Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі -АТ КБ «ПриватБанк»), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 03.07.2007 року, в сумі 40857,67 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 03.07.2007 року між банком та відповідачем було укладено договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в подальшому розмір ліміту збільшився до 10000,00 грн. Банк свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Однак [PERSON] не виконав належним чином умови договору і станом на 31.01.2023 року має заборгованість - 40857,67 грн., яка складається з наступного: 7116,05 грн. - заборгованість за тілом кредитом; 33741,62 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договором та судові витрати по справі. Ухвалою від 12.07.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, розглянуто клопотання позивача. Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети- заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку. В заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку наявний підпис як представника ПАТ КБ «ПриватБанк», так і підпис [PERSON] , а також зазначена письмово дата укладення цієї заяви, а саме: «03.07.2007» (а.с. 22). До кредитного договору б/н банк також додав Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку», копію наказу банку щодо затвердження «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку» (а.с. 23-32). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування кредитної картки [PERSON] йому неодноразово змінювали кредитний ліміт, 18.08.2015 року до 7120,00 грн., а 11.11.2019 року кредитний ліміт зменшено до 0.00 (а.с. 20). За відомостями банку [PERSON] згідно кредитного договору б/н, отримав картку № [NUMBER] , яка має термін дії до 07.11 року (а.с. 21). За підрахунком позивача станом на 31.01.2023 року відповідач має заборгованість -40857,67 грн., яка складається з наступного: 7116,05 грн. - заборгованість за тілом кредитом; 33741,62 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 5-14). З виписки за договором б/н за період 03.07.2007-15.02.2023 вбачається, що [PERSON] користувався кредитом (а.с. 15-19). Банк, пред'являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 10.07.2006 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс, розміщених на сайті, як невід'ємні частини спірного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв'язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив у тому числі, крім стягнення заборгованості за тілом кредиту, стягнути й заборгованість за простроченими відсотками. В заяві 03.07.2007 року, підписаною між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, з метою отримання банківських послуг, була узгоджена базова відсоткова ставка 2,5 % на місяць (а.с. 22зв), що в силу ст. 628 ЦК України, є обов`язковим до виконання [PERSON] . Матеріали справи свідчать, що остання перевипущена карта була строком дії до липня 2011 року. Відтак, у межах строку кредитування до 31.07.2011 року відповідач має, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. Починаючи з 01.08.2011 року відповідач мав обов`язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто з 01.08.2011 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.07.2011 року заборгованість за нарахованими відсотками становила 3495,73 грн., а за тілом кредита - 3651,09 грн., а разом 7146,82 грн. Суд вважає, що саме ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає строку дії картки, тобто за період з дати укладення кредитного договору до 31.07.2011 року. В задоволенні позову в іншій частині - відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 469,48 грн. (2 684,00 *7146,82 /40857,67 )

Outcome: partial