Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 27.04.2019 між позивачкою та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Від шлюбу спільних дітей не мають, спільно придбане майно у подружжя відсутнє. З кінця 2022 року між сторонами почали погіршуватися відносини, почалися постійні сварки та непорозуміння в сім`ї, в результаті чого між подружжям зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися між сторонами не дали бажаних результатів. Остаточно шлюбні відносини припинені з початку 2023 року. Відповідач постійно ухиляється від добровільного розірвання шлюбу через органі реєстрації актів цивільного стану, тому виникла необхідність звернутися до суду із вказаним позовом. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27.04.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис 341, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.06.2021. Сторони бажають розірвання шлюбу, про що свідчать як обставини, викладені в позовній заяві, так і заява відповідача про згоду на розірвання шлюбу у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved