Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина, до складу якої, серед іншого, входить будинок садибного типу [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та частину спадкового майна переоформила. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння вона не має можливості, так як правовстановлюючі документи (свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності) відсутні. Саме з цих підстав нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на будинок садибного типу [ADDRESS] . 05.05.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 21.06.2023року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, у якій позов підтримала та просить розглядати справу у її відсутність та відсутність її представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, у якій позов визнала та просить розглядати справу у її відсутність. Представник Віньковецької селищної ради Лужняк В.О. у судове засідання не з`явився, але надіслав письмове клопотання, у якому просить розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради, рішення прийняти на розсуд суду. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2021 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: будинок садибного типу, що розташований за адресою [ADDRESS] . Позивач є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 22.03.1968 року та свідоцтвом про одруження позивача серії [NUMBER] від 20.09.2001 року, а отже відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги спадкування за законом. Позивач відповідно до ст. ст. 1217, 1261, 1269 ЦК України прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується спадковою справою № 178/2022 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , в тому числі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.09.2022 року, згідно якого спадкоємицею майна [PERSON] є її дочка [PERSON] , а спадщина складається з земельної ділянки кадастровий номер 6820655100:09:004:0155. Реалізувати своє право на оформлення спадкових прав на житловий будинок через органи нотаріату позивач не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, необхідного для оформлення спадкового майна, що підтверджується листом приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Кухарської Л.А. № 140/01-16 від 14.09.2022 року. Відповідно до ч. 3 ст. 3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (надалі Закон№ 1952-IV) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року (надалі Інструкція), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Відповідно до п. 6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Право власності [PERSON] підтверджується: довідкою Віньковецької селищної ради № 719 від 11.04.2023 року з погосподарської книги за 1983-1985 роки, згідно якої за адресою [ADDRESS] за особистим рахунком № [NUMBER] до складу сім`ї входили: [PERSON] голова сім`ї, [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька, а за 1991-1995 роки особистий рахунок № [NUMBER] : [PERSON] , [INFO] , - голова сім`ї, [PERSON] - дочка. Таким чином, [PERSON] належало право власності на будинок садибного типу, розташований за адресою [ADDRESS] , відповідно до законодавства, чинного на час його виникнення. Згідно з експлікацією приміщень до плану будинку садибного типу [ADDRESS] , яка міститься в технічному паспорту на вказаний будинок,загальна площа будинку становить 68,1кв. м., із них житлова площа - 34,6 кв. м. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що померлій [PERSON] на праві власності належить будинок садибного типу по [ADDRESS] , що входить до складу спадщини після його смерті, а позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину після померлої [PERSON] , але не може отримати спадщину через органи нотаріату через відсутність правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 321, 392 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ч.3 ст. 3 Закону № 1952-IV за [PERSON] необхідно визнати право власності на будинок садибного типу по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 392 ЦК України, ст. 3 закону України від «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року,

Outcome: approved