Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Которино в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,27 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 11391 від 31.05.1997. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла бабуся позивачки по материній лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 1,27 умовних кадастрових гектари, належне померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11391 від 31.05.1997. [PERSON] була зареєстрована та проживала в с. Которино Жидачівського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Разом з нею постійно проживала та була зареєстрована її внучка [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради посвідчено заповіт за №85 від 10.11.2009 в користь внучки [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON] , вступивши в управління спадковим майном у шестимісячний термін після її смерті. На момент смерті [PERSON] , окрім позивачки, не було інших спадкоємців за заповітом, а також осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині. Оскільки позивачка постійно проживала із [PERSON] на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, вона вважається такою, що її прийняла. Юридично спадкові права позивачка не оформляла. 17.07.2023позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі, однак нотаріус відмовив у зв`язку із відсутністю у позивачки оригіналу правовстановлюючого документа на земельні ділянки, що належали померлій і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відсутність заперечень щодо предмета позову та розуміння наслідків статті 206 ЦПК. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки, підтримання заявлених вимог у повному обсязі та незаперечення проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні (а.с.35). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, відсутність заперечень щодо предмета позову та розуміння наслідків статті 206 ЦПК України (а.с.22). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.17-18). Ухвалою підготовчого засідання від 25.08.2023 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.29). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 10.11.2009 [PERSON] склала заповіт, зареєстрований у реєстрі за №85, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.9-10). Згідно з свідоцтвами про смерть від 21.05.2005, [INFO] [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] померла [INFO] у с. Которино Жидачівського району Львівської області (а.с.6, 7). Згідно з довідкою Журавненської селищної ради №735 від 04.07.2023 [PERSON] була зареєстрована та проживала в с. Которино Жидачівського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Разом з нею постійно проживала та була зареєстрована її внучка [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради посвідчено заповіт за № 85 від 10.11.2009 в користь внучки [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON] , вступивши в управління спадковим майном у шестимісячний термін після її смерті (а.с.8). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №72555560 від 22.05.2023 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.11). Відповідно до довідки відділу №5 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.07.2023 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Монастирецькій сільській раді за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,27 умовних кадастрових гектарів на території Монастирецької сільської ради, Сертифікат серії ЛВ №11391 зареєстрований 31.05.1997 за №717. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 30.05.1997 №332 (а.с.12). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 17.07.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.14). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00041082563 від 22.08.2023, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Прізвище дружини після розірвання шлюбу « [PERSON] » (а.с.25) Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом положень частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до приписів статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1236 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку, поняття заповіту, а також право заповідача на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом. Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 1,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Монастирецької сільської ради відповідно до сертифіката серії ЛВ №11391, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 30.05.1997 №332 та зареєстрованого 31.05.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №717. За життя [PERSON] 10.11.2009 зробив особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй майно на день смерті заповіла [PERSON] . На час відкриття спадщини заповіт не змінено та не скасовано. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд зауважує, що з огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є єдиною спадкоємицею, визначеною у заповіті, та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавицею і не заявляла про відмову від спадщини. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved