Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів, посилаючись на те, що 27 вересня 2021 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір поставки виробів, за якими відповідач прийняв на себе зобов`язання поставити [PERSON] дверний блок внутрішнього відкривання міжкімнатний CLASSIC (фурнітура Дверна МК ПВХ Constant, відповідно до складеної відповідачем комерційної пропозиції від 24 вересня 2021 року №X18321/267-124935, з послугою по установці Товару відповідно до пункту 14 Договору. Ціна товару за даним Договором та затвердженою сторонами Договору комерційною пропозицією складала 6880,00 (шість тисяч вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок) з урахуванням знижок, з яких: 5783,36 грн. - вартість Товару з урахуванням знижки; 1100,00 грн. - (довільна послуга) - вартість послуг з установки Товару. В день підписання Договору [PERSON] здійснила оплату вартості Товару з урахуванням вартості послуг з його установки у розмірі 100% (сто відсотків). Інформація про отримання Відповідачем від мене грошових коштів у якості 100% передплати за Товар у розмірі 6880,00 гривень міститься в Талоні на замовлення. За звичаями, встановленими для даного виду послуг, а також відповідно до заявленого Відповідачем під час оформлення заказу строку виконання замовлення, Відповідач повинен був поставити та встановити Товар не пізніше 1-го (одного) календарного місяця з дати отримання передплати, тобто - не пізніше 27 жовтня 2022 року. 20 лютого 2023 року на адресу місця провадження господарської діяльності та адресу реєстрації Відповідача мною було направлено претензії з вимогою виконати обов`язок за Договором у семиденний строк від дня пред`явлення претензії. Зазначені претензії не були отримані Відповідачем та бути повернуті з поштовою відміткою - «Повернуто - за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не були виконані зобов?язання за Договором. Грошові кошти, отримані у якості 100% передплати за виготовлення та встановлення Товару, Відповідач не повернув. З урахуванням викладеного просить суд, розірвати договір поставки виробів, укладений 27 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] та стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 6880,00 грн. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків заяви. На виконання ухвали суду про усунення недоліків позивачем подано заяву про усунення недоліків від 02 червня 2023 року. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2023 року, було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 липня 2023 року здійснено перехід з розгляду цивільної справи без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала з приводу ухвалення заочного рішення по справі. Також повідомила, що в Договорі поставки не був вказаний строк поставки замовлення, разом зтим [PERSON] зобов`язувалась виконати договір протягом 14 днів. Однак до цього часу умови договору виконані не були. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. 27 вересня 2021 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поставки виробів. (а.с.10) Відповідно до комерційної пропозиції від 24 вересня 2021 року за замовленням №X18321/267-124935, відповідач прийняв на себе зобов`язання поставити [PERSON] дверний блок внутрішнього відкривання міжкімнатний CLASSIC (фурнітура Дверна МК ПВХ Constant, сума товару складала 6883,36 грн., з яких: 5783,36 грн. - вартість товару; 1100,00 грн. - довільна послуга. (а.с.11-12) Згідно талону на замовлення від [PERSON] ФОП [PERSON] прийняла замовлення на поставку виробів у сумі 6880,00 грн. та отримала аванс у розмірі 6880,00 грн. 20 січня 2023 року на адресу місця здійснення господарської діяльності та адресу реєстрації відповідача [PERSON] направила претензії з вимогою виконати обов`язок за Договором у семиденний строк від дня пред`явлення претензії. Зазначені претензії не були отримані відповідачем та були повернуті з поштовою відміткою - «Повернуто - за закінченням терміну зберігання».(а.с.17-24) Відповідно до п.п.16.2 п.16 Договору, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. 29 березня 2023 року, [PERSON] було надіслано на адресу реєстрації відповідача лист про намір розірвання Договору. Згідно поштового повідомлення даний лист було також повернуто поштовим відділенням з відміткою «Повернення - за закінченням терміну зберігання».(а.с.25-28) Відповідно до підпункту 16.4 пункту 16 Договору якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) Договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована особа має право передати спір на вирішення суду. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частинами 1,3 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до частин 2, 3 ст. 849 ЦК України якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Як визначено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Оскільки згідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідач є таким, що порушив свої зобов`язання за Договором. З матеріалів справи не вбачається, та відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про повне або часткове виконання умов договору. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач неодноразово направляла вимогу про виконання зобов`язання, однак з 27.09.2021 до цього часу умови договору виконані не були, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно пред`явлено вимогу до відповідача про розірвання Договору поставки виробів від 27.09.2021 року, оскільки, в межах даного спору доведено факт порушення з боку відповідача договірних зобов`язань в частині термінів виготовлення, поставки, встановлення дверних блоків, та ці обставини не спростовано відповідачем, не надано суду докази на спростування заявлених позовних вимог та підтвердження належного виконання зі свого боку договірних зобов`язань. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів, підлягає до задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат не заявлено.

Outcome: approved