Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-03 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 15 лютого 1991 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м. Вінниця, актовий запис № 353. Неповнолітніх дітей у сторін немає. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть. З огляду на зазначене вище позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2023 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 13 липня 2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій останній просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позовної заяви визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 лютого 1991 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м. Вінниця, про що зроблено запис за № 353, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 15 лютого 1991 року міським відділом ЗАГС м. Вінниця (а.с. 2). Спільне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 55 СК України, чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112, 113 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved