Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Кляшторної Ю.В., звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника [PERSON] , строком на 6 місяців, в обґрунтування якої зазначила, що вона зареєстрована та проживає у [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] 2/3 частини вищевказаної квартири належить заявниці, інша 1/3 частини зареєстрована за сином, квартира має дві суміжні кімнати 13,76 кв.м. та 14,75 кв.м., між заявницею та сином склався порядок користування квартирою, а саме: кімнатою площею 13,76 користується вона, а кімнатою площею 14,75 користується її син. Починаючи з початку 2021 року син вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, що полягає у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, а також фізичне насильство по відношенню до неї. Крім того, син не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Син [PERSON] створив неможливі умови проживання для неї, систематично травмує її психіку, в стані сп`яніння б`є її, ображає, обзиваючи непристойними, образливими словами, погрожує вбивством. В результаті його дій вона не можу спокійно жити, постійно відчуває страх, моральний тиск з боку сина, постійно знаходиться в стресовому стані, оскільки він постійно її ображає. З приводу таких неправомірних дій сина заявниця неодноразово зверталась до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. В результаті її звернень працівниками поліції були складені адміністративні протоколи та термінові заборонні приписи стосовно [PERSON] , відтак у Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя з початку 2023 року розглянуто понад 100 справ про притягненню [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, відповідно до ухвали від 21.06.2023 року [PERSON] збільшено обсяг обмежень адміністративного нагляду, встановлених ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2022 року, та застосовано до нього обмеження у вигляді заборони перебування в розважальних закладах та закладах торгівлі, де продаються спиртні напої та спиртні напої на розлив. Однак жодні заборонні приписи, заходи суду, та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , не впливають на нього, він продовжує її бити та ображати. Згідно наданих нею численних звернень, щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності поліцією запропоновано звернутися до суду з питанням про винесення обмежувального припису. Заявниця посилаючись на викладене, просить суд видати обмежувальний припис строком на шість місяців, стосовно [PERSON] , [INFO] , яким визначити йому такі заходи тимчасового обмеження: заборонити [PERSON] , [INFO] , перебувати в місці (кімнаті) проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою з: [ADDRESS] , заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися на відстань ближче 5 метрів до [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] , заборонити [PERSON] , [INFO] , переслідувати [PERSON] , [INFO] , та в будь-який спосіб спілкуватися із нею. Ухвалою суду від 27.07.2023 відкрито провадження по справі. В судовому засіданні представник заявниці вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , 1/3 частини належить [PERSON] , що підтверджується технічним паспортом, свідоцтвом про право на спадщину за законом. Квартира має дві суміжні кімнати 13,76 кв.м. та 14,75 кв.м., та між заявницею та [PERSON] стався порядок користування квартирою, а саме: кімнатою площею 13,76 користується [PERSON] , кімнатою площею 14,75 користується [PERSON] [PERSON] страждає від домашнього насильства з боку [PERSON] , що підтверджується постановами Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, педебаченних ч.ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2023 року про збільшення [PERSON] обсягу обмежень адміністративного нагляду. Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Відповідно до положень ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України „Про запобігання та протидію домашньому насильству". Згідно положень п.п. 3, 6, 7, 8, 14 ч. 1 Законом України „Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Положеннями Закону України „Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст.3 Закону України „Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя. Згідно положень ч.ч. 2, 3, 4 ст.26 Закону України „Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Закону України „Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. Відповідно до положень ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Положеннями ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що домашнє насильство з боку [PERSON] по відношенню до [PERSON] носить постійний та регулярний характер. Так, в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо матері за місцем їх проживання. Вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи не виключаються та є реальними. Тому для забезпечення ефективного захисту слід застосувати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України „Про запобігання та протидію домашньому насильству", зокрема, заборонити [PERSON] , [INFO] , перебувати в місці (кімнаті) проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою з: [ADDRESS] , заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися на відстань ближче 5 метрів до [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] , заборонити [PERSON] , [INFO] , переслідувати [PERSON] , [INFO] , та в будь-який спосіб спілкуватися із нею. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 зробив висновок, що тимчасове обмеження права власності кривдника, зокрема тимчасове обмеження у користуванні житловим приміщенням, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, визначених положеннями п. 1, п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 26 Закону України „Про запобігання та протидію домашньому насильству". На підставі положень ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Outcome: approved