Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

В квітні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом відповідача [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, служби у справах дітей Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивачка вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] . У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . 03 вересня 2009 року шлюб між сторонами розірвано. За неповних п`ятнадцять років відповідач бачив свою дочку всього двічі: у віці трьох і шести років, чим спричинив їй душевні страждання і стрес, адже це для неї абсолютно чужа людина. У 2015 році [PERSON] , використавши шестирічну дитину у міжусобицях, подав заяву до опікунської ради про встановлення графіку побачень з [PERSON]. Дівчинка батька зовсім не знає, вважає єдиним своїм батьком вітчима. Відповідач протягом усього життя [PERSON] не піклується про її фізичний і духовний розвиток та навчання, підготовку до самостійного життя; не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; взагалі не спілкується з дочкою; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, що в подальшому може негативно відображатись на її нормальному самоусвідомленні. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача в користь позивачки судовий збір. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити. Позивачка [PERSON] суду пояснила, що Батько не цікавиться життям дочки, не приймає участі в її вихованні та утриманні. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом оголошення про виклик сторін, розміщеному на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Білобожницької сільської ради в судове засідання не з`явився, в суд поступила заява, в якій просять справу слухати з відсутності представника, підтримують даний висновок. Вислухавши пояснення позивачки, представника, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів. Позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . 03 вересня 2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №499, серія [NUMBER] . У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1289, серія [NUMBER] . У вказаному свідоцтві батьками записані [PERSON] та [PERSON] . У 2015 році [PERSON] подав заяву до опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради про встановлення графіку побачень з [PERSON] , 2008 року народження. Як вбачається з витягу з протоколу засідання опікунської ради від 20.02.2015 року №19, на засіданні були присутні обоє батьків і дитина. Дівчинка батька зовсім не знає, вважає єдиним своїм батьком вітчима. [PERSON] перебувала на лікуванні у психіатра. Опікунська рада вирішила: батькові не. наполягати на зустрічах з дочкою; враховуючи вік дитини та стан здоров`я, надати рік на знайомство та налагодження контакту батька з дочкою. Факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків щодо виховання [PERSON] та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти протягом минулих років підтверджується наступними документами. Згідно довідки Тернопільського ДНЗ №14 від 15.04.2013 року про те, що батька [PERSON] - [PERSON] , протягом трьох років перебування дошкільнятка в дитячому садочку не було. Згідно довідки, виданої 15.04.2013 року за №15 адміністрацією Тернопільського дошкільного навчального закладу №14, [PERSON] про те, що оплату за харчування дитини [PERSON] здійснює тільки мати з 01.06.2008 по 15.04.2013 роки. Згідно характеристики учениці 1-Б класу Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ст. №26 [PERSON] від 12.02.2015 року про те, що вихованням дівчинки займаються мама [PERSON] та вітчим. Мама завжди цікавиться навчанням дитини, піклується про її гармонійний розвиток, оплачує шкільні обіди. Батько [PERSON] із сім`єю не проживає. За час навчання доньки у школі не з`являвся. Згідно письмового свідчення подруги сім`ї - [PERSON] від 14.02.2015 року, паспорт серії [NUMBER] , згідно з якими [PERSON] з 2009 року жодної участі у житті дитини не брав, не цікавився її поведінкою та здоров`ям, ніколи з дитиною не прогулювався чи грався. Всі обов`язки по вихованні дитини покладені на матір [PERSON] та її чоловіка, якого дитина називає татом. Згідно письмових свідчень сусідки [PERSON] - [PERSON] від 15.02.2015 року, паспорт серії [NUMBER] , згідно з якими шість років батько дитини [PERSON] взагалі не приходив до дочки - [PERSON] , не приносив подарунки, не цікавився здоров`ям дитини, її розвитком, не займався вихованням. У липні 2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб із чоловіком, якого [PERSON] називає не інакше, як "тато", адже біологічний батько повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно [PERSON] . Дитина проживає у повній сім`ї з матір`ю, вітчимом і молодшим братом, що підтверджується довідкою ОСББ "Київська 1" від 27 березня 2023 року №2/27/03-23. [PERSON] знаходиться повністю на утриманні матері, що засвідчує довідка ОСББ "Київська 1" від 27 березня 2023 року №1/27/03-23. Відповідач жодної матеріальної участі у житті дитини не бере: він свідомо та егоїстично самоусунувся (ухиляється) від обов`язку утримувати свою дитину. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 липня 2009 року позов [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково: стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 19 травня 2009 року і до досягнення нею повноліття. У відповідача [PERSON] станом на 01.03.2023 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 70 546,63 грн. згідно з розрахунку старшого державного виконавця Чортківського відділу ДВС у Чортківському районі Тернопільської області Копчук О.Є. від 22.03.2023 по ВП [NUMBER]. Останній аліментний платіж був внесений відповідачем у 2013 році, що підтверджується розрахунком від 12 лютого 2015 року по виконавчому листу №6-377/2011 заступника начальника відділу ДВС Чортківського районного управління юстиції Павшок Н.М. Згідно висновку органу опіки та піклування Білобожницької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 09.08.2023 №89, вирішено, що доцільно позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до дочки [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та п.8 ст.7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги доправ та свобод інших людей та ін.., піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку матері принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведене, а саме, що відповідач [PERSON] не цікавиться життям своєї дочки, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її вихованням, навчанням, здоров`ям, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved