Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-28 00:00:00

Волинський національний університет імені Лесі Українки звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надання освітніх послуг за Договором про навчання у закладі вищої освіти №122(І)2018з від 10.09.2020 у сумі 12410,43 грн. та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 вересня 2020 року між Волинським національним університетом імені Лесі Українки (далі - Університет) та відповідачем [PERSON] (далі - Вступник) було укладено Договір про навчання у закладі вищої освіти №122(І)2018з (далі Договір), за яким Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів Вступника здійснити навчання за обраною ним спеціальністю 014 Середня освіта (Історія). Наказом від 14.09.2020 №188-с [PERSON] був переведений зі складу студентів 2 курсу групи Іст-24О факультету історії, політології та національної безпеки спеціальності 014.03 «Середня освіта (Історія)» Освітньо-професійна програма «Середня освіта. Історія, правознавство» денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб до складу студентів 3 курсу в групу Іст-31Оз цього ж факультету та спеціальності заочної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Відповідно до п.12 Договору, фінансування здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (на умовах договору, укладеного між закладом та фізичною та/або юридичною особою, яка замовляє платну послугу). Згідно п. 14 Договору, вартість за навчання у закладі вищої освіти за 2020/2021 навчальний рік, що становить 10 місяців, складає 13944 гривні. Згідно абз.3 п.15 Договору, Замовник вносить оплату у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Університету щомісяця за перший місяць не пізніше 10 днів з дати видачі наказу про зарахування, у розмірі 1394,40 грн, а за наступні місяці 2020/2021 навчального року у такому ж розмірі , - до 25 числа за місяць, який передує звітному. Однак, [PERSON] своїх зобов`язань, по оплаті наданих освітніх послуг не виконав. Так, наказом від 15.03.2021 №57-с [PERSON] було відраховано зі складу студентів 3 курсу групи Іст-31Оз за академічну неуспішність. Надані йому освітні послуги [PERSON] оплатив частково, а саме перші два місяці 2020/2021 навчального року на загальну суму 3359,40 грн. Оскільки, [PERSON] було відраховано після першого семестру 2020/2021 навчального року, то на момент відрахування, заборгованість відповідача перед позивачем становила 3612,60 грн. З метою досудового врегулювання спору, 25.03.2021 на відому позивачу адресу відповідача було направлено вимогу про добровільну сплату заборгованості за надання освітніх послуг, однак заборгованість погашена не була. Таким чином, з урахуванням п.п. 16, 18 Договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 12410,43 грн.. У зв`язку з цим, позивач змушений був звернутись за захистом порушених прав до суду. Сторони у судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час та дату судового засідання, не з`явилися без повідомлення причин своєї неявки, що відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи по суті. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, а від позивача заперечень проти заочного розгляду справи не надходило, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. Згідно норм ст.\~526\~\~Цивільного\~кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 10 вересня 2020 року між Волинським національним університетом імені Лесі Українки та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про навчання у закладі вищої освіти №122(І)2018з (далі Договір), за яким Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів Вступника здійснити навчання за обраною ним спеціальністю 014 Середня освіта (Історія). Факт укладання Договору, в якому відображено його умови підтверджується документально. (а.с. 5) Наказом від 14.09.2020 №188-с [PERSON] був переведений зі складу студентів 2 курсу групи Іст-24О факультету історії, політології та національної безпеки спеціальності 014.03 «Середня освіта (Історія)» Освітньо-професійна програма «Середня освіта. Історія, правознавство» денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб до складу студентів 3 курсу в групу Іст-31Оз цього ж факультету та спеціальності заочної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. (а.с. 6) Як вбачається з витягу з наказу №57-с від 15.03.2021 [PERSON] після першого семестру 2020/2021 навчального року було відраховано зі складу студентів 3 курсу групи Іст-31Оз за академічну неуспішність. (а.с. 7) Відповідно до п.12 Договору, фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (на умовах договору, укладеного між закладом та фізичною та/або юридичною особою, яка замовляє платну послугу). Згідно п. 14 Договору, вартість за навчання у закладі вищої освіти за 2020/2021 навчальний рік, що становить 10 місяців, складає 13944 гривні. Згідно абз.3 п.15 Договору, Замовник вносить оплату у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Університету щомісяця за перший місяць не пізніше 10 днів з дати видачі наказу про зарахування, у розмірі 1394,40 грн, а за наступні місяці 2020/2021 навчального року у такому ж розмірі , - до 25 числа за місяць, який передує звітному. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] не оплатив вартості наданих йому освітніх послуг за перший семестр 2020/2021 навчального року, а оплатив лише перші два місяці 2020/2021 навчального року у сумі 3359,40 грн. Даний факт відповідачем [PERSON] не спростовано. Відповідно до п.п. 16, 18 Договору, у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до закону. За несвоєчасну оплату освітніх послуг Вступник та/або Законний представник сплачує Виконавцю пеню в розмірі несплаченої суми за даним договором за кожний день прострочення. Так, позивачем подано розрахунок заборгованості [PERSON] , який включає в себе: вартість неоплачених освітніх послуг 3612,60 грн; пеню 8155,26 грн, та індекс інфляції 508,57 грн. (а.с. 9-10) Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та Договору, відповідачем не було сплачено заборгованості за надані освітні послуги за Договором, то позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані освітні послуги та пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.\~\~ Крім цього, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем наведено розрахунок інфляційних втрат за весь час прострочення зобов"язання у сумі 508,57 грн ( а.с. 10), які відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України підлягають стягненню з відповідача на його користь. Також позивачем нараховано 3% річний відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі - 134 грн. У постанові від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України проценти річних, є спеціальною формою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Неустойка ( пеня, штраф), як зазначено вище, також є видом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов"язання. Таким чином, одночасне застосування пені і 3% річних за одне й те саме порушення - строків виконання зобов`язання щодо оплати отриманих освітніх послуг, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому в даному випадку заявлена позивачем сума 3 відсотків річних - 134 грн. стягненню з відповідача не підлягає. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, що становить в сумі 2655,01 грн. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial