Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогами про встановлення факту прийняття [PERSON] померлої [INFO] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , а також, визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] . В обґрунтування поданого позову, [PERSON] посилається на такі обставини. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після смерті мати [PERSON] відкрилась спадщина в вигляді: права власності на земельну ділянку площею 6,67 га, кадастровий номер 522782600:01:004:0142, яка розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського (нині Одеського) району Одеської області. Зазначену земельну ділянку покійна фактично отримала після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки на момент смерті матір проживала з бабусею разом та не заявила про відмову від спадщини. Позивач постійно проживала з матір`ю та вважала, що фактично вступила в спадщину, а тому не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В липні 2020 року, [PERSON] вирішила оформити отримання спадщини та звернулася до нотаріуса, але отримала відмову, оскільки пропустила строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, якою не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, копії спадкових справ суд дійшов наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 06.11.2006 року виконкомом Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. [PERSON] була рідною донькою [PERSON] , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян №00020401169 згідно до якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] (нині померла) проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня її смерті, що підтверджується довідкою №82 виданою старостою села Кубанка та села Новокубанка Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області [PERSON] .. Вказане також підтверджується актом складеним комісією в складі старости сіл Кубанка, Новокубанка Вольчевої Т.М., депутата сільської ради Кісової Л.О., сусідів [PERSON] , та [PERSON] від 27 вересня 2022 року. Згідно наданих до суду копій спадкових справ [PERSON] та [PERSON] єдиним спадкоємцем який звернувся із заявою про прийняття спадщини є позивачка [PERSON] . Задовольняючи позовні вимоги суд приймає до уваги надані до суду докази та вважає доведеним факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON] , оскільки як спадкоємець першої черги постійно проживала до дня смерті зі спадкодавцем та згідно до спадкової справи не заявляла про відмову від спадщини. Надаючи позивачеві [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] суд виходить з того, що такий строк був нею пропущений з поважних причин. Невід`ємною та необхідною обставиною для прийняття спадщини позивачем після смерті матері [PERSON] було встановлення факту прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Враховуючи вищенаведене суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved