Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи у суді, про визнання окремим домоволодінням частини житлового будинку та просить визнати окремим цілим домоволодінням (квартирою [ADDRESS] ) належну їй на праві власності 43/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 48,1 кв. м. за адресою квартира [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що їй належить частина житлового будинку з надвірними будівлями, яка не має статусу ані квартири, ані статусу домоволодіння, тому для вирішення питання реєстрації її частини житлового будинку з надвірними будівлями як садиби, тобто, як окремого домоволодіння, вона звернулась державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління «Центр адміністративних послуг» виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області з відповідною заявою, в якій просила визнати належну їй частину житлового будинку окремим домоволодінням та присвоїти йому поштову адресу. Однак їй було видано письмову відмову № 66957435 від 28.03.2023 року, в якій зазначено, що через наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] не можливо зареєструвати право власноті на 43/100 частки цього будинку. Інша частина будинку належить відповідачу по справі. Відповідачка свою частину домоволодіння зареєструвала як квартиру [ADDRESS] . Ухвалою від 14 липня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивач на розгляд справи не з`явилася, надала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої уточнюючі позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила суд слухати справу у її відсутність. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що позивач є власником 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою будинок [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 лютого 2023 року, інша 57/100 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою будинок [ADDRESS] , належить відповідачці по справі [PERSON] . Відповідачка ще у 2013 році зареєструвала свою частину як квартиру [ADDRESS] у даному будинку, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Отже, фактично житловий будинок з надвірними будівлями складається з двох частин, які виділені в натурі і є окремими домоволодіннями. Частина житлового будинку з надвірними будівлями, яка належить позивачці, не має статусу домоволодіння, тому для вирішення питання реєстрації її частини житлового будинку з надвірними будівлями як садиби, тобто, як окремого домоволодіння, вона звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління «Центр адміністративних послуг» виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області з відповідною заявою, в якій просила визнати належну їй частину житлового будинку окремим домоволодінням та присвоїти йому поштову адресу. Однак їй було видано письмову відмову № 66957435 від 28.03.2023 року, в якій зазначено, що через наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] не можливо зареєструвати право власноті на 43/100 частки цього будинку. Відповідно до ст.\~382\~Цивільного кодексу\~України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно дост.\~380\~Цивільного кодексу\~України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Відповідно дост.\~381\~Цивільного кодексу\~України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved