Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-13 00:00:00

Позивач 31.05.2023 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що стосунки між сторонами згодом вкрай погіршилися і вони перестали проживати разом з 2023 року (відповідно до уточненої заяви від 03.07.2023). Вже тривалий час сторонами не здійснено жодних справ для збереження шлюбу. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, шлюб між ними існує лише формально. Ухвалою від 01.06.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 05.07.2023. До суду 04.07.2023 надійшов відзив представника [PERSON] - [PERSON] , згідно якого просить відмовити у задоволенні позову про розірвання шлюбу. В обґрунтування відзиву зазначено, що дійсно протягом останніх років у сторін виникали часті сварки через позивачку, яка змінила своє ставлення до нього та не дозволяла витрачати кошти навіть на речі першої необхідності. Остання сварка між подружжям, після якої відповідач був змушений попросити дружину зібрати свої речі та припинити спільне проживання відбулася 31.03.2023. Відповідач намагався налагодити стосунки, але зустріч сторін не дала очікуваних результатів. Після останньою сварки сторін моральний стан та розпач відповідача досяг критичної точки. Відповідач вважає, що подання даного позову є передчасним та таким, що не є крайнім та необхідним методом повернення родини до нормального життя, у дусі любові, поваги та взаємодопомоги. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги та необхідності слідувати працівникам та відвідувачам суду в укриття, розгляд справи у судовому засіданні 05.07.2023 було відкладено на 14.08.2023. У судове засідання 14.08.2023 сторони не з`явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлялися належним чином. Позивач 04.07.2023 та 11.08.2023 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, час на примирення просила не надавати. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позов, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 19 квітня 2003 року, про що Третім відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було зроблено запис №93, що вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рецепт лікаря та квитанція про сплату послуг не приймаються судом до уваги, адже рецепт не може свідчити, що звернення відповідача до лікаря пов`язане зі сваркою з позивачкою, а довідка не підтверджує сплату коштів саме за аналізи позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, шлюбний союз фактично розпався, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, відповідач постійно знаходиться в довготривалих відрядженнях, даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування - значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства. Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні позивача. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що сім`я розпалась, позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Доводи відповідача про те, що позов є передчасним не приймаються до уваги, адже відповідач не просить надати час на примирення, вказує, що спроба помиритися була невдалою. Тому, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved