Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , укладений 26 листопада 1999 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №110. В обґрунтування позовної заяви позивачка посилається на те, що 26.11.1999 року вона зареєструвала з відповідачем [PERSON] шлюб. Від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери, різні погляди на життя, непорозуміння один одного. Під час спільного проживання, особливо в останній час, між ними виникали конфлікти, сварки з різних підстав, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З березня 2006 року вони з відповідачем проживають окремо. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 листопада 1999 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 110. Згідно з ч.ч. 2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Також, судом встановлено, що від спільного проживання у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім. Як встановлено судом, спору між сторонами про поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». На стягненні з відповідача судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання не наполягала, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved