Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-10 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~Дергачівського районного\~суду Харківської\~області з позовом до [PERSON] та [PERSON] , про визання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона постійно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 09.11.2022 № 1318, виданою Солоницівською селищною радою Харківського району Харківської області, разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , також зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим зазначає, що відповідачі більше п`яти років за вищезазначеною адресою фактично не проживають, чим порушують її право повною мірою реалізувати право на вільне володіння та користування майном. У зв`язку із вищевикладеним та тим, що відповідачі не приймають участі в оплаті житлово-комунальних послуг, не несуть витрати в утримання житла, [PERSON] просить визнати їх такими, що втратили право користування зазначеною квартирою. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надіслали на електронну адресу суду заяви, відповідно до яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, справу просять розглянути за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення. Враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] позивачка, та [PERSON] син, [PERSON] племінниця. (а.с. 8) Ставлячи питання про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом за цєю адресою позивачка зазначає, що вони більше п`яти років не проживають в спірній квартирі без поважних причин. Факт їх реєстрації при непроживанні в квартирі порушує її права, оскільки комунальні послуги нараховуються на всіх зареєстрованих осіб; після смерті чоловіка вона не може перевести особовий рахунок на своє ім`я, оскільки потрібна згода всіх зареєстрованих, і вона не може провести приватизацію квартири. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] позов визнав та зазначив, що вони з двоюрідною сестрою [PERSON] дійсно не проживають в квартирі понад п`ять років. (а.с. 40) На підтвердження факту тривалого непроживання відповідачів позивачкою надано низку доказів, в тому числі рапорт від 08.08.2023, лист Начальника ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області, письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] , копію нотаріальної заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 66-76). З наданих доказів вбачається, що відповідачі не проживають у квартирі щонайменш з 2017 року. З наданих матеріалів не вбачається, що позивачка чинила перепони відповідачам у проживанні в квартирі або що відповідачі не проживали в квартирі з поважних причин. Будь-яких позовів або заяв про поновлення своїх порушених житлових прав, у випадку їх порушення, не подано. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень. Отже стягнення з відповідачів має відбуватися у дольовому співвідношенні, по 536,80 гривень з кожного на користь позивача. Оскільки,\~відповідачем [PERSON] до початку\~розгляду справи\~позов визнано,\~з нього\~підлягає стягненню\~на користь\~позивача 50\~відсотків від\~суми 536,80\~гривень -\~268,40\~гривень,\~а інші\~50\~відсотків,\~а інші\~50\~відсотків судового\~збору в\~сумі 268,40 підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. З відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача повну частину витрати за сплату судового збору у розмірі 536,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved