Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-14 00:00:00

В квітні 2023 року позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовом до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що [INFO] помер її брат [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок. Після його смерті спадщину прийняла позивачка шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Ковельської Державної нотаріальної контори. Інша сестра, [PERSON] , відмовилася від спадщини в користь позивачки. Інших спадкоємців в померлого не було. Позивачка, як спадкоємець, у встановлений чинним законодавством термін подала до Ковельської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого брата, але отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно позивачка не змогла, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будівлю. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 43,2 кв. м., житловою 31,2 кв. м. з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 16.06.2023. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2023 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву для витребування доказів. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.07.2023 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 25.06.2013 Білашівською сільською радою Ковельського району Волинської області. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 02.04.1962 Білашівською сільською радою Ковельського району Волинської області вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 29.09.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану по Ковельському району Ковельського районного управління юстиції Волинської області вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 29.03.2006 виконкомом Білашівської сільської ради Ковельського району Волинської області, [PERSON] помер [INFO] в с. Перковичі Ковельського району Волинської області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 06.10.2006 виконкомом Білашівської сільської ради Ковельського району Волинської області, [PERSON] померла [INFO] в с. Перковичі Ковельського району Волинської області. Аналізуючи матеріали справи, суд встановив, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] . З довідки Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області №09 від 01.03.2023 вбачається, що згідно запису в по господарській книзі №4 за 2011-2015 роки по [ADDRESS] був зареєстрований та постійно проживав [PERSON] . Виписаний у зв`язку зі смертю [INFO] . На час смерті інших зареєстрованих осіб в даному будинку не було. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.05.2023, [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинним нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно витягу з по господарської книги №4 с. Перковичі за 2011-2015 роки по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами належав [PERSON] і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будинок збудований в 1951 році. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, об`єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як об`єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. У період чинності вказаної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися у тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Отже, записи у погосподарських книгах можуть визнаватися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. За таких обставин, суд вважає підтвердженим, що [PERSON] був власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Нормами ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд дослідив матеріали спадкової справи №595/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] , згідно яких з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звернулася [PERSON] . [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] в користь сестри [PERSON] , що підтверджується її заявою від 23.12.2013 №1558, яка наявна в матеріалах спадкової справи №595/2013. Отже, позивачка, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до Ковельської державної нотаріальної контори, проте свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала через відсутність правовстановлюючих документів про належність померлому вищевказаного нерухомого майна. Враховуючи те, що позивачка у іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на спадкове майно ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати залишити за позивачкою.

Outcome: approved