Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-09 00:00:00

16.05.2023 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства. Позов обґрунтовано тим, що 03.06.2021 між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Однак, з серпня 2021 року позивач та відповідач разом не проживали та, в подальшому, 24.12.2021 рішенням Димитрівського міського суду Донецької шлюб між ними було розірвано, при цьому, від шлюбу сторони дітей не мали. У листопаді 2022 позивач дізнався, що його колишня дружина [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , оскільки при реєстрації народження дитини батьком вказала [PERSON] , про що 07.07.2022 Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було внесено відомості до актового запису про народження № 60. Позивач стверджує, що він не є батьком дитини [PERSON] , оскільки з серпня 2021 жодних стосунків із [PERSON] не мав, не проживав спільно з нею, а також згоди на запис його батьком не надавав. Таким чином, [PERSON] просить суд виключити його, як батька дитини з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 30.05.2023 відкрито провадження у справі №136/60/23 та призначено підготовче судове засідання на 29.06.2023, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Оратівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), витребувано у відповідача оригінал або належним чином завірену копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , витребувано у Оратівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . Підготовче судове засідання, призначене на 29.06.2023, не відбулось та було відкладено на 10.08.2023 у зв`язку з неявкою сторін. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання 10.08.2023 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи. Натомість, 28.07.2023 до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без її участі, у якій відповідач зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] дійсно не є батьком [PERSON] , [INFO] , а сам факт батьківства був записаний на підставі ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Оратівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання 10.08.2023 не з`явився, повноважного представника до суду не направив. При цьому, 14.07.2023 від начальника Оратівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду надійшов лист № 169/28.6-28 від 13.07.2023 про розгляд справи без участі представника Оратівського відділу ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального МРУ МЮ (м. Київ), при вирішенні заявлених вимог покладається на розсуд суду. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, з`ясувавши думку представника позивача, з урахуванням конкретних обставин справи, а також наявності доказів своєчасного та належного повідомлення відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, про час, день та місце розгляду справи, доходить висновку про можливість розгляду справи №136/360/23 за відсутності відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. У підготовчому судовому засіданні 10.08.2023 представник позивача адвокат Кім Г.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених у позові, та просила суд позов задовольнити повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи №136/360/23, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.2021, [PERSON] та [PERSON] 03.06.2021 уклали шлюб, актовий запис № 215. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 24.12.2021 рішенням Димитровського міського суду Донецької області у справі № 226/3484/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03.06.2021 Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 215, розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.07.2022, [INFO] народився [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00040307139 від 28.06.2023, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані на підставі актового запису про шлюб № 215 від 03.06.2021, складеного Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 СК України. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Згідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком (ч. 3 ст. 122 СК України). Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому, відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14 січня 2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила). Згідно з п. 1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до п. 2.13.1 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Як установлено судом, [PERSON] оспорює батьківство дитини [PERSON] , [INFO] , який народився до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, зокрема, шлюб між сторонами розірвано 24.12.2021. При цьому, із заяви [PERSON] від 25.07.2023 вбачається, що [PERSON] дійсно не є батьком [PERSON] , [INFO] , а сам факт батьківства був записаний на підставі ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України. Отже, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, а також той факт, що відповідач позовні вимоги визнала і таке визнання не суперечить вимогам закону, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з урахуванням визнання позову відповідачем, на підставі ч. 1 ст.142 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 536 грн (п`ятсот тридцять шість гривень) 80 копійок, а решта 50 відсотків судового збору - підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved