Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який зареєстрований 18 січня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 22. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що 18 січня 2014 року уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 22. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що а родині відсутнє взаєморозуміння, траплялись сварки, взаємні образи, що привело до втрати поваги один до одного. Протягом року вони не спілкуються, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Родина існую формально, відновлювати брачно-сімейні відносини і спільне господарство наміру не мають. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Через канцелярію суду 17 травня 2023 року надійшла заява від відповідачки, в якій вона зазначає, що заперечує проти розірвання шлюбу, просить надати строк для примирення. Ухвалою суду від 17 травня 2023 року клопотання відповідачки [PERSON] було задоволено та надано сторонам строк для примирення до 08 серпня 2023 року, у зв`язку з чим провадження по справі було зупинено. 08 серпня 2023 року строк, наданий сторонам для примирення, закінчився, у зв`язку з чим ухвалою суду від 31 серпня 2023 року провадження по вищезазначеній справі поновлено та призначено справу до судового розгляду. Згідно ч.3 ст. 254 ЦПК України провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи (а.с.26). 17 травня 2023 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 01.03.2022, з того ж часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про майно між сторонами не має. Строк для примирення не потрібен, збереження шлюбу неможливе. На відшкодування судового збору не претендує. Не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про день, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, про що свідчить розписка, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 26). Заяв, клопотань тощо від неї не надходило. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128, 130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 січня 2014 року, який зареєстровано Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 22. Від шлюбних стосунків сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, мешкають окремо, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться. Під час наданого судом строку на примирення, сторони не порозумілись, примирення між ними неможливе. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved