Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог за первісною та зустрічною позовними заявами 26.09.2018 адвокат Козирєв І.М. звернувся до суду з позовом в інтересах позивача [PERSON] , в якому просив визнати за ним право особистої приватної власності на приміщення:1-4 (господарське приміщення) площею12,7 кв.м., 1-5(комора) площею 12,5 кв.м, 1-6 (гараж) площею 23,8 кв.м, 1-11 (кімната) площею 29,9 кв.м в житловому будинку [ADDRESS] . Також просив визнати за відповідачем право особистої приватної власності на приміщення: 1-1(коридор) площею 3,3 кв.м,1-2 (тамбур) площею 5,9 кв.м, 1-3 (топочна) площею 12,2 кв.м, 1-7 (коридор) площею 5,0 кв.м, 1-8 (кухня) площею14,2 кв.м,1-9 (санвузол) площею 8,2 кв.м, 1-10 (кімната) площею 21,8 кв.м, 1-12 (кімната) площею 15,4 кв.м, 1-13 (коридор) площею 17,8 кв.м, 1-14 (кімната) площею 16,7 кв.м в житловому будинку [ADDRESS] та припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на вказаний житловий будинок (т.1 а.с. 2-6). В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, виклавши їх в новій редакції, та просив суд поділити між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] спільну сумісну власність у вигляді житлового будинку, загальною площею 199,5 кв.м, з яких житлова площа складає 83,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , відповідно до варіанту №2 експертизи №1094/03-2021 про проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної, оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи від 12.03.2021, шляхом виділення позивачу приміщень: 1-2 тамбур; 1-3 коридор; 1-1 комора;1-4 коридор; 1-5 комора; 1-6 гараж; 1-10 гардероб; 1-11 житлова кімната; 1-11 санвузол; 1011 кухня, та шляхом виділення відповідачу приміщень; 1-9 санвузол; 1-8 житлова кімната;1-10 коридор;1-7 тамбур; 1-2 гардероб; 1-13 коридор; 1014 комора; 1-12 гардероб (кімната); 1-13 кімната (гардероб); 1-14 кімната (комора). Крім того позивач в уточненій позовній заяві просить поділити між сторонами спільну сумісну власність у вигляді земельної ділянки, загальною площею 0,700 га, кадастровий номер 1825655100:03:002:0079 за адресою: [ADDRESS] , відповідно до варіанту №2 вищевказаної експертизи №1094/03-2021 від 12.03.2021. Окрім того, просить стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору та витрати на проведення експертизи в сумі 8237,28 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 06.10.2001 він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис №65 у відділі РАЦС Черняхівського РУЮ. Згідно рішення Черняхівського районного суду від 29.03.2017 шлюб між ними розірваний. Під час спільного сімейного проживання за кошти із спільного сімейного бюджету сторонами було побудовано житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та придбано відповідно до договору купівлі-продажу ВЕР №795185 від 24.07.2007 земельну ділянку площею 0,0700 га, яка розташована за цією ж адресою, видано Державний акт про право власності на цю земельну ділянку серії ЯД № 161887. 03.02.2016. На підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ЖТ № 18215355 від 21.12.2015 зареєстровано речове право на вказаний житловий будинок, загальною площею 199,5 кв.м, з яких житлова площа складає 83,8 кв.м. До будинковолодіння належать господарські будівлі, а саме: літня кухня, навіс, уборна, огорожа. Право власності на цей житловий будинок зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я [PERSON] , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухому майно від 20.10.2017. Фактично, з моменту закінчення будівництва та по теперішній час, в цьому житловому будинку залишилась проживати відповідачка разом з спільними дітьми [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою № 2176, виданою виконкомом Черняхівської селищної ради. З огляду на викладене, позивач, з метою розподілу спільного сумісного майна, посилаючись на вимоги ст.ст. 60,69,70,71 СК України, ст.ст. 365, 367, 368, 372 ЦК України, ст. 89 ЗК України, просить задовольнити позовні вимоги (т.1 а.с.173-176) 30.10.2018 від адвоката Янчука Максима Олександровича, який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру серії ЖТ № 055555 від 22.10.2018, до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій просить: 1. Прийняти до провадження та розглядати разом з первісним позовом дану зустрічну позовну заяву. 2. Визнати об`єктами права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] : - житловий будинок, загальною площею 199,5 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 0,0700 га, кадастровий номер 1825655100:03:002:0079, розташовану за адресою: [ADDRESS] (придбана згідно договору купівлі-продажу ВЕР № 795185 від 24.07.2007, видано державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯД № 161887); - автомобіль Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1999 року випуску. 3. Визнати за позивачем та відповідачем право власності на наступне майно: - житловий будинок, загальною площею 199,5 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 0,0700 га, кадастровий номер 1825655100:03:002:0079, розташовану за адресою: [ADDRESS] (придбана згідно договору купівлі-продажу ВЕР № 795185 від 24.07.2007, видано державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯД № 161887); - автомобіль Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1999 року випуску. \~ \~ \~ \~4. Поділити в натурі, між [PERSON] та [PERSON] житловий будинок, загальною площею 199,5 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , виділивши [PERSON] приміщення: 1-1 (коридор, площею3,3 кв.м), 1-2 (тамбур, площею 5,9 кв.м.), 1-3 (топочна, площею 12,2 кв.м), 1-7 (коридор, площею 5,0 кв.м), 1-8 (кухня, площею 14,2 кв.м), 1-9 (санвузол, площею 8,2 кв.м), 1-10 ( кімната, площею 21,8 кв.м), 1-12 (кімната, площею 15,4 кв.м), 1-13(коридор, площею 17,8 кв.м), 1-14 (кімната, площею 16,7 кв.м), виділивши [PERSON] приміщення: 1-4 (господарське приміщення, площею 12,7 кв. м), 1-5 (комора, площею 12,5 кв.м), 1-6 (гараж, площею 23,8 кв.м), 1-11 (кімната, площею 29,9 кв.м). 5. Поділити в натурі, між [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0700 га, розташована за адресою:\~ [ADDRESS] , кадастровий номер 1825655100:03:002:0079, згідно висновку будівельно-технічної експертизи. 6.\~Поділити в\~натурі автомобіль Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1999 року випуску наступним чином: - виділити та визнати за та [PERSON] \~ право\~особистої власності\~на автомобіль Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1999 року випуску; - стягнути з [PERSON] н\~користь [PERSON] \~77220,00\~грн компенсації\~за \~частину автомобіля Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1999 року випуску. 7. Припинити право спільної власності [PERSON] та [PERSON] на наступне майно: - житловий будинок, загальною площею 199,5 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 0,0700 га, кадастровий номер 1825655100:03:002:0079, розташовану за адресою: [ADDRESS] (придбана згідно договору купівлі-продажу ВЕР № 795185 від 24.07.2007, видано державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯД № 161887); - автомобіль Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1999 року випуску. В обґрунтування зустрічної позовної заяви представник [PERSON] зазначає, що сторони в період з 2001 по 2017 рік перебували в зареєстрованому шлюбі і спірний будинок є спільною сумісною власністю подружжя (юридично не оформлене відсутнє будь-яке рішення про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, відсутня відповідна державна реєстрація права власності, оскільки право власності зареєстровано лише за [PERSON] ). Окрім того, зазначає, що під час шлюбу було придбано наступне майно: земельна ділянка,\~площею 0,0700\~га,\~кадастровий номер\~1825655100:03:002:0079,\~розташована за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та автомобіль Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1999 року випуску. Зазначене майно зареєстровано на ім`я [PERSON] . Оскільки на даний час сторони розлучились, то постала потреба у поділі спільної сумісної власності, набутої під час подружнього життя. Також вказує про те, що оскільки автомобіль є річчю неподільною, то вважає за доцільне поділити дане майно, шляхом виділення спірного автомобіля відповідачу ( [PERSON] ) та стягнути з нього на користь позивача грошову компенсацію в розмірі частини спірного автомобіля. З вказаних підстав, посилаючись на норми ст.60,61,69,70,71 СК України, 364, 365, 367, 372, 358 ЦПК України, ст.87,89 ЗК України, просить позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити (т.1 а.с.40-47). ІІ. Процесуальні дії\~по справі та позиції сторін 26.09.2018 [PERSON] в особі представника позивача адвоката Козирєва І.М., звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про поділ спільної сумісної власності (а.с.1-25). Згодом позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, востаннє позовна заява подана в остаточній редакції про поділ спільної сумісної власності подружжя в зв`язку з розірванням шлюбу, яке надійшло до суду 14.03.2021 (т.1 а.с.172-176). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2018 головуючим суддею визначено суддю Васильчука С.Ф.(а.с.27). 30.10.2018 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Янчук М.О., подала до суду зустрічну позовну заяву про поділ спільного сумісного майна подружжя (т.1 а.с.40-64) та відзив на позовну заяву (а.с.69-73). 01.11.2018 [PERSON] подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву (т.1 а.с.78-79) та відповідь на відзив (т.1 а.с.80-81). 01.11.2018 суд постановив ухвалу, якою прийняв зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільної сумісної власності (а.с.85). 29.03.2019 суд постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання відповідача-позивача та призначив по справі судову будівельно-технічну експертизу, земельно-технічну експертизу та судову авто товарознавчу експертизу виконання яких доручив експертам Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Житомир, вул.Театральна,20) (т.1 а.с.118). Згідно розпорядження керівника апарату Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.05.2019 про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з звільненням судді [PERSON] з посади судді Черняхівського районного суду Житомирської області у відставку та відрахування його зі штату суду справу №293/1611/18 передано на повторний автоматизований розподіл (т.1 а.с.128). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №293/1611/18 передано для розгляду головуючому судді Бруховському Є.Б. (т.1 а.с.131). Ухвалою від 07.10.2019 суддя Бруховський Є.Б. прийняв справу до свого провадження та постановив розгляд справи розпочати спочатку та призначив підготовче судове засідання (т.1 а.с.150). Із повідомлення Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.11.2019 №1274/19-25/1673/19 вбачається, що ухвала суду від 29.03.2019 про призначення експертизи в цивільній справі №293/1611/18 залишена без виконання (т.1 ст.158) 15.03.2021 суд в складі головуючого судді Бруховського Є.Б. постановив ухвалу, якою призначив по справі судову будівельно-технічну експертизу, земельно-технічну експертизу та авто товарознавчу експертизу (т.1 а.с.231-233). 13.05.2021 до суду надійшов експертний висновок №2633 судової авто товарознавчої експертизи автомобіля Mersedes-benz Vito 108D, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.9-27). 20.10.2021 до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №331/10-2021 від 11.10.2021 (т.2 а.с.34-81). 10.02.2023 суд закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду (т.2 а.с.103). 27.04.2023 згідно розпорядження керівника апарату Черняхівського районного суду Житомирської області О.Супруненко у зв`язку зі смертю головуючого по справі судді Бруховського Є.Б. по справі №293/1611/18 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи (т.2 а.с.105). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2023 головуючим суддею по справі №293/1611/18 призначено суддю Проценко Л.Й. (т.2 а.с.106-107). 02.05.2023 суддя Проценко Л.Й. постановила ухвалу, якою прийняла справу до свого провадження. Постановлено повторно розпочати розгляд справи по суті. Судове засідання призначено на 19.06.2023, в яке викликано учасників справи (т.2 а.с.108). 19.06.2023 ухвалою занесеною до протоколу судового засідання по справі оголошено перерву у дослідженні доказів до 11:00 год. 22.08.2023 (т.2 а.с.111-112). 22.08.2023 в судовому засіданні представник позивача за первісним позовом - [PERSON] підтримала вимоги уточненої позовної заяви в редакції від 15.03.2021. Просила здійснити поділ майна сторін відповідно до варіанту № 2 висновків судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №331/10-2021 від 11.10.2021. Щодо зустрічної позовної заяви вказала, що не визнає позовні вимоги щодо автомобіля Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1999 року випуску. Та вважа, що оскільки на час звернення до суду з позовом автомобіль вибув з володіння [PERSON] , то цей транспортний засіб не може бути предметом позову та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин ст. 75 СК України. В судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Янчук М.О. щодо вимог первісної позовної заяви не заперечували. Просили задовольнити частково вимоги застрічної позовної заяви. Зокрема, просили визнати спірні: житловий будинок, земельну ділянку під ним та автомобіль Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , придбані в період шлюбу, спільною сумісною власністю. Поділ майна (житлового будинку та земельної ділянки) з виділенням часток в натурі просили здійснити відповідно до варіанту № 2 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №331/10-2021 від 11.10.2021. Щодо спірного автомобіля підтримали позов в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] 48805 грн. компенсації за 1/2 частину автомобіля, як визначено в судовій автотоварознавчій експертизі № 2633 від 07.05.2021. Окрім того, оскільки встановлено під час розгляду справи, що автомобіль вибув з володіння [PERSON] , та право спільної сумісної власності сторін на вказаний автомобіль припинено, тому вимогу про припинення право спільної власності на цей автомобіль не підтримали. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню \~ \~ \~ \~Майнові відносини, які складаються між подружжям, урегульовано у нормах\~Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України). \~ \~ \~ \~У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя. Відповідно до\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі\~статтею 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. При цьому згідно вимог статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно частини першої\~статті 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до \~статті 70\~СК\~України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини 1-2,4-5 статті 71 СК України). Разом з тим, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно з ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Норма ст. 60 СК України кореспондується з ч.3 ст.368\~ЦК України,\~відповідно до\~якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.372\~ЦК\~України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Статтею\~ст.\~183\~ЦК України визначено, що\~подільною є річ,\~яку можна поділити без втрати її цільового призначення.\~Неподільною є річ,\~яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Стосовно підтвердження неподільності, суд може призначити будівельно-технічну експертизу. Відповідно до ст. 364 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим;) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Статтею 368\~ЦК\~України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1\~ст.377\~ЦК\~України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно із ч.1\~ст.120 ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (ч.4\~ст.120 ЗК). Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Отже, за загальним правилом, закріпленим у ч.4\~ст.120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Окрім того, вимогами ч. 1\~ст. 86 ЗК України\~визначено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч. 4 ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до\~ч.3, 4, 5 ст. 89 ЗК України,\~зокрема,\~у спільній\~сумісній власності\~перебувають земельні\~ділянки подружжя.\~Володіння,\~користування та\~розпорядження земельною\~ділянкою спільної\~сумісної власності\~здійснюються за\~договором або\~законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. \~ \~Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~\~Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони у період часу з 06.10.2001 по 29.03.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі. В підтвердження зазначених обставини до позову додано копію свідоцтва про одруження та копію рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 29.03.2017, відповідно до якого шлюб, зареєстрований 06.10.2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області, за актовим записом № 65, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розірвано (справа 295/1317/16-ц) (т.1 а.с.11, 14). Подружжя має двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с. 12-13), які відповідно до довідки виданої виконкомом Черняхівської селищної Ради № 2176 від 16.03.2017 проживають у спірному будинку разом з [PERSON] (т.1 а.с.15). Відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки від 24.07.2007 [PERSON] придбав у власність земельну ділянку, площею 0,07 гектара для обслуговування житлового будинку, що розташована в [ADDRESS] (т. 1 а.с.52). Також право власності на вказану земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 161887, виданим 23.07.2008 на підставі договору купівлі-продажу ВЕР № 795185 від 24.07.2007. Відповідно до плану меж зазначеної земельної ділянки, її кадастровий номер 1825655100:03:002:0079 (т.1 а.с.53,54). 03.02.2016 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ЖТ № 18215355 від 21.12.2015 зареєстровано речове право на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, загальною площею 199,5 кв.м, житловою площею 83,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До будинковолодіння належать господарська будівля літ. «Б», навіс літ «В», уборна літ. «У», огорожа №1,2,3, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.10.2017 (т. 1 а.с.16). Отже, судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що за період шлюбу подружжям за спільні нажиті кошти був побудований житловий будинок в [ADDRESS] . Вказаний будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,0700 га, яка придбана подружжям в період шлюбу. Як вбачається з висновку експерта судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 11.10.2021 №331/10-2021 (а.с.36-78) експертом було запропоновано три варіантів поділу житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , розроблений з відхиленням від ідеальних часток по площі в житловому будинку і по вартості будівель та споруд. У зв`язку з тим, що сторони погодили варіант 2, суд не розглядав варіанти 1 та 3. Так, згідно варіанту №2 зазначеної експертизи: співвласнику №1, на який погодився [PERSON] , запропоновано виділити житловий будинок, господарські будівлі та споруди в частці 42/100 або 21/50, а саме: 1-4 господарське приміщення, площею 12,70 м2, вартістю 59439 грн, 1-5 комора - 12,50 м2, вартістю 58503 грн; 1-6 гараж -23,80 м2, вартістю 111391 грн; 1-11 кімната - 29,90 м2, вартістю 156629 грн (всього по будинку 78,90 м2, на суму 385962 грн); по господарським будівлям та спорудам: №1-3 53/100 частини огорожі, вартістю 6627 грн; У - уборна, вартістю 3784 грн. Всього по\~будівлям\~та\~спорудам 396373грн.Відступ від ідеальної частки [PERSON] становить на 20,8 м2 менше, на 80177 грн. менше. При цьому співвласнику № 2, на який погодилась [PERSON] , запропоновано виділити житловий будинок, господарські будівлі та споруди в частці 58/100 або 29/50, а саме: 1-1 коридор, площею 3,30 м2, вартістю 15445 грн;1-2 тамбур - 5,90 м2, вартістю 27614 грн; 1-3 топочна - 12,20 м2, вартістю 57099 грн; 1-7 коридор - 5,00 м2, вартістю 26192 грн; 1-8 кухня 14,2 м2, вартістю 74386 грн; 1-9 санвузол - 8,20 м2, вартістю 42955 грн;1-10 кімната - 21,8 м2, вартістю 114198 грн; 1-12 кімната 15,4 м2, вартістю 55961 грн; 1-13 коридор - 17,8 м2, вартістю 63854 грн; 1-14 кімната - 16,7 м2, вартістю 59908 грн (всього по будинку - 120,50 м2, на суму 537612 грн); по господарським будівлям та спорудам: В навіс, вартістю 13296 грн, №1-3 47/100 частин огорожі, вартістю 5819 грн. Всього по будівлям та спорудам 556727 грн. Відступ від ідеальної частки [PERSON] становить на 20,8 м2 більше, на 80177 грн. більше (58/100 або 29/50). \~\~Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які виділені співвласникам в житловому будинку, необхідно [PERSON] та [PERSON] провести ремонтно-будівельні роботи у виділених їм приміщеннях згідно варіанту №2 Висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 11.10.2021 № 331/10-2021. Крім того,\~згідно варіанту\~№2\~ експертизи\~експертом запропоновано\~ поділити\~ земельну\~ділянку з\~кадастровим номером\~1825655100:03:002:0079,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та для\~забезпечення доступу\~до відповідної\~частини житлового\~будинку і\~споруд,\~що на\~схемі позначена\~під №2\~(Додаток\~№6\~до висновку\~експертів,\~зображена жовтим\~кольором),\~яка проходить\~по точках:\~2-3-4-5-6-25-24-23-22-21-20-19-18-17-16-15-14-12-13-2\~зі сторонами:\~4,41м-35,0м-6,82\~м-2,53м-4,21м-2,0\~м-4,06м-2,52м-\~лінія поділу\~проходить по\~лінії поділу\~житлового будинку\~(літ.\~«А»)\~-2,97м-0,63м\~-2,8м-1,0\~м-13,54м\~ 14,04м,\~в тому\~числі ділянку\~площею 16,7\~кв.м\~(0,00167га),\~що на\~схемі позначена\~під №2-1\~(зображена\~жовтим кольором\~зі штрихуванням),\~яка проходить\~по точках:25-24-23-22-11-34-33-32-25,\~зі сторонами:\~2,0м-4,06м-2,52\~м-3,1\~м-3,9\~м-2,09м-4,67м-1,0м.,\~з обмеженим\~використанням для\~забезпечення \~співвласника №\~1\~можливості доступу,\~обслуговування та\~поточного ремонту\~житлового будинку\~відповідно до\~п.6.1.41\~ДБН Б.2.2-12:2019,\~запропоновано надати\~ співвласнику\~№ 2 ( [PERSON] ) земельну ділянку площею 326,0 кв.м (0,0326 га). Водночас,\~згідно вказаного\~варіанту №2\~ експертизи\~експертом запропоновано\~ поділити\~ земельну\~ділянку з\~кадастровим номером\~1825655100:03:002:0079,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та для\~ забезпечення\~доступу до\~відповідної частини\~житлового будинку\~і споруд,\~що на\~схемі позначена\~під №1\~(Додаток\~№6\~до висновку\~експертів,\~зображена зеленим\~кольором),\~яка проходить\~по точках:\~1-2-13-12-14-15-16-17-30-29-28-27-26-23-24-25-6-7-8-9-10-1,\~зі сторонами:\~15,59м-14,04м-13,54м-1,0м-2,8м-0,63м-2,97м-3,98\~м -\~лінія поділу\~проходить по\~лінії поділу\~житлового будинку\~(літ.«А»)\~-\~4,06\~м-2,0м-4,21м-8,96м-1,69м-4,18м-16,82м-14,0м,\~в тому\~числі ділянку\~площею 46,6\~кв.м\~(0,00466га),\~що на\~схемі позначена\~під №1-1\~(зображена\~зеленим кольором\~зі штрихуванням),\~яка проходить\~по точках:\~24-25-9-10-12-14-15-16-17-30-31-28-27-24,\~зі сторонами:2,0м-10,62м-16,82м-2,12м-1,0м-2,8м-0,63м-2,97м-3,98м-4,06м-1,98м-5,05м-1,95м,\~з обмеженим\~використанням для\~забезпечення \~співвласника №\~2\~можливості доступу,\~обслуговування та\~поточного ремонту\~житлового будинку\~та навісу\~відповідно до\~п.6.1.41\~ДБН Б.2.2-12:2019,\~ запропоновано\~надати \~співвласнику №\~1 ( [PERSON] ) земельну ділянку площею 326,0 кв.м (0,0326 га). \~У спільному\~користуванні\~співвласників [ADDRESS] \~та [ADDRESS] \~ запропоновано\~\~залишити земельну\~ділянку\~загальною\~площею 48,0\~кв.м\~(0,0048\~га),\~що\~на\~схемі позначена\~під\~№3\~(зображено\~блакитним\~кольором\~(Додаток\~№6\~до\~висновку\~експертів),\~яка\~проходить\~по точках:\~23-22-21-20-19-18-17-30-29-27-26-23,\~зі\~сторонами:2,52м-лінія\~поділу\~проходить\~по лінії\~поділу\~житлового\~ будинку\~(літ.\~«А»)\~-\~3,98м\~-\~лінія\~поділу проходить\~\~по\~лінії поділу\~житлового\~будинку\~(літ\~«А»)-5,05м\~-\~лінія\~поділу проходить\~по\~лінії\~поділу житлового\~будинку\~(літ.\~«А»). Встановлено, що [PERSON] 06.02.2023 сплатила на користь [PERSON] компенсацію в розмірі відступу від ідеальних часток, а саме: 80177,00 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0.2846343197.1 (т.2 а.с.99) Відповідно до п.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 750/11178/17 (провадження № 61-42000св18) зроблено висновок «Тлумачення пункту 4 частини першої\~статті 365 ЦК України\~свідчить, що припинення права на частку має відбуватися,\~якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку.\~Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.\~Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку». Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній сумісній власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. До такого висновку прийшов Верховний Суд в постанові від 17.04.2019 р. у справі № 545/3753/16-ц. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.п. «а» п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та п.п. 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду від 04.10.1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. Зазначеними нормами передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також: згідно зі ст. 105 ЗК вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. З наведених норм вбачається, що чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права власності на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, який на ньому розташований, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі. Відповідно до п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц, згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] за первісним позовом судом зазначається наступне. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача поділити спільне сумісне майно подружжя. Враховуючи, що набуте сторонами в період шлюбу майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між ними в порядку статей 60,70 СК України, суд дійшов висновку що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в цій частині. Однак, зважаючи на те, що запропонований в уточненій позовній заяві (т.1а.с.173-176) варіант поділу житлового будинку та земельної ділянки частково не збігається з варіантом № 2 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 11.10.2021 № 331/10-2021, який вже було погоджено під час судового розгляду справи, суд в іншій частині вимог первісної позовної заяви відмовляє. \~ \~ \~ \~При вирішенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] суд враховує наступне. \~ \~ \~Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки визнати майно спільною сумісною власністю подружжя, поділити його, отримати компенсацію за свою частку у цьому майні та припинити право спільної власності між подружжям. З урахуванням встановлених обставин справи та зважаючи на те, що сторонами не оспорюється, що спірний житловий будинок побудований, а земельна ділянка набута ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі, тому таке майно відповідно до вимог законодавства є спільною сумісною власністю подружжя. \~Щодо позовних\~вимог про\~визнання об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя [PERSON] \~до \~ [PERSON] автомобіля марки Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1999 року та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації 1/2\~\~вартості автомобіля, суд доходить висновку про доведеність позивачем за зустрічним позовом позовних вимог в цій частині. \~Як встановлено судом, і даний факт не заперечується сторонами під час шлюбу був придбаний вище вказаний автомобіль. Право власності на цей автомобіль до його відчуження зареєстровано за [PERSON] 15.08.2012, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, наявна в матеріалах справи (т.1 а.с. 62). Сторони розлучились у 2017 році, а 28.07.2018 позивач без згоди колишньої дружини ( [PERSON] ) здійснив продаж зазначеного автомобіля [PERSON] , [INFO] , про що свідчить довідка Територіального сервісного центру МВС № 1841 в Житомирській області (Філія ГСЦ МВС) від 23.04.2021 (т.2 а.с.30). Також відповідно\~до експертного\~висновку №\~2633\~від 07.05.2021\~судової автотоварознавчої\~експертизи автомобіля Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] середня ринкова вартість аналогічного автомобіля, за умови відсутності аварійних та експлуатаційних пошкоджень та дотримання нормативного пробігу, станом на 15.03.2021 становила 97610,00 грн, та середня ринкова вартість частини автомобіля станом на 15.03.2021 становила 48805,00 грн. (т.2 а.с. 11-26) Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача за зустрічним позовом посилалась на те, що позивачем не дотримано вимоги ч.4,5 ст. 71 СК України, а тому вимога про компенсацію не підлягає задоволенню. Окрім того, зазначала, що оскільки станом на подачу позову спірний автомобіль не належав [PERSON] , то не може бути предметом спору. Суд не погоджується з такими доводами, з огляду на наступне. \~ \~ \~ Так, аналіз змісту положень\~статті 71 СК України\~дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. \~ \~ \~ \~Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених\~ЦК України\~(стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. \~ \~ Такий підхід відповідав би закріпленим у\~статті 7 СК України\~засадам розумності і добросовісності, як би позивач надав свою згоду на позбавлення його частки у праві власності та на компенсацію його частки у спільному майні подружжя. Однак, такої згоди позивачем надано не було. \~ \~ \~ \~Крім того, у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 462/518/18 Верховний Суд вказав на те, що факт реєстрації нерухомого майна, придбаного у період шлюбу, на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише особі, на ім`я якої зареєстроване. Отже, згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом ч.\~4 ст.\~71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом ч.\~2 ст.\~364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки в неподільній речі. Відповідно до практики Верховного Суду, розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та відчужене без згоди одного з них, визначається виходячи з вартості аналогічних транспортних засобів на час поділу майна, тобто виходячи з дійсної ринкової вартості транспортного засобу, а не договірної. Таким чином,\~зважаючи на\~встановлені обставини\~справи,\~наявність експертного\~висновку щодо\~середньої ринкової\~вартості аналогічного\~автомобіля,\~задоволенню підлягає\~вимога позивача\~за зустрічним\~позовом щодо\~визнання об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя [PERSON] \~та [PERSON] автомобіля Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1999 року випуску, визнання за [PERSON] та [PERSON] право власності по частині за кожним на автомобіль Mercedes-Benz Vito108 D, д.н.з. [NUMBER] , кузов [NUMBER] , 1999 року випуску та стягнення з [PERSON] на корить [PERSON] 48805 (сорок вісім тисяч вісімсот п`ять) гривень компенсації за частину спірного автомобіля. Втім, оскільки зазначений автомобіль вибув з володіння [PERSON] , то позовна вимога про припинення права спільної власності [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає. Окрім того, висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 11.10.2021 № 331/10-2021, зокрема, варіанту № 2, на який погодились сторони, підтверджено можливість виділу часток у праві спільної сумісної власності подружжя, з відступом від ідеальних частин. А тому задоволенню підлягають вимоги позивачки [PERSON] \~в частині щодо поділу спірного майна в натурі та визнання за ними права власності на це майно, а саме, суд вважає за можливе: - визнати право власності за [PERSON] на\~58/100 або 29/50 частки житлового\~будинку та\~споруд, що знаходяться \~за адресою:\~ [ADDRESS] , виділивши їй в натурі\~ відповідно до варіанту № 2 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 11.10.2021 № 331/10-2021, а саме по житловому будинку: 1-1 коридор, площею 3,30 м2, вартістю 15445 грн;1-2 тамбур - 5,90 м2, вартістю 27614 грн; 1-3 топочна - 12,20 м2, вартістю 57099 грн; 1-7 коридор - 5,00 м2, вартістю 26192 грн; 1-8 кухня 14,2 м2, вартістю 74386 грн; 1-9 санвузол - 8,20 м2, вартістю 42955 грн;1-10 кімната - 21,8 м2, вартістю 114198 грн; 1-12 кімната 15,4 м2, вартістю 55961 грн; 1-13 коридор - 17,8 м2, вартістю 63854 грн; 1-14 кімната - 16,7 м2, вартістю 59908 грн (всього по будинку - 120,50 м2, на суму 537612 грн); по господарським будівлям та спорудам: В навіс, вартістю 13296 грн, №1-3 47/100 частин огорожі, вартістю 5819 грн. Всього по будівлям та спорудам 556727 грн. Відступ від ідеальної частки [PERSON] становить на 20,8 м2 більше, на 80177 грн. більше. - визнати право власності за [PERSON] на \~42/100 або 21/50 частки житлового\~будинку та\~споруд, що знаходяться \~за адресою:\~ [ADDRESS] , виділивши йому в натурі\~ відповідно до варіанту № 2 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 11.10.2021 № 331/10-2021, а саме: 1-4 господарське приміщення, площею 12,70 м2, вартістю 59439 грн;, 1-5 комора-12,50 м2, вартістю 58503 грн; 1-6 гараж -23,80 м2, вартістю 111391 грн; 1-11 кімната - 29,90 м2, вартістю 156629 грн (всього по будинку 78,90 м2, на суму 385962 грн); по господарським будівлям та спорудам: №1-3 53/100 частини огорожі, вартістю 6627 грн; У - уборна, вартістю 3784 грн. Всього по\~будівлям\~та\~спорудам 396373грн.Відступ від ідеальної частки [PERSON] становить на 20,8 м2 менше, на 80177 грн. менше (42/100 або 21/50). Водночас, для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які виділені співвласникам в житловому будинку, необхідно [PERSON] та [PERSON] провести ремонтно-будівельні роботи у виділених їм приміщеннях згідно варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 11.10.2021 № 331/10-2021 Крім того, поділу підлягає земельна ділянка під спірним житловим будинком у частках, зазначених відповідно до варіанту № судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 11.10.2021 № 331/10-202. Також відповідно до зазначеного висновку експертизи та варіанту поділу, слід залишити земельну\~ділянку загальною\~площею 48,0\~кв.м\~(0,0048\~га), у спільному\~користуванні [PERSON] \~та [PERSON] \~\~(т.2 а.с. 65). Зважаючи на те, що припинення права спільної сумісної власності здійснюється шляхом виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, тому підлягає до задоволення вимога позивачки [PERSON] щодо припинення права спільної власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок, загальною площею199,5 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,0700 га, кадастровий номер 1825655100:03:002:0079, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вище викладене, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню. В решті позову слід відмовити. Щодо обов`язку суду надання відповіді на кожен аргумент, поданий сторонами, судом зазначається наступне. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення\~\~від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). V. Розподіл судових витрат У відповідності до ч.1.2,8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Зважаючи, на часткове задоволення позовних вимог як за первісним так і за зустрічним позовом, суд вважає за можливе покласти на сторін витрати по сплаті судового збору, про що сторони в судовому засіданні не заперечували. Окрім того, зважаючи на узгодженість сторін щодо залишення за ними понесених витрат на проведення судових будівельно-технічних та земельно-технічних експертиз, суд вважає за можливе не стягувати їх з сторін. Щодо витрат на проведення судової автототовапрознавчої експертизи, суд вважає, що витрати на її проведення підлягають стягненню з [PERSON] , оскільки позовні вимоги [PERSON] щодо спірного автомобіля судом задоволено. Щодо витрат за надану професійну правничу допомогу судом зазначається наступне. Представник позивача за первісним позовом під час розгляду справи в суді не заявляла вимог щодо відшкодування витрат за надану професійну правничу допомогу своєму довірителю [PERSON] . Водночас, адвокат Янчук М.О. просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені останньою судові витрати на правову допомогу у розмірі 22500 грн, про що вказував також в орієнтовному розрахунку сум судових витрат при зверненні до суду з зустрічним позовом (т. 1 а.с. 45). [PERSON] заперечувала, щодо стягнення таких витрат, оскільки вони нічим не підтверджені, зокрема відсутній акт виконаних робіт, тощо. При цьому судом встановлено, що до зустрічної позовної заяви адвокат Янчук М.О. долучив лише ордер серії ЖТ № 055555 від 22.10.2018 на надання правової допомоги [PERSON] (т.1а.с.48) та витяг з Договору про надання адвокатських послуг № 27/18 від 22.10.2018 (т.1 а.с.49), однак вони не підтверджують розмір понесених витрати на правову допомогу. Суд не бере до уваги доводи адвоката Янчука М.О. про те що факт оплати [PERSON] міститься в самому договорі, оскільки матеріали справи самого договору не містять, а лише його витяг. Варто зауважити, що\~витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у\~справах № 923/560/17,\~№ 329/766/18,\~№ 178/1522/18. Тобто стороні, яка намагається стягнути витрати на професійну правничу допомогу, слід (1) якомога детальніше описати надані послуги та (2) надати суду максимально можливий обсяг доказів, що реально підтверджує заявлений розмір витрат на адвоката. Так, у вже згаданій постанові Великої Палати у\~справі № 910/12876/19, суд зауважив, що\~розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. У\~справі № 922/3812/19\~Верховний Суд підтвердив власні висновки, що\~визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30\~Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».\~У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. \~ \~Зважаючи на те, що адвокатом Янчуком М.О. не надано доказів розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, з таких підстав, у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат в розмірі 22500,00 грн слід відмовити за недоведеністю розміру судових витрат.

Outcome: partial