Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-24 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. Позивач зазначила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 27 лютого 2018 року у Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №77. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Стверджувала, що між нею та відповідачем сімейні стосунки погіршились та з 2021 року вони стали проживати окремо. Відповідач матеріально не забезпечує дитину, незважаючи на те, що він є працездатним і здоровим, не піклується про дочку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. У свою чергу, позивач на цей час не працює та здійснює догляд за дитиною, яка проживає разом з нею, соціальних виплат не отримує, є внутрішньо переміщеною особою. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути із відповідача на її\~користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути із відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3\~000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове\~засідання відповідач\~ [PERSON] \~не з`явився,\~про місце\~та час\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 27 лютого 2018 року у Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №77, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 27 лютого 2022 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.\~11) і, на підставі статті 180 Сімейного кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати малолітню дочку до досягнення нею повноліття. Згідно із\~довідкою від\~19\~серпня 2022\~року №3250-5002029792 [PERSON] перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб та має фактичне місце проживання: [ADDRESS] , а зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) зазначено, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Згідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №523/2927/18 (провадження №61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі №487/5798/20 (провадження №61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини врегульоване статтею 183 СК України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2100 гривень, з\~1 липня 2201 гривня, з 1 грудня 2272 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. За таких обставин, з розрахунку на одну дитину та з урахуванням того, що участь у вихованні та утриманні дитини повинні приймати двоє батьків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у повному обсязі та про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із приписами ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У даному випадку норми закону передбачають обов`язковість чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Малолітня донька проживає разом зі своєю матір`ю позивачем у справі, не досягла трьох років, доказів, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача суду не надано, відповідач є особою працездатного віку, а тому з нього повинні стягуватися аліменти у судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вирахування розміру стягнутих судом аліментів на утримання малолітньої дитини та з огляду на те, що статтею 7\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2393 гривні, з 1 липня 2508 гривень, з 1 грудня 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення працездатних осіб: з 1 січня 2481 гривня, з 1 липня 2600 гривень, з 1 грудня 2684 гривні та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання останньої (позивача) до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2 684 гривнi 00 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 12 вересня 2022 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у\~справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1\~984 гривнi 80\~копійок (задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років).

Outcome: partial