Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

14.08.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 22.09.2015 та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коломацького районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №15. На обґрунтування позову зазначено, що з 22.09.2015 перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження сім`ї неможливе, просила шлюб розірвати. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 14.07.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 22.09.2015 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коломацького районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №15 (а.с. 05). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.03.2016 року Шляхівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис №01, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 08). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.12.2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №118, сторони також є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 09). Також під час судового розгляду судом встановлено, що сторони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2статті 3\~СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 1ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат вирішити у порядку ч. 1ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved