Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з 30 січня 2010 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на життя та ставлення до сімейних цінностей. Між ними постійно виникали непорозуміння та конфлікти, внаслідок чого вони втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного. Їхні стосунки набули негативного характеру. У квітні 2023 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Сім`я фактично розпалась, зберегти її вже неможливо. Кожен з подружжя живе своїм особистим життям. Тому позивач просив шлюб розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 15 червня 2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити (а.с. 9). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась. Надала суду заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності. Також зазначила, що позов визнає у повному обсязі. На примирення не згодна. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30 січня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 22 листопада 2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 7). Шлюб зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07 лютого 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. На час розгляду справи він позов підтримує. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України ш люб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у шлюбі змінила прізвище, з вимогами про відновлення дошлюбного прізвища до суду не зверталась. Тому вказане питання судом не розглядалось.

Outcome: approved