Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту№ 3877949 від 24.03.2021 у розмірі 42 881,12 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 3877949. На підставі Договору факторингу № 04-01/2022 від 24.01.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги до позичальників, в тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № 3877949 від 24.03.2021. На підставі договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до позивача перейшло право грошової вимоги ,у тому числі і за Договором про надання споживчого кредиту № 3877949 від 24.03.2021. ТОВ «Авентус Україна» (первісний кредитор) свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 3877949 від 24.03.2021виконав належним чином. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 05.04.2023 загальний розмір заборгованості становить 42 881,12 гривень, з яких : 13 000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 29 640,00 гривень - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 241,12 гривень - заборгованість по пеням і штрафам. Ураховуючи те, що відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також витрати на правову допомогу та сплачений судовий збір. Ухвалою судді від 25 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем його проживання та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 3877949, відповідно умов якого відповідач отримав 13000,00 гривень, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1,90%, строком на 30 днів, що визначено умовами підписаного сторонами договору. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Згідно з листом ТОВ « ФК « Контрактовий дім» від 20.02.2023 № 2430 , останній повідомляє про успішність операції, відповідно договору з ТОВ « Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020, зокрема № транзакції 925865988, сума 13 000,00 грн., дата прийняття 24.03.2021, номер картки № [NUMBER] /том 1 а.с.24/. Також сторонами підписані графік платежів та паспорт споживчого кредиту. 21.07.2021 за № [NUMBER] ТОВ «Авентус Україна» направило [PERSON] повідомлення про порушення умов договору та наявність заборгованості. Відповідно до договору факторингу № 24-01/2022 від 24.01.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами; сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредиторові свої права вимог до позичальників. Права вимоги до ТОВ « Вердикт Капітал» перейшли зокрема за кредитним договором № 3877949 від 24.03.2021, що підтверджується реєстром боржників, який є додатком до договору факторингу № 24-01/2022 від 24.01.2022, та листа ТОВ « Авентус Україна» від 20.02.2023 № 87/23. Відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» первісний кредитор надає право грошової вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором, у тому числі відповідно реєстру боржників і за договором про надання кредиту № 3877949 від 24.03.2021. Відповідно до витягу ТОВ « Авентус Україна» за договором № 3877949 від 24.03.2021 заборгованість за тілом кредиту складає 13 000,00 грн., сума заборгованості за процентами 29 640,00 грн. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нормами п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, позивач відповідно до умов наведеного договору факторингу є правонаступником у відносинах за договором кредиту № 3877949 від 24.03.2021, а тому має право вимоги до відповідача. Як убачається з представлених позивачем та не спростованих відповідачем розрахунків заборгованості за наведеним кредитним договором заборгованість станом на 05.04.2023 складає 42 881,12 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 13 000,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 29 640,00 грн.; заборгованості по пеням і штрафам 241,12 грн. Отже, виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд уважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судового збору. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Нормами ч. ч. 2, 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат,необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані копії: договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 між ТОВ «Коллект Центр» (як клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», відповідно до якого адвокатське об`єднання бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», заявки ТОВ «Коллект Центр» про надання юридичної допомоги № 30 від 05.03.2023, з якої вбачається, що позивач та адвокатське об`єднання погодили надання позивачу юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] ; витягу з Акта № 2 про надання юридичної допомоги, відповідно якого адвокатське об`єднання надало позивачу наступні послуги за клієнтом [PERSON] : письмову поглиблену консультацію з посиланням на нормативні акти ціною 3 000,00 грн.; складання позовної заяви, підготовка та друк необхідних документів ціною 6 000,00 грн.; копію платіжного доручення від 27.03.2023 про сплату на користь адвокатського об`єднання 43 000,00 грн. за надання правової допомоги за договором №02-01/2023 від 02.01.2023. Вказані докази витрат на правову допомогу є належними, а тому такі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved