Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом та просить визнати за позивачем право власності на 1/2 частину 3/5 частин домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Позивач є спадкоємцем померлого за законом першої черги, як і відповідач. Інших спадкоємців немає. Спадкодавець розлучився до своєї смерті у 2002 році. Позивач постійно проживав з батьком за однією адресою, однак відповідного штампу у паспорті не мав. Коли звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк позивачем пропущено не було, оскільки він постійно проживав із батьком із 1997 року, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. Ухвалою від 26 травня 2023 року було відкрито провадження у справі, за клопотанням позивача витребувано матеріали спадкової справи (а.с.30). 27 червня 2023 року на адресу суду надійшли витребовувані матеріали спадкової справи. Ухвалою від 18 липня 2023 року було закрите підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду (а.с.56). До суду позивач та його представник не з`явилися, направили заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач ні в підготовчі судові засідання, ні в судові засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. Відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не направляла. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. [INFO] в м. Переяслав-Хмельницький Київської області помер [PERSON] (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на частину вищезазначену частину будинку (а.с. 8-11). Згідно до копії свідоцтва про народження померлий [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (а.с.12). Померлий [PERSON] розірвав шлюб із [PERSON] 25 лютого 2002 року ( а.с. 28). Із довідки Виконавчого комітету Переяславської міської ради № 797 від 24 травня 2023 року вбачається, що померлий [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] з дати реєстрації 24 травня 1997 року (а.с. 29). З Витягу з Реєстру територіальної громади вбачається, що позивач [PERSON] з 24 травня 1997 року зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 13). Як вбачається з матеріалів спадкової справи (а.с. 33-48), [PERSON] звернувся до Першої Переяславської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю документів на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім позивача, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулася відповідач [PERSON] (донька спадкодавця). Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 цього Кодексу, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу норм Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та Постанови КМ України «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», зареєстроване місце проживання особи підтверджується, зокрема, Витягомз реєстру територіальної громади, який видається органом реєстрації на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідного виконавчого органу сільської, селищної або міської ради. В матеріалах справи маються належні докази того, що позивач [PERSON] та його батько (спадкодавець [PERSON] ) з 24 травня 1997 року були зареєстровані та проживали за однією адресою ( [ADDRESS] ). Дана обставина надає суду право констатувати, що позивач [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Доказів його відмови від прийняття спадщини матеріали спадкової справи та цивільної справи не містять. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкодавець [PERSON] був власником 3/5 частин домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Крім нього, спадщину після смерті [PERSON] у встановленому порядку прийняла й відповідач [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, позивач, як і відповідач, має право на 1/2 частину спадкового майна. З врахуванням вищезазначеного, досліджених доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 374, 1216, 1225, 1258, 1265, 1268, ЦК України,

Outcome: approved