Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-27 00:00:00

в липні 2023 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Просто Мані» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 21-05-20-01-26/5854 від 21.05.2020 року (зі змінами) в розмірі 364825,00 грн., а також судові витрати. В обгрунтування позову зазначено, що 21.05.2020 між ТОВ «ФК «Просто Мані» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21-05-20-01-26/5854 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 60000,00 грн., що на дату підписання цього договору за курсом НБУ склало 2256,88 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 30 % річних та інші нараховані суми на умовах та в строки, встановлені цим договором. В подальшому на підставі заяви відповідача від 16.09.2020 року, відповідачу було додатково збільшено розмір наданої позики на суму 50000,00 грн. Однак, всупереч вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 364825,00 грн., з яких: 108765,95 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 86554,54 грн. - заборгованість по нарахованим та не сплаченим процентам, 40841,61 грн. - непогашена заборгованість зі сплати курсової різниці по тілу кредиту, 32501,23 грн. - заборгованість зі сплати курсової різниці по процентам, 85161,67 грн. - пеня, 11000,00 грн. - штраф. Посилаючись на викладене, а також щ огляду на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену суму заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не подав. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.05.2020 між ТОВ «ФК «Просто Мані» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21-05-20-01-26/5854 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 60000,00 грн., що на дату підписання цього договору за курсом НБУ склало 2256,88 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 30 % річних та інші нараховані суми на умовах та в строки, встановлені цим договором. В подальшому на підставі заяви відповідача від 16.09.2020 року, відповідачу було додатково збільшено розмір наданої позики на суму 50000,00 грн. Укладений між сторонами договір є чинним, та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Наявні у справі докази свідчать про те, що позивач виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кошти в користування. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Цивільно - правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем було порушено умови кредитного договору в частині погашення основної заборгованості, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 364825,00 грн., з яких: 108765,95 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 86554,54 грн. - заборгованість по нарахованим та не сплаченим процентам, 40841,61 грн. - непогашена заборгованість зі сплати курсової різниці по тілу кредиту, 32501,23 грн. - заборгованість зі сплати курсової різниці по процентам, 85161,67 грн. - пеня, 11000,00 грн. - штраф. Зазначений розрахунок заборгованості стороною відповідача належними доказами спростовано не було, як і не було надано доказів на підтвердження належного виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із наданих позивачем та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України судом доказів, а також беручи до уваги наведені норми права, суд вважає встановленим існування обов`язку відповідача повернути позивачу кредитні кошти, відповідно до умов укладеного між ними договору, а порушене право позивача внаслідок невиконання відповідачем даного обов`язку таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16, 1048-1049 ЦК України. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позову знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, та стороною відповідача не спростовані, а тому позов є обґрунтованим, законним та такий, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 5472,39 грн.

Outcome: approved