Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи - [PERSON] , [INFO] , померлим. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , перебував у давніх дружніх стосунках з її сім`єю. У 1999 році він виїхав з села Дівоче Поле, де вона і зараз мешкає, на постійне проживання в Хмельницьку область. [PERSON] систематично навіщав її родину приїжджаючи з Хмельницької області. За збігом життєвих обставин, не маючи ні дітей ні родичів, перебуваючи у літньому віці [PERSON] опинився в Інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів, де і був зареєстрований ( [ADDRESS] ). У той період, коли він проживав у селі Дівоче Поле, будучи колгоспником, у нього виникло право на земельну частку пай. В 2002 році [PERSON] одержав земельну ділянку площею 6,53 га, розташовану на території Дівочепільської сільської ради у власність (Державний акт ІІІ-КР № 028227 від 12.04.2002 року виданий Головою Олександрійської райдержадміністрації Ради народних депутатів). Весь час земельна ділянка перебувала в оренді, кошти за оренду власник щорічно одержував особисто. Згодом, 10.11.2012 року він оформив нотаріально на неї довіреність, на повне право розпоряджатися земельною ділянкою, в тому числі одержувати кошти. За їхньою з ним домовленістю, отримавши орендну плату, вона надсилала грошові кошти поштовим переказом на його адресу. Одночасно з Довіреністю [PERSON] склав на неї заповіт на вказану земельну ділянку. Заповіт та Довіреність посвідчені приватним нотаріусом Приходько О.В. Приїхавши до м. Олександрії він передав їй усі оригінали документів на землю, які до теперішнього часу вона зберігає. Вони систематично телефонували один одному, спілкувались. Останні рази, коли вона мала зв`язок з [PERSON] , він повідомив їй що буде їхати на «Майдан», це був лютий 2014 року, вона його відмовляла, але він наполегливо заявив, що все одно поїде. Після сплину десь пів року вона намагалася з ним зв`язатися, але зв`язку з ним вже не було. Потім ще неодноразово зв`язувалася, але телефон був вже не на зв`язку. На початку 2015 року вона переказала орендну плату поштовим переказом, але переказ їй повернувся. З телефонної розмови з другом [PERSON] по Інтернату, вона дізналася, що [PERSON] поїхав у Київ на «Майдан», та в останній розмові був дуже занепокоєний тим що там діється. Більше на контакт не виходив, додзвонитися до нього було не можливо. На неодноразові зверталася до інтернату, де колись перебував [PERSON] , їй повідомили що він давно вибув, невідомо куди. Більше восьми років [PERSON] за своїм останнім місцем перебування, або колишнім місцем проживання не з`являвся, на зв`язок не виходив. Вказані обставини дають підстави припускати загибель [PERSON] . У 2022 році скінчився строк дії довіреності, яку складав на неї [PERSON] , питання, які виникають у орендаря стосовно земельної ділянки, вона не має змоги вирішувати, тому постало питання звернення до суду. В разі встановлення факту смерті [PERSON] - відкривається спадщина, на яку вона має право за заповітом. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.03.2023 року у справі відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву про оголошення особи померлою та посилаючись на обставини викладені в ній просила задовольнити. Додатково пояснила, що з 2014 року про [PERSON] відсутні будь-які відомості. В поліцію вона не має змоги звернутися оскільки [PERSON] не є їй родичем. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Як слідує з ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. В тексті заяви та в наданих суду усних поясненнях заявник вказала, що оголошення померлим [PERSON] їй необхідне для оформлення спадщини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з 22.10.1981 року по 1999 рік проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , а з 23.11.2023 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 53). На підставі Державного акта на право приватної власності на землю [PERSON] належить земельна ділянка площею 6,53 га, кадастровий номер: 3520382400:02:000:0283, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дівочепільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (а.с.8). 10.11.2012 року [PERSON] , приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу посвідчив довіреність, зареєстрована в реєстрі за №2204, відповідно до якого [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником з питань, повязанних з управлінням, користуванням, реєстрацією договорів оренди належної йому земельної ділянки (а.с.5). Також 10.11.2012 року [PERSON] , приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу посвідчив заповіт, зареєстрований в реєстрі за №2205, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, належну йому земельну ділянку заповів [PERSON] (а.с.6, 7). В ході судового розгляду справи чітких відомостей про те, що [PERSON] помер, або зник безвісті за обставин, що загрожували йому смертю, або дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку, суду не надано. Розшукові дії уповноваженими державними органами не проводилися, оперативно-розшукова справа не заводилася. Відповідно до інформації, наданої Державною міграційною службою України, за даними інформаційно-комунікаційної системи ДМС на ім`я [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України для виїзду за кордон не оформлювався (а.с.64). Відповідно до інформації, наданої Державною прикордонною службою України, відомостей про перетин державного кордону України [PERSON] , [INFO] , не виявлено (а.с.68). Згідно з листом Лонковецького психоневрогічного інтернату Хмельницької обласної ради, [PERSON] , [INFO] , перебував у їх закладі з 15.11.2007 року по 18.07.2013 року, відповідно до наказу №112 від 18.07.2023 року він був переведений у Черчецький будинок інтернат для громадян похилого віку та інвалідів за адресою: [ADDRESS] (а.с.81). Згідно з листом Черчецького будинку інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, [PERSON] , [INFO] , дійсно перебував у їх закладі з 18.07.2013 року та вибув з будинку-інтернату 11.11.2013 року (а.с.96). Згідно з відповіддю Хмельницького РУП ВП №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, матеріали кримінального провадження щодо безвісного зникнення [PERSON] , [INFO] , відсутні та у розшуку особа з такими анкетними даними не перебуває (а.с.62). Кам`янець-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану та Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану надали інформацію про відсутність актових записів про державну реєстрацію зміни імені та прізвища, а також смерті [PERSON] , [INFO] (а.с.55,60, 95). Згідно з інформацією, наданою Пенсійним фондом України, [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку як одержувач пенсії в Головному управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, дата останнього нарахування червень 2014 року (а.с.72-73). Твердження заявника про те, що [PERSON] в 2014 році перебував в м. Києві на «Майдані» не підтвердженні жодним доказом, а згідно інформації, наданою Пенсійним фондом України перебував на обліку як одержувач пенсії в ГУ ПФУ в Хмельницькій області до червня 2014 року. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявником не надано належних доказів на підтвердження факту смерті [PERSON] або наявності обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку. Таким чином, заява [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою не підтверджена належними доказами, а тому задоволенню не підлягає. (Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 13.05.2019р. по справі № 393/494/17-ц провадження № 61-28395св18).

Outcome: dismissed