Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

В червні 2023 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та постачання гарячої води (гарячого водопостачання), в якому зазначило, що МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та постачання гарячої води (гарячого водопостачання) до приміщення площею 57,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . 14.08.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з теплопостачання, відповідно до умов якого розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа, що настає за розрахунковим. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, відповідачі здійснюють неналежну оплату за надані підприємством послуги, чим порушують зобов`язання. Станом на 11.05.2023 року заборгованість відповідачки за період з 01.10.2016 року по 30.04.2023 року в розмірі 49950,39 грн. Тому, позивач просить: стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного прийняття рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи встановлено, що відповідач є споживачем послуг МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» за адресою: квартира [ADDRESS] , про що свідчить факт належності відповідачу на праві власності вказаної квартири, укладений між позивачем та відповідачем договір про надання послуг з теплопостачання від 14.08.2013 року, присвоєння особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до ст. 509 ч.1 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України, споживач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія, інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п.п.1,5 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.ч 1,3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Отже, відповідач користуються послугами позивача, разом з тим розрахунки з оплати спожитих послуг не проводить, внаслідок чого за період з 01.10.2016 року по 30.04.2023 рік утворилась заборгованість в сумі 49950,39 грн., яка підлягає стягненню у примусовому порядку. Судові витрати по справі складають 2684,00грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved