Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

02 квітня 2021 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1726 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425583500:03:000:0408 серії ЯЖ №794030, виданий [PERSON] 03 квітня 2009 року управлінням Держкомзему у Чернігівському районі, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1726 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425583500:03:000:0408, укладений 01 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , та посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Артеменко Наталією Григорівною, що зареєстрований в реєстрі за номером 1237, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1726 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425583500:03:000:0408. Позов вмотивований тим, що позивач є власником земельної ділянки [ADDRESS] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 101818. У 2020 році у позивача виникла необхідність здійснити державну реєстрацію належної їй земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, проте у здійсненні державної реєстрації їй було відмовлено, у зв`язку з розташуванням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати іншої земельної ділянки, встановлено, що земельна ділянка площею 0,2446 га перетинається із земельною ділянкою кадастровий номер 7425583500:03:000:0408 на 3,5313%. Вказана земельна ділянка належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.2019 року. З кадастрового плану земельної ділянки 7425583500:03:000:0408 вбачається, що від точок Б до В зазначена земельна ділянка межує з земельною ділянкою позивача. Між позивачем та попередньою власницею земельної ділянки [PERSON] внаслідок багаторічного користування склався певний фактичний порядок користування земельними ділянками. Але при розробці технічної документації такий порядок враховано не було, межі земельних ділянок позивачем [PERSON] не погоджувались, Акт погодження меж із суміжним землекористувачем не підписувався. Відтак вважає, що державний акт на право на земельну ділянку площею 0,1726 га серії ЯЖ №794030 видано [PERSON] з порушенням вимог закону. Ухвалою від 19 квітня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження. 12 травня 2021 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЖ№794030 був виданий їй Управлінням Держкомзему у Чернігівському районі Чернігівської області на підставі договору дарування від 19.12.2008 року № 10540, зареєстрований приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловой С.В.. 01.10.2019 року між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1726 га, кадастровий номер 742558/3500:03:000:0408, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Н.Г. Артеменко. Під час розробки технічної документації та складання державного акту на право власності на земельну ділянку було дотримано вимог діючого законодавства. 13 травня 2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Ковальчук О.О. на адресу суду також надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити, зазначає, що доводи позивача, викладені в позовній заяві нічим не підтверджуються, технічна документація на земельну ділянку 7425583500:03:000:0408 виготовлялась, погодження меж земельної ділянки [PERSON] мало місце. Крім того, стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною, непогодження меж земельної ділянки не може слугувати підставою для відмови у затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. [PERSON] була власником земельної ділянки розміром 0,1726 га, за її заявою від 24.12.2008 року було розроблено технічну документацію, кадастровий номер земельної ділянки 7425583500:03:000:0408 зареєстровано 03.04.2009 року, отже земельна ділянка є сформованою земельною ділянкою. Вимоги позивача не є належним та ефективним способом захисту для вирішення витання про право власності позивача на частину земельної ділянки, потягне за собою позбавлення відповідача [PERSON] права власності на земельну ділянку, отриману ним на законних підставах і у законному порядку. На момент укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1726 га не було жодних перепон у такому укладенні, відповідач діяв сумлінно, не порушував нічиїх прав, тобто є добросовісним набувачем. 31 травня 2021 року представник позивача адвокат Муляренко К.О. надала відповідь на відзив, в якому вказала, що [PERSON] не здійснював виготовлення нової технічної документації на земельну ділянку та не звертався до Держгеокадастру за внесенням будь-яких змін про земельну ділянку. У Акті відновлення та погодження меж земельної ділянки значиться земельна ділянка позивача та стоїть підпис невстановленої особи, адже до позивача за погодженням меж ні власниця земельної ділянки [PERSON] ні розробники такої документації не звертались. Координати земельної ділянки, визначені у технічній документації не відповідають тим, що зазначені у Державному земельному кадастрі. Внаслідок неправильної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі відбулась накладка земельної ділянки, що належить [PERSON] на земельну ділянку, що перебуває у власності позивача. Ухвалою від 31 травня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради. 15 липня 2021 року призначена за клопотанням позивача судова земельно-технічна експертиза. Відповідно до ухвали від 01 жовтня 2021 року задоволено відвід експерта. Ухвалою від 17 листопада 2021 року призначена за клопотанням позивача судова земельно-технічна експертиза до іншої експертної установи. 30 травня 2023 року скасовано ухвалу про призначення судової земельно-технічної експертизи, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві. Пояснила, що в рішенні про відмову у здійсненні реєстрації зазначено про накладення земельної ділянки, щодо інших земельних ділянок з`ясовано про помилковість рішення. Вважає, що земельна ділянка позивача зменшилась саме за рахунок збільшення земельної ділянки відповідача [PERSON] .. Вважає, що зменшення відбулось приблизно на 800 кв.м. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві. Відповідачі Киселівська сільська рада Чернігівського району та області, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області не забезпечили явку своїх представників в судове засідання, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Киселівська сільська рада надала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи була повідомлена за зареєстрованим місцем проживання. Треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Артеменко Наталія Григорівна, Комунальне підприємство «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради надали заяви про розгляд справи за відсутності представників. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Виконавчого комітету Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 22 грудня 1999 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На підставі зазначеного рішення видано Державний акт на право власності на земельну ділянку (том 1 а.с. 11) [PERSON] у 2000 році була розроблена технічна документація на земельну ділянку на загальну площу 0,25 га. ( том 1 а.с.10-17) Після смерті [PERSON] , в порядку спадкування право власності на земельну ділянку [ADDRESS] , набуто [PERSON] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №101818, виданим 15 квітня 2004 року Чернігівським районним відділом Держкомзему у Чернігівській області (том 1 а.с. 32). Рішенням Киселівської сільської ради Чернігівського району та області № 32 від 29 квітня 2019 року земельній ділянці розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7425583500:03:000:0020 присвоєно адресу [ADDRESS] . (том 1 а.с.31) У 2020 році фізичною особою-підприємцем [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,2446 га в натурі (на місцевості) за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та подано її для внесення відомостей до Державного земельного кадастру. ( том 1 а.с.18-32) Рішенням Державного кадастрового реєстратора відділу у Чернігівському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № РВ-7401584622020 від 14 вересня 2020 року у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки відмовлено, у зв`язку з розташуванням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати іншої земельної ділянки або її частини (том 1 а.с.33). Відповідно до висновка щодо перевірки електронного документа встановлено, що електронний документ не підлягає внесенню до ДЗК. Перетин з ділянкою 7425583500:03:000:0409, площа співпадає на 16,1837%, перетин з ділянкою 7425583500:03:000:0408 площа співпадає на 3,5313%, перетин з ділянкою 7425583500:04:000:0116, площа співпадає на 43,1037%. (а.с.35) Відповідно до державного акту серії ЯГ № 857593 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,3726 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] та області. ( том 1 а.с.108) На підставі цивільно-правової угоди виготовлено технічну документацію щодо поділу земельної ділянки, належної [PERSON] . ( том 1 а.с.101-139) Як слідує з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№ 794030, виданого 03 квітня 2009 року, [PERSON] на підставі договору дарування від 19.12.2008 є власником земельної ділянки площею 0,1726 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] та області. (том 1 а.с.36) Отже, з 2009 року [PERSON] стала власником земельної ділянки площею 0,1726 га та на протязі тривалого часу її сусідка [PERSON] не пред`являла претензій щодо користування земельною ділянкою. Відповідно до наявного в технічній документації акту відновлення та погодження меж земельної ділянки [PERSON] погодила межі земельної ділянки. ( том 1 а.с.109) Твердження сторони позивача щодо непогодження акту та невизнання підпису є недоведеними у встановленому законом порядку. Державна реєстрація земельної ділянки [ADDRESS] площею 0,1726 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства здійснена 03.04.2009 року на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, розробленої ДП «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ- 7419859992021. (том 1 а.с.37) Відповідно до договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 01 жовтня 2019 року [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] , а також земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,1726 га, кадастровий номер 7425583500:03:000:0408. ( том 1 а.с.140-145) Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.10.2019 року №19309573 та інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером 7425583500:03:000:0408, має площу 0,1726 га та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1237 від 01 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Артеменко Наталією Григорівною (том 1 а.с.56,145). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений частиною другою статті 16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин першої та третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Звертаючись до суду з позовом про визнання правочину недійсним, позивач має довести наявність порушення спірним правочином його прав та охоронюваних законом інтересів виходячи із заявлених підстав позову, а суд, вирішуючи питання про можливість спростування презумпції правомірності спірного правочину, має встановити не лише наявність підстав недійсності правочину, але й порушення прав позивача, визначити, яке саме право порушено, у чому полягає його порушення та чи відповідає порушене право заявленим підставам позову. \~ \~ Отже,\~особа,\~яка не\~є стороною\~правочину,\~може заперечувати\~його дійсність\~лише в\~тому випадку,\~коли доведе,\~що оспорюваний\~правочин порушує\~її права\~або охоронювані\~законом інтереси. