Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом, в якому зазначила, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду (справа №686/19327/18) вирішено стягувати з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1200,00 гривень щомісячно, починаючи з 21.08.2018 року і до повноліття дитини. Зазначила, що з огляду на те, що з часу визначення судом вказаного розміру аліментів на утримання сина суттєво змінилися обставини, що впливають на визначення розміру аліментів. Так, у 2022 році у їх спільної дитини [PERSON] було діагностовано захворювання на цукровий діабет 1типу важкої форми, у зв`язку із чим зросли витрати на утримання сина. Крім того, розмір отримуваного відповідачем заробітку збільшився, оскільки останній проходить службу у Збройних силах України та його грошове забезпечення значно перевищує дохід, який останній отримував на час призначення судом аліментів. За таких обставин просила суд змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та визначити їх у розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням чинності і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просив його задовольнити. Зазначила, що з часу призначення судом аліментів на утримання сина суттєво змінилися обставини, які повинні враховуватися при визначення розміру аліментів на утримання дитини. Так, у її сина було діагностовано захворювання на цукровий діабет 1 типу, що потребує додаткових витрат на його лікування (придбання певних ліків, тощо) та внаслідок захворювання йому було встановлено інвалідність. Крім того, вказане захворювання потребує і певної специфіки організації харчування дитини, що також потребує додаткових витрат на утримання сина. Вона самостійного заробітку не має, оскільки здійснює догляд за сином. Влаштуватися на роботу вона не має можливості оскільки син потребує постійного стороннього догляду та періодичного (три рази на день) ін`єкційного введення ліків. Визначений згідно судового рішення розмір аліментів у сумі 1200,00 гривень на місяць, що фактично становить мінімально гарантований державою розмір аліментів, вочевидь є недостатнім для забезпечення мінімально необхідних потреб дитини. Натомість відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі оскільки останній проходить службу у Збройних силах України та розмір його грошового забезпечення значно більше ніж розмір доходу, який існував на час призначення аліментів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю позивачем у справі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.10.2018 року у справі №686/19327/18 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1200 гривень, починаючи з 21.08.2018 року і до повноліття дитини. При визначенні розміру аліментів, судом було враховано, матеріальне становище платника аліментів, який офіційно був працевлаштований та його дохід за період з 01.06.2018 року по 30.09.2018 рік склав 14\~437 гривень (тобто фактично 4812,33 гривень на місяць). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій\~статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що у серпні 2022 року у малолітнього [PERSON] було діагностовано захворювання цукрового діабету 1типу важкою форми. У зв`язку із захворюванням [PERSON] була встановлено інвалідність підгрупи А. Згідно довідки №2592 від 03.04.2023 року [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН Хмельницкої міської ради та отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю (з надбавкою на догляд) у сумі 6009,10 гривень. Також згідно відомостей Державної податкової служби України ГУ ДПС у Хмельницькій області (довідки про джерела та суми доходів) встановлено, що станом на даний час відповідач проходить службу у лавах Збройних Сил України (проходить службу у в/ч [NUMBER] ) та отримує дохід розмір якого з період з травня 2022 року по березень 2023 рік склав 885\~591,6 гривень, тобто в середньому 88559,16 гривень на місяць. Відповідно до\~статті 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано\~постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. З огляду на зміну стану здоров`я дитини (з часу призначення аліментів дитина захворіла на тяжке захворювання у зв`язку із чим їй було встановлено групу інвалідності), що вочевидь призводить до зміни її життєвих потреб та відповідно збільшення витрат, які б ці потреби забезпечували, визначений попереднім рішенням суду розмір аліментів фактично у мінімальному розмірі, який гарантований державою, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та задоволення її мінімально необхідних вікових потреб. Крім того, з часу призначення судом аліментів розмір доходу відповідача змінився та став більшим, що свідчить про об`єктивну спроможність останнього сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у більшому розмірі. За таких обставин, зважаючи на особу платника аліментів, який є працездатним, фізично здоровим, його матеріальний стан (останній отримує стабільний офіційний дохід), враховуючи стан здоров`я та матеріальний стан дитини, який є інвалідом групи А, хворіє на тяжке захворювання, відсутність спроможності матері дитини у працевлаштуванні (остання здійснює догляд за дитиною з інвалідністю) суд вважає за можливе частково задовольнити позов та збільшити розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та визначити їх у розмірі частки від усіх видів доходу останнього, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд зазначає, що як на підставу позову та стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частки його доходів, позивач вказувала зокрема на необхідність оплати придбання певних ліків для сина, та оплати проведення його лікування. Разом з цим суд зазначає, що такі витрати, відповідно до приписів ст. 182, 185 СК України, не входять до складу аліментів та відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, та у випадку наявності спору між батьками, можуть бути стягнуті судом лише за наслідками розгляду відповідного позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial