, кузов: [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] 13.03.2019 державним виконавцем було завершено виконавче провадження №54440123, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення за виконавчим документом. 20.11.2019 державний виконавець надіслав відповідачу вимогу про необхідність забрати транспортний засіб із зберігання у Тернопільській філії ДП «СЕТАМ», однак боржник вказану вимогу проігнорував, більше того, направив заяву про скасування вимоги державного виконавця, що свідчить про відмову боржника забрати арештоване майно. Більше того, позивач зазначає, що станом на 04.10.2022 відповідач не забирав майно у позивача (зберігача). Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач у судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Відтак, у період з 31.10.2018 по 13.03.2019 рухоме майно було арештовано в межах виконавчого провадження №54440123, тому з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати за зберігання майна за період з 23.03.2019 по 04.10.2022 року у розмірі 31010 грн, оскільки у цей період рухоме майно втратило статус арештованого в межах виконавчого провадження. Розрахунок здійснено наступним чином, за період з: 23.03.2019 по 29.02.2020 кількість календарних днів становить 344 ? 15 грн/доба = 5160 грн; 01.04.2020 по 31.07.2021 кількість календарних днів становить 518 ? 25 грн/доба = 12950 грн; 01.08.2021 по 04.10.2022 кількість календарних днів становить 430 ? 30 грн/доба = 12900 грн. Відтак, 5160 грн + 12950 грн + 12900 = 31010, отже виконаний позивачем розрахунок заборгованості виконаний правильно. Водночас, суд не погоджується із наданим позивачем розрахунком сум 3 процентів річних та суми інфляційних втрат, оскільки вважає його необґрунтованим, так як при здійсненні розрахунку за весь його період береться до уваги сума боргу в розмірі 31010 грн, яка виникла не в перший період, за який здійснюється вказаний розрахунок, а лише в останній період заборгованості, а тому є невірним здійснювати розрахунок 3 процентів річних та сум інфляційних втрат беручи до уваги постійну суму боргу в розмірі 31010 грн, а тому в вказаній частині позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача витрат за зберігання майна за період з 23 березня 2019 року по 04 жовтня 2022 року у розмірі 31010,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю. У зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 1644,15 грн сплаченого судового збору.

Outcome: partial