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У ст.13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. \~ За\~положеннями ст.78\~ЦПК України\~суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи.\~ Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Співставлення технічних документацій 2000 року, яка розроблялась на замовлення [PERSON] та 2020 року, яка розроблялась на замовлення [PERSON] є неможливим, оскільки застосовувались різні підходи до обмірів земельних ділянок. У 2020 році обмір проводився з урахуванням забудов. Якщо брати відстань від Б до В у документації 2000 року, то вона складає 21,4, у документації 2020 року така відстань складає 21,48. Якщо брати загальну відстань від А до Г у документації 2000 року, то вона складає 23,7, у документації 2020 року така відстань складає 23,69. Земельні ділянка [PERSON] межує з земельною ділянкою [PERSON] по лінії меж від В до Г, як слідує з технічної документації за 2020 рік, виготовленої на замовлення [PERSON] . Встановити зменшення земельної ділянки [PERSON] за рахунок земельної ділянки [PERSON] та відповідно [PERSON] можливо лише шляхом проведення обмірів земельних ділянок з виходом на місце їх розташування. Судом за клопотанням сторони позивача була призначена судова земельно-технічна експертиза. Разом з тим, позивачем експертиза не була оплачена, у зв`язку з чим не проведена та під час підготовчого засідання позивач та її представник повідомили про відсутність можливості оплатити експертизу та просили здійснювати розгляд справи за наявними в ній доказами. Викопіювання з кадастрової карти щодо накладення є припущенням, оскільки такі накладення можуть мати місце внаслідок невірного внесення даних до кадастру. При цьому, відповідно до висновку щодо перевірки електронного документа накладення земельних ділянок з кадастровими номерами 7425583500:03:000:0409 та 7425583500:04:000:0116 по площі є значно більшими ніж з земельною ділянкою [PERSON] , що складає лише 0,0088 га. Суд не приймає до уваги твердження сторони позивача щодо різниці каталогу координат у технічній документації та поземельній книзі, оскільки у технічній документації аркуш каталогу координат є копію аркушу до поділу земельної ділянки, а позначки 86,82 та 82,68 є сумою позначок після поділу 47.39, 39.43 та 46.52,36.16. На аркуші технічної документації «відомість обчислення площі» (том 1 а.с.114) каталог координат співпадає з каталогом координат поземельної книги ( том 1 а.с.50 на звороті). Таким чином, на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві щодо часткового накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача суду не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких можна дійти однозначного висновку щодо порушення прав позивача під час видачі 03 квітня 2009 року державного акту серії ЯЖ№ 794030 [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1726 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] , а також під час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1726 га. \~ \~ \~ \~Також не встановлено порушень прав позивача відповідачами Киселівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області. З урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів відсутні відповідні правові підстави для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1726 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425583500:03:000:0408 серії ЯЖ №794030, виданого [PERSON] 03 квітня 2009 року, визнати недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1726 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425583500:03:000:0408, укладеного 01 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , та відповідно відсутні підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1726 га. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного в задоволенні позову про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування державної реєстрації земельної ділянки слід відмовити. Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу витрат між сторонами. Так, у разі відмови і позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно з приписами ч.ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представництво інтересів [PERSON] здійснював до грудня 2022 року адвокат Ковальчук О.О. на підставі ордеру серії ЧН № 019813 від 12 травня 2021 року (т. 1 а.с. 146), договору про надання правничої допомоги від 12 травня 2021 року (т. 2 а.с. 43-46). За умовами п. 4.1 укладеного між [PERSON] та адвокатом Ковальчуком О.О. договору про надання правничої допомоги від 12 травня 2021 року, клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 6 000 грн (т. 2 а.с. 44). Відповідно до акту виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 12 травня 2021 року (т. 2 а.с. 47) виконані зобов`язання по ознайомленню з матеріалами справи та їх вивчення, підготовлено відзив на позов, участь в судових засіданнях. \~ \~ \~ \~Доданою квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5 від 15 травня 2021 року (том 2 а.с.48) доводиться факт здійснення оплати [PERSON] суми 6000 грн правової допомоги, визначеної договором. \~ \~ \~ \~Таким чином, понесені витрати [PERSON] за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6 000 грн підлягають стягненню з позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved