Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-16 00:00:00

у листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення, в якому просив зобов`язати [PERSON] власними силами та за власний рахунок демонтувати самочинно улаштовану надбудову на терасі в будинку [ADDRESS] та привести терасу до попереднього проектного стану. Позовні вимоги мотивував тим, що Товариство здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі акту прийому-передачі житлового будинку від 15.11.2011 року від забудовника. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2019 року. Вказав, що між сторонами укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3-А/75 від 21.03.2019 року. Відповідно до п.п. 8 п.11 Договору [PERSON] зобов`язана дотримуватись вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення ремонту, реконструкції та переобладнання приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.п. 10 п.11 Договору [PERSON] зобов`язана утримуватися від перебудови (перепланування) квартири не погодженого з Виконавцем, проектною організацією та іншими передбаченими законодавством державними органами та органами місцевого самоврядування. А у разі невиконання вказаного зобов`язання Замовник, зобов`язаний за власний рахунок, здійснити відновлення квартири до передбаченого проектом стану або відшкодувати Виконавцю вартість робіт по вказаному відновленню квартири. З моменту виявлення факту самочинної перебудови (перепланування) квартири та до моменту її відновлення до передбаченого проектом стану, всю відповідальність за технічний стан квартири, шкоду, що може бути завдана життю, здоров`ю чи майну мешканців будинку чи іншим особам, внаслідок її руйнування несе Замовник. Зазначив, що [PERSON] було розпочато проведення будівельно-монтажних робіт по реконструкції без проектно-дозвільних документів квартири [ADDRESS] , що призводить до погіршення технічного стану жилого будинку (тріщина впродовж усього будинку), відбувається зміна зовнішніх геометричних параметрів багатоквартирного будинку (фотоматеріали додаються). Товариство вживало ряд заходів щодо призупинення даних робіт, а саме: вручено припис власнику квартири [ADDRESS] з вимогою надати проектно-дозвільну документацію на проведення реконструкції квартири, призупинено рух ліфтів в під`їзді для перешкоджання перевезенню великої кількості будівельних матеріалів, направлено лист начальнику будівельної лабораторії з проханням провести обстеження верхньої частини фасаду житлового будинку [ADDRESS] . Однак, [PERSON] дозвільної документації на надала, надбудову не демонтовано. Таким чином, остання своїми діями чинить перешкоди в здійсненні належної експлуатації та утримання покрівлі будинку, обмежує права співвласників будинку, чинить перешкоди в користуванні та володінні майном, що перебуває в спільній сумісній власності, а також без відповідних дозволів здійснює реконструкцію (перепланування та переобладнання) на терасі будинку. До того ж, остання своїми діями по самочинному переплануванню приміщень у житловому будинку призводить до порушення тривкості та руйнації несучих конструкцій будинку, погіршує цілісність і зовнішній вигляд фасаду будинку та обмежує права співвласників будинку. Ухвалою від 06.12.2019 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку загального позовного провадження та призначенням підготовчого засідання (т. 1 а.с. 39). Протокольною ухвалою від 03.09.2020 року до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову, залучено [PERSON] , [PERSON] (т. 1 а.с. 238-239). Протокольною ухвалою від 02.02.2021 року до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову, залучено [PERSON] , [PERSON] (т. 2а.с. 176-177). Ухвалою від 08.096.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду (т. 2 а.с. 194). В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Також проси врахувати обставини, встановлені в судових рішеннях у справа № 640/16016/21 та № 640/11193/20. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на те, що позивач є неналежним (т. 3 а.с. 44-45). Треті особи, які в установленому порядку повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, пояснення щодо позову не подали. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що перепланування належної їй квартири здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства України, за погодженням із позивачем, та те, що позивачем не доведено порушення його прав (т. 1 а.с. 45-47). Відповідь на відзив не надходила. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами заяви по суті з доказами в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, ТОВ «Ліко-житлосервіс» (після зміни назви - ТОВ «Управляюча компанія «Венеція») здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі акту прийому-передачі житлового будинку від 15.11.2011 року від забудовника (т. 1 а.с. 6, 7). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2019 року, посвідченого ПН КМНО Байдик Т.М., зареєстрованимим в реєстрі за № 215 (т. 1 а.с. 10). Згідно п. 1 Договору та згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності загальна площа квартири [ADDRESS] - 224 м2, житлова - 99,5 м2 (т. 1 а.с. 10, 11). Вбачається, що між сторонами укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3-А/75 від 21.03.2019 року (загальна площа 224 м2) (т. 1 а.с. 12-13). 29.11.2019 року між сторонами укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3-А/75 від 20.11.2019 року (загальна площа406,4 м2) (т. 1 а.с. 48-49). 27.11.2019 року листом № 3291 від 17.11.2019 року ТОВ «Ліко-житлосервіс» повідомило Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва про те, що власником квартири [ADDRESS] розпочато проведення будівельно-монтажних робіт по реконструкції квартири, прохало надати копію проектно-дозвільної документації, а в разі її відсутності направити представника для фіксування факту незаконної реконструкції квартири (т. 1 а.с. 17-18). 25.11.2019 року позивач направив на адресу відповідача припис-попередження з вимогою припинити комплекс ремонтно-будівельних робіт, оскільки останніми чиняться перешкоди в здійсненні належної експлуатації та утриманні покрівлі будинку, а також обмежуються права співвласників будинку та надати дозвільну документацію на проведення робіт (т. 1 а.с. 20-21). Також, судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі № 640/11193/20 за адміністративним позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до [PERSON] про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 року, позов Департаменту задоволено та зобов`язано [PERSON] привести квартиру [ADDRESS] та конструкції терас будинку до попереднього стану, що передував самочинній реконструкції (перебудови) відповідно до договору купівлі-продажу від 26.02.2019 року, акту від 26.02.2019 року № 405 прийому-передачі квартири та технічного паспорту від 10.03.2011 року, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна. Вказаним рішенням встановлено, що не підлягає доказуванню в силу положень ст. 82 ЦПК України, що відповідачем здійснено будівництво об`єкту без дозволу на виконання будівельних робіт і затвердженої в установленому порядку проектної документації, що свідчить про факт самочинного будівництва, а також не виконано вимоги приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Також судом встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.02.2023 року у справі № 640/16016/21 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 року та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовлено. У даній справі встановлено, що також не підлягає доказуванню в силу положень ст. 82 ЦПК України, що відповідач не виконала передбачені законом вимоги для набуття права на виконання будівельних робіт з реконструкції належної їй квартири [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений або приведений у попередній стан особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених ч. ч. 4, 7 ст. 376 ЦК України, а саме: якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; якщо така забудова порушує права інших осіб; якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення. Отже, за змістом ст. 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва або приведення у попередній стан інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено проведення самочинного будівництва відповідачем без дозволу на виконання будівельних робіт і затвердженої в установленому порядку проектної документації. За приписами ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування житлового будинку і житлового приміщення приватного житлового фонду, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання лише за умови, що такі не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування. У відповідності до положень ч. 1 ст. 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічногота іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року (зі змінами та доповненнями), власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: - дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; - не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. Пунктом 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення прав власностіу багатоквартирному будинку», визначено, що співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинкуі прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм. Окрім цього, співвласники зобов`язані забезпечувати додержання вимог житловогоі містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточногоі капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин (п.6 ч.1. ст.7 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку»). Відповідно до пунктів 1.4.4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207 (далі - Правила) переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Правилами визначено, що перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Згідно з пунктом 1.4.5 вказаних Правил для одержання дозволу на переобладнанняабо перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. Відповідно до пункту 1.4.6 Правил власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привестице приміщення до попереднього стану. З вищенаведених законодавчих норм слідує висновок, що втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, переобладнання і перепланування приміщень у жилих будинках, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, без отримання дозвільних документів та згоди решти співвласників багатоквартирного житлового будинку заборонено. З матеріалів справи , зокрема, з доданих до заяв третіх осіб, вбачається, що мешканці будинку [ADDRESS] звертались із колективною скаргою щодо дій відповідача. Таким чином, відповідачем в супереч вказаних вимог не отримано дозвільних документів, згоди управителя та решти співвласників багатоквартирного житлового будинку на проведення робіт будівельних робіт з реконструкції квартири із зміною її зовнішньої конфігурації та збільшенням площі цього об`єкта за рахунок прибудови. В той же час, встановлено, між сторонами у справі 21.03.2019 року та 29.11.2019 року укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3-А/75 від 20.11.2019 року та Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3-А/75 від 20.11.2019 року відповідно. За цими договорами товариство зобов`язується надавати споживачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до п.п. 8 п.11 Договорів [PERSON] зобов`язалась дотримуватись вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення ремонту, реконструкції та переобладнання приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.п. 10 п.11 Договорів [PERSON] зобов`язалась утримуватися від перебудови (перепланування) квартири не погодженого з Виконавцем, проектною організацією та іншими передбаченими законодавством державними органами та органами місцевого самоврядування. А у разі невиконання вказаного зобов`язання Замовник, зобов`язаний за власний рахунок, здійснити відновлення квартири до передбаченого проектом стану або відшкодувати Виконавцю вартість робіт по вказаному відновленню квартири. З моменту виявлення факту самочинної перебудови (перепланування) квартири та до моменту її відновлення до передбаченого проектом стану, всю відповідальність за технічний стан квартири, шкоду, що може бути завдана життю, здоров`ю чи майну мешканців. В свою чергу, позивач, відповідно до п. 13 Договорів взяв на себе обов`язок утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації. Звертаючись до суду, позивач вказував на порушення відповідачем умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Отже, сторони в договірному порядку погодили те, що відповідач буде утримуватися від перебудови (перепланування) квартири не погодженого з Виконавцем, проектною організацією та іншими передбаченими законодавством державними органами та органами місцевого самоврядування. А у разі невиконання вказаного зобов`язання Замовник, зобов`язаний за власний рахунок, здійснити відновлення квартири до передбаченого проектом стану або відшкодувати Виконавцю вартість робіт по вказаному відновленню квартири. З моменту виявлення факту самочинної перебудови (перепланування) квартири та до моменту її відновлення до передбаченого проектом стану, всю відповідальність за технічний стан квартири, шкоду, що може бути завдана життю, здоров`ю чи майну мешканців. Як встановлено, відповідач не виконала передбачені договором зобов`язання. Вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою про усунення таких порушень, оскільки дії відповідача чинять перешкоди в здійсненні належної експлуатації та утриманні покрівлі будинку, проте, остання залишила їх поза увагою. Доказів на підтвердження зворотного в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України матеріали справи не містять. Тобто, звертаючись до суду, позивач посилався на наявність перешкод у реалізації ним своїх функцій та повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, не виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договорів призводить до перешкод у реалізації позивачем своїх функцій та повноваженьто суд відхиляє посилання відповідача на те, що Товариство є неналежним позивачем. Суд вважає, що позивачем визначено належний спосіб захисту прав та законних інтересів, що в даному випадку є зобов`язання відповідача власними силами та за власний рахунок демонтувати самочинно улаштовану надбудову на терасі в будинку [ADDRESS] та привести терасу до попереднього проектного стану. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав в для задоволення позову. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 41 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved