Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті орендної плати за 2021-2022 роки у розмірі 10192 (десять тисяч сто дев?яносто дві) гривні 96 копійок; - пеню за прострочення орендної плати у розмірі 1978 (одна тисяча дев?ятсот сімдесят вісім) гривень 83 копійки; - 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 236 (двісті тридцять шість) гривень 67 копійок; - інфляційні втрати у розмірі 1528 (одна тисяча п?ятсот двадцять вісім) гривень 98 копійок, а також суму сплаченого нею судового збору. [PERSON] мотивує вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 6320655100:06:000:0247, площею 6,8822 га, розташована на території Близнюківської селищної ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10 січня 2008 року між нею та Приватним підприємством «Агро» в особі директора Степанчука Володимира Васильовича був укладений договір оренди землі №23. Вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі земель 29.12.2012 року. Згідно п.8 вказаного Договору визначено строк дії договору - 10 років. У зв?язку зі спливом строку дії договору 29.12.2022 року, вказаний договір оренди було припинено, про що 09.01.2023 року державним реєстратором Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області було внесено запис. Відповідно до п.9 Договору оренди землі №23 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3,0% від грошової оцінки або в натуральній формі - 1 тонна зернових згідно сортових вимог по цінах діючих на момент реалізації, або в грошовій формі за вирахуванням податків згідно законодавства, відробіткова форма розрахунку - пахота огороду (вартість послуг складає 60% від вартості послуги на пахоту), виділяти на ритуальні послуги. Пунктом 11 вказаного Договору визначено, що орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. В порушення вказаних умов договору, відповідач не сплатив на користь позивача орендну плату за 2021 та 2022 роки. [PERSON] зверталася до відповідача з письмовим листом-претензією, вимагаючи сплатити заборгованість по орендній платі за 2021-2022 роки, однак відповідач ігнорує її вимоги, останнім не вчинено будь-яких дій, спрямованих на виплату орендної плати. За таких обставин, з метою захисту своїх прав та інтересів позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам надано час для подання заяв по суті. Ухвалою суду від 08.08.2023 року було здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до спрощеного позовного провадження з викликом сторін у звязку з поверненням без вручення конверту, направленого відповідачу, ПП Агро було викликано шляхом розміщення оголошення. Позивач в судове засідання не з`явилася, про причини не явки не повідомила. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за адресою місця мешкання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлени \~ \~ \~ \~ про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та від позивача заперечень проти проведення заочного розгляду справи не надходило, у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, постановивши у справі заочне рішення на підставі наявних письмових доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 6320655100:06:000:0247, площею 6,8822 га, розташована на території Близнюківської селищної ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №074020 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №188964367 від 15.11.2019 року(а.с.19,22). 10 січня 2008 року між позивачем та Приватним підприємством «Агро» в особі директора Степанчука Володимира Васильовича був укладений договір оренди землі №23, який зареєстрований в Державному реєстрі земель 29.12.2012 року, що підтверджується копією договору(а.с.15-18). Згідно п.8 вказаного Договору визначено строк дії договору - 10 років. У зв?язку зі спливом строку дії договору 29.12.2022 року, вказаний договір оренди було припинено, про що 09.01.2023 року державним реєстратором Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області було внесено запис. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №319798363 від 09.01.2023 року(а.с.24). Відповідно до п.9 Договору оренди землі №23 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3,0% від грошової оцінки або в натуральній формі - 1 тонна зернових згідно сортових вимог по цінах діючих на момент реалізації, або в грошовій формі за вирахуванням податків згідно законодавства, відробіткова форма розрахунку - пахота огороду (вартість послуг складає 60% від вартості послуги на пахоту), виділяти на ритуальні послуги. Пунктом 11 вказаного Договору визначено, що орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. Як вказує позивач, у порушення умов договору, відповідач не сплатив на користь позивача орендну плату за 2021 та 2022 роки. [PERSON] зверталася до відповідача з письмовим листом-претензією(а.с.28-29), вимагаючи сплатити заборгованість по орендній платі за 2021-2022 роки, однак відповідач ігнорує її вимоги, останнім не вчинено будь-яких дій, спрямованих на виплату орендної плати. За таких обставин, з метою захисту своїх прав та інтересів позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК). Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до частини 5 статті 6 Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону). Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Частиною 1 статті 23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Відповідно до положень абзацу 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Як вбачається із матеріалів справи та змісту укладеного між сторонами договору оренди землі з урахуванням відповідач у порушення умов договору не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати за 2021, 2022 роки. У зв`язку з невиплатою орендної плати за 2021, 2022 рік на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня. У зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2021, 2022 роки на користь позивача на підставі статті 625 ЦК України слід стягнути також інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми. Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги всі докази в їх сукупності, зважаючи на відсутність відзиву відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved